УХВАЛА

22 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/1507/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фінвест Груп"

про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат

у справі № 916/1507/21

за поданням Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про визначення частки майна боржника в нерухомому майні

у справі №916/1507/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фінвест Груп"

до Приватного підприємства "Сюіта 2006"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 16.01.2025 у справі № 916/1507/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фінвест Груп" (далі - ТОВ "Факторингова компанія "Фінвест Груп") 16.01.2025 подало до Верховного Суду заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі № 916/1507/21, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторингова компанія "Фінвест Груп" понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 10000,00 грн.

ОСОБА_1 20.01.2025 надіслав до Верховного Суду заперечення проти клопотання ТОВ "Факторингова компанія "Фінвест Груп" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому просить відмовити в задоволенні вказаного клопотання, оскільки вказані витрати мають надмірний фінансовий характер, а також не відповідають критеріям співрозмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням всіх обставин справи.

Розглянувши вказане клопотання ТОВ "Факторингова компанія "Фінвест Груп" Верховний Суд вважає за необхідне зазначити таке.

20.03.2024 до Господарського суду Одеської області надійшло подання Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визначення частки майна боржниці в нерухомому майні.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 подання ВДВС про визначення частки майна боржниці в нерухомому майні направлено для подальшого розгляду в рамках позовного провадження до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Водночас банкрутство є окремою судовою процедурою, яка здійснюється судами господарського судочинства з переважним застосуванням норм матеріального та процесуального права, визначених Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Зокрема, у ст. 1 КУзПБ визначено склад учасників справи про банкрутство, до яких віднесено сторони (конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут)), арбітражний керуючий тощо.

Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу у межах позовного провадження відповідно до ГПК України не є тотожним складу учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18(910/4866/21), від 31.05.2022 у справі №923/719/17 (910/618/21)).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17), за своєю процесуальною формою провадження у справі про банкрутство складається з двох частин.

Перша - включає в себе основне провадження, спрямоване на вирішення головного завдання - задоволення грошових вимог кредиторів шляхом застосування спеціальних судових процедур: для юридичних осіб - розпорядження майном, санації і ліквідації; для фізичних - реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Друга частина складається з додаткового або відокремленого від основного процесу провадження. У відокремленому провадженні вирішуються майнові спори, стороною яких є боржник. Завдання такого провадження полягає у збереженні й поповненні активів або конкурсної маси боржника.

Отже, судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на такі групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо. Такі процедурні (процесуальні) питання вирішуються господарським судом шляхом постановлення ухвал.

Друга група стосується виключно вирішення спорів, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими ГПК України. Розгляд таких спорів по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).

Отже, у справах про банкрутство склад учасників справи визначається КУзПБ, натомість справи позовного провадження (що розглядаються в межах справи про банкрутство в порядку ст. 7 КУзПБ) мають суб`єктний склад сторін спору, що визначається ГПК України.

Виходячи з того, що вказана норма встановлює порядок розгляду спорів, стороною яких є боржник, і визначення складу учасників такого спору відповідно до положень ГПК України, то учасниками справи позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство, є саме особи, які визначені ст.ст. 41, 45 ГПК України.

При цьому, застосування відповідних норм ГПК України та КУзПБ не залежить від предмету спору відповідного відокремленого позовного провадження чи питання, яке вирішується під час його розгляду.

Оскільки постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 подання ВДВС направлено для подальшого розгляду в рамках позовного провадження, то в цьому випадку склад учасників справи має визначатися саме ст.ст. 41, 45 ГПК України. Такими особами є позивач (заявник) і відповідач, а не всі учасники провадження справи про банкрутство, визначені ст. 1 КУзПБ.

Незважаючи на те, що ТОВ "ФК "Фінвест Груп" як ініціюючий кредитор у справі про банкрутство ПП "Сюіта 2006" брав участь у судових засіданнях та надавав свої пояснення у судах першої та апеляційної інстанцій щодо поданого ВДВС подання, він не є ні стороною, ні учасником справи щодо розгляду подання ВДВС.

Приписами ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

ТОВ "ФК "Фінвест Груп" не є ні стороною, тобто позивачем чи відповідачем, ні учасником справи (оскільки в матеріалах справи відсутня ухвала щодо залучення ТОВ "ФК "Фінвест Груп" до участі у справі в якості третьої особи) щодо розгляду подання ВДВС.

Відзив ТОВ "ФК "Фінвест Груп", поданий на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 у справі № 916/1507/21 залишено Верховним Судом без розгляду.

На висновок про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про розподіл понесених витрат не впливає той факт, що ТОВ "ФК "Фінвест Груп" брало участь в судовому засіданні Верховного Суду 16.01.2025, оскільки будь-які процесуальні дії ТОВ "ФК "Фінвест Груп" здійснювало на свій розсуд, не набувши статусу учасника цієї справи в порядку визначеному господарським процесуальним законодавством.

Враховуючи викладене, Верховний Суд відмовляє ТОВ "ФК "Фінвест Груп" у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/1507/21 за поданням ВДВС про визначення частки майна боржника в нерухомому майні.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фінвест Груп" в задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/1507/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді К. Огороднік

В. Пєсков