ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025м. ДніпроСправа № 902/810/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Іллінецького аграрного фахового коледжа, м. Іллінці, Вінницька область

до Фізичної особи-підприємця Рукаса Ігоря Анатолійовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу

ПРОЦЕДУРА

Іллінецький фаховий коледж звернувся до Господарського суду Вінницкої області з позовом, в якому просить :

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Рукаса Ігоря Анатолійовича на користь Іллінецького фахового коледжу 335 358,07 грн з яких: 187 353 грн сплачених за непоставлений товар відповідно до Договору № 30/07/2022 від 30.07.2022; 17 911,45 грн - інфляційні втрати; 8 876,23 грн - 3% річних; 108 102,68 грн пені; 13 114,71 грн штраф.

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Рукаса Ігоря Анатолійовича на користь Іллінецького фахового коледжу судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 30/07/2022 від 30.07.2022 у частині поставки товару належної якості згідно з видатковою накладною № 27 від 27.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.08.2024 ухвалено передати матеріали позовної заяви Іллінецького фахового коледжу до Фізичної особи-підприємця Рукаса Ігоря Анатолійовича про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 02.08.2024 у справі № 902/810/24 залишено без змін.

11.11.2024 справа № 902/810/24 надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 справу № 902/810/24 передано на розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач 21.11.2024 подав відзив на позов.

Позивач 29.11.2024 подав відповідь на відзив.

Відповідач 05.12.2024 подав заперечення на відповідь на відзив.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 30/07/2022 від 30.07.2022 в частині своєчасної поставки товару належної якості.

Посадовими особами позивача за попереднім оглядом поставленого відповідачем товару згідно з видатковою накладною № 27 від 27.12.2022 було встановлено, що відповідачем навантажено деревину непромислового використання, яка не відповідає якісним показникам, визначеним договором. Тобто відповідачем 27.12.2022 поставлено товар на загальну суму 187 353,00 грн неналежної якості.

Позивач вказує, що ним товар прийнятий не був, відповідно був повернутий відповідачу. 20.02.2023 та 03.03.2023 відповідач повторно поставив товар, якість якого також не відповідала умовам договору. Тому, позивач вважає, що товар на загальну суму 187 353,00 грн відповідачем не поставлено.

Позивач у зв`язку із закінченням бюджетного 2022 року та обов`язком використання бюджетних коштів в межах цього фінансового року, за видатковою накладною № 27 від 27.12.2022 здійснив оплату відповідачу 30.12.2022 на суму 187 353,00 грн.

30.04.2023 термін договору закінчився, оплачений товар відповідачем не поставлений, тому позивач просить суд повернути суму попередньої оплати у розмірі 187 353,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням договору, позивачем нараховано відповідачу 17 911,45 грн - інфляційні втрати; 8 876,23 грн - 3% річних; 108 102,68 грн пені, 13 114,71 грн штраф.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач заперечує проти задоволення позову та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що на виконання умов договору, ним здійснено поставку товару позивачу на суму 187 353,00 грн, що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною № 27/3 від 27.12.2022.

Також, відповідач вказує, що прийняття Товару за цією накладною було предметом дослідження в іншій господарській справі № 904/4854/23, за позовом Іллінецького аграрного фахового коледжу до фізичної особи-підприємця Рукаса Ігора Анатолійовича про стягнення 187 353,00 грн. Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, рішенням суду апеляційної інстанції залишено без змін. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року по справі № 904/4854/23 встановлено, що Відповідачем здійснено поставку Товару на адресу Позивача, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 27/3 від 27.12.2022 р. на суму 187 353,00 грн., а Позивачем здійснено оплату поставленого Товару на підставі платіжного доручення № 496 від 29.12.2022 року. Також, цим же рішенням встановлено, що Позивачем перераховано Відповідачу грошові кошти у розмірі 187 353,00 грн. за видатковою накладною № 27/3 від 27.12.2022 p., на підставі Договору № 30/07/2022 купівлі-продажу від 30.07.2022 p., тобто за наявності відповідної правової підстави.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що предметом судового розгляду в межах справи № 904/4854/23 були вимоги про стягнення помилково перерахованих на користь ФОП Рукаса І.А. грошових коштів в розмірі 187 353,00 грн відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України. З огляду на підстави заявлених позовних вимог (безпідставність набуття відповідачем коштів) суд досліджував існування господарських правовідносин між сторонами, в межах яких могли бути перераховані кошти в 187 353,00 грн, за призначенням платежу «накладною №27/3 від 29.12.2022». Відтак у рішення від 27.12.2023 суд встановив відсутність підстав для застосування положень ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин, оскільки між сторонами існували господарські операції за договором купівлі-продажу № 30/07/2022 від 30.07.2022. При цьому судом не досліджувався та не був встановлений факт поставки відповідачем товару та отримання його позивачем, за який сплачено 187 353,00 грн, в тому числі за видатковою накладною № 27/3 від 27.12.2022.

