ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4635/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Одеської міської ради (пл. Думська, 1, м. Одеса, 65023)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сана (вул. Піонерська, 3, корп. 2, м. Одеса, 6500)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради (вул. Успенська, 83/85, м. Одеса, 65011)

про стягнення 205353,29 грн,

УСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Сана, в якій просить суд стягнути з відповідача 205353,29 грн, з яких: основний борг в сумі 174500,88 грн; інфляційні втрати в сумі 19594,69 грн; 3% річних в сумі 6692,28 грн; пеня в сумі 4565,44 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди землі від 30.11.2006 № 617 в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :54:021:0016, загальною площею 279,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Єфімова, 38.

У прохальній частині позовної заяви позивачем було заявлено клопотання про залучення до участі у цій справі Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

11.11.2024 до суду від Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких третя особа позов Одеської міської ради повністю підтримала.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2024 позовну заяву Одеської міської ради було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4635/24; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Обставини справи

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 28-зворотна сторінка 29, т.1) Товариству з обмеженою відповідальністю Сана на праві власності належать приміщення сауни, загальною площею 194,2 кв.м., за адресою: вул. Єфімова, 38, м. Одеса.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 24-зворотна сторінка-27, т.1) за вищевказаною адресою розташована земельна ділянка з кадастровим номером: :54:021:0016, яка на праві комунальної власності належить Одеській міській раді.

13.11.2006 між Одеською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сана» (орендар) був укладений договір оренди землі, зареєстрований в реєстрі за № 617 (а.с. 19-23, т.1), за умовами п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку, площею 279 кв.м., розташовану за адресою: вул. Єфімова, 38, м. Одеса.

Відповідно до п. 2.3. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 227214,81 грн.

Згідно з п. 3.1. договору договір укладено терміном на 25 років для експлуатації та обслуговування приміщення сауни.

За умовами п. 4.1.-4.3. договору орендна плата за земельну ділянку, площею 279 кв.м., розрахована у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 15905,04 грн на рік. Орендна плата вноситься орендарем з моменту підписання цього договору у безготівковій формі. Розмір орендної плати за землю встановлюється за домовленістю сторін згідно з рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005 № 4247-IV у відповідності до протоколу узгодження розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою в межах, передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні. Орендна плата вноситься за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця на відповідний рахунок. Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2020 № 783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель».

Відповідно до п. 4.4. договору орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладення відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невід`ємними частинами цього договору, крім випадків: зміни розміру земельного податку відповідно до чинного законодавства України; коригування грошової оцінки земель міста Одеси, яка затверджується рішеннями Одеської міської ради; зміни функціонального призначення будівлі або її частини.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за кожен день прострочення.

У п. 5.2. договору визначено категорію земельної ділянки за цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до п. 6.3. договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 3-х денний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Згідно з п. 9.4. договору орендар зобов`язаний, зокрема, самостійно, за даними Одеського міського управління земельних ресурсів, щороку обчислювати суму орендної плати за станом на 01 січня і до 01 лютого поточного року подавати відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом.

Відповідно до п. 14.1. договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На виконання умов договору, позивачем було передано, а відповідачем прийнято у користування земельну ділянку за договором на підставі підписаного між сторонами акту приймання-передачі (а.с. 24, т.1), а відомості щодо державної реєстрації права оренди відповідача на земельну ділянку були внесені до Реєстру 20.03.2007 (а.с. 25, т.1).

В матеріалах справи відсутні докази щодо припинення дії вищевказаного договору.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 02.11.2020 № 1775 (а.с. 27-зворотна сторінка-28, т.1) нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: :54:021:0016, станом на час формування витягу, становила 816147,49 грн.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 33-35, т.1), Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради звертався до відповідача із претензією від 17.02.2023 № 01-13/233, в якій Департамент вимагав погасити заборгованість з орендної плати за використання вищевказаної земельної ділянки та сплатити на користь бюджету Одеської міської територіальної громади борг, який, на час направлення претензії, рахувався у розмірі 97559,14 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не задовольнив вищевказану претензію, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав територіальної громади м. Одеси, заявивши до стягнення з відповідача суму заборгованості з орендної плати за використання земельної ділянки у розмірі 174500,88 грн. Заборгованість позивачем розрахована за період з липня 2021 року по червень 2024 року включно, з урахуванням визначеного у договорі порядку сплати орендних платежів, встановленої для земельної ділянки нормативної грошової оцінки та з врахування індексу інфляції, опублікованого Держгеокадастром (а.с. 30, т.1). Також позивачем при здійсненні розрахунку суми боргу були враховані здійснені відповідачем у спірному періоді оплати на загальну суму 27155,34 грн.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем у повному обсязі оплати орендних платежів у спірному періоді, суд встановив, що станом на час вирішення спору, заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди землі від 30.11.2006 № 617 становить 174500,88 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та третьої особи, натомість не спростовано відповідачем.

Водночас, у зв`язку з порушенням відповідачем строків здійснення оплати орендних платежів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 19594,69 грн, 3% річних в сумі 6692,28 грн та пеню в сумі 4565,44 грн. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних позивачем здійснено по зобов`язанням кожного місяця спірного періоду окремо в межах загального періоду з 31.08.2021 по 31.07.2024, а пені на заборгованість за липень 2023 року червень 2024 року в межах загального період з 31.08.2023 по 31.07.2024 (а.с. 30-32, т.1).

Відповідачем контррозрахунку суду не подано, розмір заборгованості не спростовано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ст. 80, 83 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ст. 96 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з підп. 14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

За змістом підп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 271.1. ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

За змістом п. 271.2. ст. 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з п. 284.1. ст. 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За умовами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлена обставина укладення між сторонами договору оренди землі від 30.11.2006 № 617, згідно з яким відповідачу була передана у користування земельна ділянка з кадастровим номером :54:021:0016, площею 279 кв.м., за адресою: вул. Єфімова, 38, м. Одеса, строком на 25 років. Доказів щодо припинення між сторонами договірних зобов`язань з оренди землі матеріали справи не містять.

Як встановлено судом, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість за період з липня 2021 року по червень 2024 року включно з орендної плати у розмірі 174500,88 грн. Оскільки відповідачем обставина наявності заборгованості у вказані сумі не спростована належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеської міської ради в цій частині вимог слід задовольнити.

При цьому, при вирішення даного спору суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 914/2848/22 та зводяться до того, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.

Між цим, враховуючи, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за оренду землі суперечить вищевказаним нормам права та договору, суд виснує, що позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Перевіривши подані позивачем разом з позовом розрахунки спірних, суд встановив їх вірність та обґрунтованість.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Сана слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 174500,88 грн, інфляційні втрати в сумі 19594,69 грн, 3% річних в сумі 6692,28 грн та пеню в сумі 4565,44 грн.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2464,24 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сана (вул. Піонерська, 3, корп. 2, м. Одеса, 6500, ) на користь Одеської міської ради (пл. Думська, 1, м. Одеса, 65023, ) борг в сумі 174500 грн 88 коп, інфляційні втрати в сумі 19594 грн 69 грн, 3% річних в сумі 6692 грн 28 коп, пеню в сумі 4565 грн 44 коп та судовий збір в сумі 2464 грн 24 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20 січня 2025 р.

Суддя Д.О. Бездоля