ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р. Справа№ 910/8615/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Скрипки І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2024

у справі №910/8615/24 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення 58 871,55 грн,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - позивач, ПрАТ "СК "АРКС") звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (далі - відповідач, ПрАТ "СК "Княжа") про стягнення страхового відшкодування в сумі 58 871,55 грн в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування в сумі 68 898,55 грн згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №122449а0щ від 26.09.2020, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як страхової компанії, у якій була застрахована цивільна відповідальність особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП), однак відповідач сплатив позивачу лише 10 027,00 грн, а у виплаті решти суми страхового відшкодування в розмірі 58 871,55 грн необґрунтовано відмовив.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що до розміру страхового відшкодування відповідачем не враховано пункти 1, 2 рахунку від 04.03.2021 ТОВ "Інтер Авто Центр" (диск колеса та тягарці), оскільки як згідно Акту огляду ТЗ та зафіксованого на фото пошкодженого ТЗ диск колеса не потребує заміни, на диску пошкоджено тільки лакофарбове покриття, тому обґрунтований розмір страхового відшкодування, з вирахуванням франшизи у сумі 2 600,00 грн, становить 10027,00 грн та був сплачений на користь відповідача. Також відповідачем було заявлено клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання щодо розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу станом на момент ДТП 01.03.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12 листопада 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 58 871,55 грн страхового відшкодування та 3 028,00 грн судового збору.

У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи, оскільки позивачем разом із позовом подано висновок експерта з того самого питання, яке відповідач просить з`ясувати шляхом призначення судової товарознавчої експертизи, проте доказів або вмотивованих доводів, які б зумовлювали виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності вищезазначеного висновку відповідачем не надано і відповідач також мав можливість провести власну експертизу, що ним не було зроблено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, оскільки при розрахунку розміру страхового відшкодування відповідачем обґрунтовано не враховано пункти 1, 2 рахунку від 04.03.2021 ТОВ "Інтер Авто Центр" (диск колеса та тягарці), так як згідно Акту огляду ТЗ та зафіксованого на фото пошкодженого ТЗ диск колеса не потребує заміни, на диску пошкоджено тільки лакофарбове покриття, тому обґрунтований розмір страхового відшкодування, з вирахуванням франшизи у сумі 2 600,00 грн, становить 10027,00 грн та був сплачений на користь відповідача; судом безпідставно відмовлено у призначенні судової автотоварознавчої експертизи, в результаті чого судом не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та прийнято незаконне рішення.

Також заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої відповідач поставити питання щодо розміру матеріального збитку, який завданий транспортному засобу станом на момент ДТП 01.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 20 грудня 2024 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Позивач отримав ухвалу суду 04.12.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, однак не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення судової експертизи, апеляційний господарський суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідач у апеляційній скарзі просить призначити автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо розміру матеріального збитку, який завданий транспортному засобу станом на момент ДТП 01.03.2021.

Проте, апеляційний господарський суд, ураховуючи обставини справи, предмет позову, характер спірних правовідносин, дійшов висновку про відсутність необхідності у спеціальних знаннях для вирішення спору, оскільки наявних у матеріалах справи доказів достатньо для встановлення розміру матеріального збитку і докази у справі не є взаємно суперечливими.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 26.09.2020 між ПрАТ "СК "АРКС", як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №122449а0щ "All risks", предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом марки "Audi" моделі "RS Q8", номер кузова НОМЕР_1 , згідно якого страховик прийняв на себе зобов`язання, зокрема здійснити виплату страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5-12).

01.03.2021 о 15:42 у місті Хмельницькому по вулиці Подільській, 21 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки "Audi" моделі "RS Q8", д.н.з. НОМЕР_2 , та "Mercedes-Benz 413 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля "Mercedes-Benz 413 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2021 у справі №686/6313/21 (а.с.4).

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб марки "Audi" моделі RS Q8, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 (а.с.15).

На підстав заяви страхувальника про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 02.03.2021 (а.с.13-14) позивачем проведено огляд застрахованого транспортного засобу.

Так, у Акті огляду колісного транспортного засобу №024/21 від 03.03.2021 (а.с.16-17) зафіксовані наступні пошкодження застрахованого позивачем транспортного засобу: бампер задній зовнішня пластикова накладка, фарбована в колір автомобіля пошкоджено фарбування з правого боку верхня та нижня частини - потертість фарби; боковина задне праве крило - потертість фарби на арці крила; накладка арки заднього правого крила погоджено фарбування, потертість, подряпини фарби; диск заднього правого колеса, пошкоджено фарбування, потертості, подряпини фарби по всій поверхні диска.

Згідно листа №14 від 03.03.2021 офіційного дилера Ауді ТОВ "Інтер Авто Центр" ремонт та фарбування дисків колісних автомобіля Audi RS Q8 не проводиться, оскільки не може бути здійснений в умовах відмінних від заводських через відсутність відповідної технології порошкового фарбування та технології відновлення заводських написів типу Audi Sport, ремонт, фарбування порошковим покриттям та подальше лакування колісних дисків не передбачено технологією ремонту автомобіля Audi (а.с.33).