Таким чином, оскільки судом в межах справи № 904/4854/23 була виключно надана правова оцінка видаткової накладної № 27/3 від 27.12.2022, наданої відповідачем, та обставинам перерахування позивачем коштів за певним призначенням, рішення від 27.12.2023 не має преюдиційного значення для розгляду даної справи.

Також, позивач вказує, що в матеріалах справи відсутня товарно-транспортна накладна на поставку товару на суму 187 353,00 грн, зі змісту якої можна встановити реальність господарських операцій та інформацію про перевезення, у тому числі отримання товару позивачем.

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач зазначає, що Рішення по справі № 904/4854/23 набрало законної сили. Більше того, з законністю такого рішення погодився суд апеляційної інстанції. При розгляді справи № 904/4854/23 судом досліджені всі обставини, зокрема те, що провести платіж на суму 187 353,00 грн. можна було лише за наявності підписаної обома сторонами видаткової накладної, оскільки після взяття на себе відповідного фінансового зобов`язання розпорядники грошових коштів подають органам казначейства документи, які і підтверджують таке зобов`язання. Отже встановлено, що грошові кошти переведено за наявності відповідної правової підстави, якою і є отримання Позивачем товару.

Також, при розгляді тієї ж справи, судом апеляційної інстанції оцінено критично доводи Іллінецького аграрного фахового коледжу про те, що видаткова накладна № 27/3 від 27.12.2022 р. на суму 187 353,00 грн. між ІАФК та ФОП Рукасом І.А. не укладалася, не підписувалася уповноваженою особою, адже вказані аргументи спростовані встановленими обставинами справи про те, що саме від позивача засобами «Клієнт Казначейства - Казначейство» надійшли сформовані в електронній формі документи на підтвердження факту узяття бюджетного зобов`язання.

Таким чином, встановлені рішенням суду № 904/4854/23, яке набрало законної сили, обставини, зокрема підписаної сторонами видаткової накладної № 27/3 від 27.12.2022 на суму 187 353,00 грн., в силу процесуального закону, повторного доведення не потребують.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

За результатами проведення тендерної процедури закупівлі 30 липня 2022 між Іллінецьким аграрним фаховим коледжом (далі - Позивачем, Покупцем) та фізичною особою-підприємцем Рукасом Ігорем Анатолійовичем (далі - Відповідачем, Продавцем) було укладено договір купівлі-продажу № 30/07/2022 (арк.с.10,42).

Відповідно до пункту 1.1 договору продавець зобов`язується передати у встановлений строк у власність/поставити Покупцю згідно процедури відкритих торгів Паливну деревину дров`яну непромислового використання твердих листяних порід, код за ДК 021:2015 - 03410000-7 Деревина, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість.

Згідно пункту 3.1 договору ціна договору становить 934 000,00 грн. (Один мільйон дев`ятсот тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.), без ПДВ.

Між Іллінецьким аграрним фаховим коледжом (покупцем) та фізичною особою-підприємцем Рукасом Ігорем Анатолійовичем (продавцем) було укладено додаткову угоду № 1 від 28.12.2022 до договору купівлі-продажу № 30/07/2022 від 30.07.2022 (арк.с.6).

Пунктом 1 Додаткової угоди сторони погодили зменшити обсяг закупівлі на суму 991 613,40 грн. Відтак загальна сума договору склала 942 386,60 грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються відповідно Бюджетного кодексу України. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету, пов`язані з виконанням умов цього договору здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за товар здійснюється протягом протягом 10 банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно пункту 4.3 договору форма оплати - безготівкова, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Покупець зобов`язується повністю оплатити вартість переданої у його власність партію товару не пізніше 30-ти банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

На виконання умов зазначеного договору, відповідачем здійснено поставку товару позивачу згідно видаткової накладної № 27/3 від 27.12.2022 на суму 187 353,00 грн (арк.24).

Видаткова накладна підписана обома сторонами та не містить заперечень або зауважень.

Позивачем здійснено оплату поставленого товару на суму 187 353,00грн. на підставі платіжного доручення №496 від 29.12.2022.

09.05.2023 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію (арк.с.41), в якій просить поставити товар на суму 187 353,00 грн у належної якості, або сплатити грошові кошти у розмірі 187 353,00 грн з урахуванням пені та штрафу.

