УХВАЛА

м. Київ

23.01.2025Справа № 909/1149/24

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТЗАХІДГРУП" заборгованості у сумі 26 393,59 грн.,

Представники сторін не викликались.

ВСТАНОВИВ:

01.01.2025 з Господарського суду Івано-Франківської області на адресу суду надійшли матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТЗАХІДГРУП" заборгованості у сумі 26 393,59 грн та передана 03.01.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД", суд дійшов висновку, що подана заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 2. ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Заявником у шапці заяви про видачу судового наказу зазначено наступну адресу боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТЗАХІДГРУП" (м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 168) у той час, як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно місцезнаходження боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТЗАХІДГРУП" (01021, місто Київ, вул. Шовковична, будинок 7А), а відтак заявником порушено п. 2. ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, а саме не зазначено вірне місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно із частиною 1 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" слід відмовити на підставі пункту 1 частини 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно до частини 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з цим суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 153 ГПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 12, 150, пунктом 1 частини 1 ст. 152, ст. ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРИКАРПАТЕНЕРГОТРЕЙД" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТЗАХІДГРУП" заборгованості у сумі 26 393,59 грн.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.01.2025 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