РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2025Справа № 910/13834/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» (01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10а, офіс, 2/5, ідентифікаційний код 38962337)

2) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (01010 м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 15, ідентифікаційний код 37401206)

про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Цуперяк В.П.

від відповідача-1: не з`явилися

від відповідача-2: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» (далі - відповідач-1) та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-2) про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, перебуваючи на посаді директора товариства відповідача-1, прийняв рішення про звільнення з посади, однак на загальні збори, призначені на 20.09.2024 та на 04.11.2024, інший учасник товариства не прибув, на підставі чого позивач звернувся до суду з позовом про визнання припиненими трудових відносин у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням та зобов`язання відповідача-2 виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про позивача як керівника відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

18.12.2023 до відділу діловодства суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13834/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.12.2024.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана ухвала суду була доставлена до електронного кабінету відповідача-1 - Товариства з обмеженою «Оренж Спутнік Софтвер» 26.11.2024 о 12:55 год., та відповідача-2 - Печерської районної в місті Києві державної адміністрації 26.11.2024 о 12:55 год., що підтверджується відповідними повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

За приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/13834/24 встановлено відповідачам строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, відповідачі вправі були подати відзив на позов у строк до 11.12.2024 включно.

Відповідачі своїми правами на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористалися.

У підготовчому засіданні 18.12.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 910/13834/24 та призначення її до судового розгляду по суті у судовому засіданні 22.01.2025.

У судовому засіданні 22.01.2025 суд заслухав представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання, призначене на 22.01.2025, явку уповноважених представників не забезпечили, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляли, про причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачі у строк, встановлений ч.1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024, не подали до суду відзиву на позов, а відтак, не скористалися наданими їм процесуальними правами.

З огляду на зазначене та з урахуванням того, що неявка представників відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер», оформленого протоколом № 1 від 31.10.2013 року вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер».

Пунктом 6 зазначеного вище рішення № 1 вирішено обрати (призначити) на посаду директора Товариства - ОСОБА_1 .

У відповідності до Наказу № 1 від 07.11.2013 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер», з 07.11.2013 на підставі протоколу № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» від 31.10.2013.

04.11.2013 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0051790 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер».

Також судом встановлено, що 14.02.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис № 0051790 про зміну розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи.

Матеріалами справи також підтверджується про затвердження Статуту Товариства в новій редакції від 2019 року, який затверджений загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» № 22/04 від 22.04.2019.

Відповідно до п. 1.5. Статуту ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю Оренж Спутнік Софтвер» є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

У п. 6.2. Статуту ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» визначено, що для забезпечення діяльності Товариства створюється статутний капітал у розмірі 80 000,00 грн.

Розмір внесків та частка в статутному капіталі поділяються наступним чином:

ОСОБА_3 : вклад учасника - 40 000,00 грн, 50% голосів, що володіє учасник, 50 % розмір частки;

ОСОБА_1 вклад учасника - 40 000,00 грн, 50% голосів, що володіє учасник, 50 % розмір частки.

Відповідно до п. 18.1. Статуту ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» виконавчим органом Товариства є директор. Керівництво поточною діяльністю Товариства здійснюється директором.

Згідно з п. 18.2. Статуту ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» директор призначається учасниками Товариства на загальних зборах учасників простою більшістю голосів. Директор може укладати трудовий договір (контракт) з Товариством за згодою останнього необмежену кількість разів. Умови трудового договору (контракту) з директором затверджуються учасниками Товариства.

Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, які належать до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (п. 18.3. Статуту).

Директор підзвітний загальним зборам учасників Товариства і організовує виконання їхніх рішень. Директор не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників Товариства (п. 18.5. Статуту).

Згідно з п. 18.9. Статуту Товариства директор та головний бухгалтер призначаються і звільняються з посади за рішенням загальних зборів учасників Товариства.

Відповідно до п. 17.4.1., п. 17.5.1. Статуту ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» загальні збори учасників товариства скликаються, зокрема з ініціативи виконавчого органу товариства.

Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників товариства шляхом надсилання повідомлення кожному учаснику товариства (п. 17.5.2. Статуту).