Позивач вказує, що відповідачем поставлено товар неналежної якості, тому товар не був прийнятий, у зв`язку із чим просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 187 353,00 грн, що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Щодо суми основного боргу

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 по справі № 904/4854/23 за позовом Іллінецького аграрного фахового коледжа до Фізичної особи-підприємця Рукаса Ігоря Анатолійовича про стягнення 187 353,00 грн у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 по справі № 904/4854/23 встановлено таке:

«На виконання умов договору відповідачем здійснено поставку товару на адресу позивача, що підтверджується підписано сторонами видатковою накладною №27/3 від 27.12.22 на суму 187 353,00грн. Позивачем здійснено оплату поставленого товару на суму 187 353,00грн. на підставі п/д №496 від 29.12.22р. На підтвердження цих обставин відповідачем надано копії відповідного договору , додаткової угоди до нього, видаткової накладної.

Обставини укладання відповідного договору та надання позивачем первинних бухгалтерських документів (договору, рахунку на оплату та видаткової накладної) підтверджені наданими на вимогу суду поясненнями Управлінням державної казначейської служби України в Іллінецькому районі Вінницької області.»

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2024 по справі № 904/4854/23 апеляційну скаргу Іллінецького аграрного фахового коледжу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 у справі №904/4854/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 у справі №904/4854/23 залишено без змін.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2024 по справі № 904/4854/23 встановлено таке:

«Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Таким чином, з урахуванням стандарту доказування "вірогідності доказів", більш вірогідними є підтверджені листом Управління державної казначейської служби України в Іллінецькому районі Вінницької області Про надання інформації №02-14-06/966 від 29.11.2023 доводи відповідача (про наявність договірних відносин між сторонами спору відповідно до договору купівлі-продажу №30/07/2022 від 30.07.2022, поставка товару відповідно до видаткової накладної № 27/3 від 27.12.2022 на суму 187353,00 грн. в межах вказаного договору), ніж доводи позивача про заперечення цих обставин. Більше того, стверджувані відповідачем обставини узгоджуються із доказами, наданими самим позивачем органу Казначейства для проведення оплати спірної суми коштів договір купівлі-продажу №30/07/2022 від 30.07.2022 та видаткова накладна № 27/3 від 27.12.2022 на суму 187353,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що видаткова накладна №27/3 від 27.12.2022 між ІАФК та ФОП Рукасом І.А. не укладася, не підписувалася уповноваженою особою та не засвідчувалася печаткою ІАФК, колегія суддів оцінює критично, адже вказані аргументи спростовуються встановленими обставинами про те, що саме від позивача засобами системи Клієнт Казначейства-Казначейство надійшли сформовані в електронній формі документи на підтвердження факту узяття бюджетного зобов`язання (сканована копія договору №30/07/2022 від 30.07.2022) та бюджетного фінансового зобов`язання на суму 187353,00 грн.».

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Таку правову позицію сформовано Верховним Судом у постанові від 26.11.2019 у справі № 922/643/19.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Таку правову позицію сформовано Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №916/1041/17.

Відтак, обставини, встановлені у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 по справі № 904/4854/23 та постанові Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2024 по справі № 904/4854/23 мають преюдиціальне значення для розгляду цієї справи.

Суд критично ставиться до доводів позивача про те, що йому було поставлено товар неналежної якості, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Якщо законом встановлені вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам (частина 4 стаття 673 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 2.1 договору, продавець повинен передати покупцю товар, якість якого відповідає умовам стандартів та технічним умовам ТУ У 16.1-5:2018 Деревина дров`яна.

Статтею 678 Цивільного кодексу України окреслені правові наслідки передання товару неналежної якості.

Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару (частина 1 статті 678 ЦК)

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару (частина 2 статті 678 Цивільного кодексу України)

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару (частина 3 статті 678 Цивільного кодексу України).

Позивач не надав суду доказів того, що відповідачем було поставлено неякісний товар.

Також, матеріали справи не містять доказів складання позивачем акту обстеження товару.

Суд зазначає, що позивач не надав суду будь-яких доказів реалізації ним прав, які надані йому статтею 678 Цивільного кодексу України.

Позивач вказує, що ним було повернуто неякісний товар відповідачу, однак в матеріалах справи відсутні такі докази, зокрема, не було подано позиваче накладної на повернення товару тощо. Не подано позивачем також будь-яких доказів фіксування поставки товару неналежної якості ані комісійно, ані в односторонньому порядку.

В той же час, в матеріалах справи міститься видаткова накладна № 27/3 від 27.12.2022 на суму 187 353,00 грн, яка підписана обома сторонами та не містить заперечень або зауважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачем товару позивачу на суму 187 353,00 грн.

Щодо суми 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу

Оскільки вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу є похідною вимогою, тому відповідно також не підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 5 030,37 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Іллінецького аграрного фахового коледжа до Фізичної особи-підприємця Рукаса Ігоря Анатолійовича про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - відмовити у повному обсязі.

Судовий збір у розмірі 5030,37 грн. залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.С. Золотарьова