Виконавчий орган зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників. Повідомлення надсилається поштовим відправленням з описом вкладення (п.п. 15.5.3, 17.5.4. Статуту).

Позивачем у позові зазначено, що 19.08.2024 позивачем подано відповідачу-1 заяву про звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України, а також повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства, які мають відбутись 20 вересня 2024 о 14-00 год. за адресою: 01042, Україна, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10А, офіс 2/5, з винесенням на порядок денний питанням про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_1 , що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 978, поштовою накладною та фіскальним чеком від 19.08.2024.

Вказана заява та повідомлення про скликання загальних зборів учасників також було направлено на адресу учасника Товариства, що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 986, поштовою накладною та фіскальним чеком від 19.08.2024.

За доводами позивача, 20.09.2024 загальні збори учасників ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» не відбулись у зв`язку з відсутністю учасників Товариства, що підтверджується протоколом реєстрації учасників товариства від 20.09.2024.

03.10.2024 позивачем повторно направлено на адресу відповідача-1 та учасника Товариства повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства, які мають відбутись 04.11.2024 о 14-00 год. за адресою: 01042, Україна, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10А, офіс 2/5, з винесенням на порядок денний питанням про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_1 , що підтверджується описами вкладення у листи, поштовими накладними та фіскальними чеками.

Однак, у встановлені дату та час, загальні збори учасників товариства не відбулись, у зв`язку з неявкою представників учасників товариства, про що позивачем складено протокол реєстрації учасників товариства від 04.11.2024.

За таких обставин, позивач зазначає, що останнім вживалася всі передбачені законом заходи для вирішення питання свого звільнення з посади директора ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» у позасудовому порядку, однак такі зусилля не принесли жодних позитивних результатів внаслідок бездіяльності учасників Товариства, а тому звернувся до суду з даним позов.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 16 Цивільного кодексу України положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно з ч. 1-3 статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Як було встановлено судом, 19.08.2024 позивач направив на адреси відповідача-1 та учасника Товариства відповідні повідомлення про скликання загальних зборів засновників, які мають відбутись 20 вересня 2024 року о 16-00 год. за адресою: за адресою: 01042, Україна, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10А, офіс 2/5, з винесенням на порядок денний питанням про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_1 , що підтверджується описами вкладення у листи, поштовими накладними та фіскальними чеками.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивачем 03.10.2024 повторно направлялися повідомлення про скликання загальних зборів засновників, які мають відбутись 04 листопада 2024 року о 16-00 год. за адресою: за адресою: 01042, Україна, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10А, офіс 2/5, з винесенням на порядок денний питанням про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_1 .

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що у зв`язку із неявкою представників учасників товариства 20.09.2024 та 04.11.2024, що було зафіксовано позивачем у протоколах, позачергові загальні збори учасників товариства не відбулися. Даний факт засвідчено протоколом від 04.11.2024, що підписаний директором ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер».

Судом встановлено, що станом на момент розгляду даної справи директором ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є позивач - ОСОБА_1 .

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі № 758/1861/18.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, бездіяльністю відповідача-1, яка виразилася у не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача та невнесенні відповідних змін про директора Товариства до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що вказує на те, що в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура внесення відповідних змін про директора Товариства до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань новим директором не виконана, а тому, враховуючи встановлені судом обставини справи, які ніким не оспорюються, та наведені норми права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про припинення трудових відносин між ТОВ «Оренж Спутнік Софтвер» та ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію виключити із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про ОСОБА_1 як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Тому відповідно до зазначених норм на підставі рішення суду, що набрало законної сили, можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Так, із матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем у позові, що останній не звертався до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації із відповідною заявою про внесення запису про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як керівника (директора), а відтак, Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією не порушені права та інтереси позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

У даному випадку, суд звертає увагу позивача, що саме рішення суду про припинення трудових відносин є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, тому така позовна вимога ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині, з покладенням судового збору на відповідача-1 в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» (01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10а, офіс, 2/5, ідентифікаційний код 38962337) у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренж Спутнік Софтвер» (01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10а, офіс, 2/5, ідентифікаційний код 38962337) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.01.2025.

Суддя Л. Г. Пукшин