У висновку експертного автотоварознавчого дослідження №024 від 11.03.2021 (а.с.18-32) зазначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Audi RS Q8 Individual, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в акті від 03.03.2021, станом на час завершення виконання даного дослідження, з ПДВ становить 70276,78 грн.

Згідно рахунку суб`єкта господарювання, який проводив відновлювальний ремонт (ТОВ "Інтер Авто Центр") №СИХ-С-000700 від 04.03.2021 підлягають виконаню наступні роботи: 1. Alumunuymfeige - 46863,00 грн (без ПДВ); 2. Тягарець MOD 2 шт - 29,96 грн (без ПДВ); 3. Диск колісний (заміна) - 393,76 грн (без ПДВ); 4. Крило ЗП підготовка до фарбування - 1406,25 грн (без ПДВ); 5. Крило ЗП - фарбування - 618,75 грн (без ПДВ); 6. Бампер задній - демонтаж/монтаж - 731,25 грн (без ПДВ); 7. Бампер задній підготовка до фарбування - 1575,00 грн (без ПДВ); 8. Бампер задній фарбування - 562,50 грн (без ПДВ); 9. Накладка арки колеса заднього правого зн/вст - 225,00 грн(без ПДВ); 10. Накладка арки колеса заднього правого - фарбування - 1406,25 грн (без ПДВ); 11.Підбір фарби, вирівнювання кольору - 337,50 грн (без ПДВ); 12. Матеріали для фарбування - 3266,25 грн (без ПДВ); знижка 10%, всього без ПДВ 57 415,46 грн, всього до сплати з ПДВ - 68898,55 грн.

На підставі вказаного рахунку позивачем зроблено розрахунок страхового відшкодування (а.с.35) та 02.06.2021 за платіжним дорученням №785781 (а.с.36) позивачем сплачено на рахунок ТОВ "Інтер Авто Центр" 68898,55 грн страхового відшкодування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "Mercedes-Benz 413 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована у ПрАТ "СК "Княжа" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.12.2020 серії АР №754563 (а.с.37, 53 зворот, 69).

Вказаний поліс передбачає франшизу в розмірі 2 600,00 грн та страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, спричинену майну, - 130 000, 00 грн.

З метою досудового врегулювання спору ПрАТ "СК "АРКС" звернулося до ПрАТ "СК "Княжа", як страховика особи, якій належить автомобіль "Mercedes-Benz 413 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу від 29.07.2021 №6668/18/ЦВ на суму 68898,55 грн (а.с.38).

На підставі страхового акту №83 від 11.08.2021 (а.с.66) та розрахунку суми страхового відшкодування до справи 583 (а.с.67) відповідача вказана заява позивача була задоволена частково шляхом перерахування на користь позивача 10 027,00 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №3P076325 від 12.08.2021 (а.с.39) та визнається сторонами.

У листі від 12.08.2021 №8122 ПрАТ "СК "Княжа" повідомила, що з урахуванням франшизи у розмірі 2 600,00 грн, яка передбачена полісом серії АР №754563, до суми страхового відшкодування не було включено пункти 1, 2 рахунку ТОВ "Інтер Авто Центр" №СИХ-С-000700 від 04.03.2021, оскільки, як зазначено в акті огляду ТЗ та зафіксовано на фото пошкодженого ТЗ, диск колеса не потребує заміни, на диску пошкоджено тільки лакофарбоване покриття (а.с.68).

У зв`язку із викладеними обставинами позивач, посилаючись на те, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не відшкодував позивачеві у повному обсязі шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП, звернулася із даним позовом до суду про достягнення з ПрАТ "СК "Княжа" невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 58 871,55 грн (68898,55 грн виплачене позивачем страхове відшкодування - 10027,00 грн відшкодовано відповідачем).

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на те, що до розміру страхового відшкодування відповідачем не враховано пункти 1, 2 рахунку від 04.03.2021 ТОВ "Інтер Авто Центр" (диск колеса та тягарці), оскільки як згідно Акту огляду ТЗ та зафіксованого на фото пошкодженого ТЗ диск колеса не потребує заміни, на диску пошкоджено тільки лакофарбове покриття, тому обґрунтований розмір страхового відшкодування становить 12627,00 грн, а з врахуванням франшизи у сумі 2 600,00 грн, відповідачем була обґрунтовано здійснена виплата у розмірі 10027,00 грн, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також відповідачем було заявлено клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання щодо розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу станом на момент ДТП 01.03.2021.

За наслідком розгляду спору по суті суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також в оскаржуваному рішенні суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що рішення підлягає зміні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Спірні правовідносини сторін врегульовані як загальними нормами Цивільного кодексу України, так і нормами Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 №85/96-ВР (втратив чинність з 01.01.2024) та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 №1961-IV (втратив чинність з 01.01.2025), які були чинними як на момент укладення договору позивачем і видачі полісу відповідачем, так і на момент ДТП (01.03.2021) та виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ст. 993 ЦК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) та ст. 27 Закону України "Про страхування" №85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у відповідності до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту №122449а0щ від 26.09.2020.

Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.

Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином позивач у даній справі витупає на правах потерпілого ( ОСОБА_3 ), а тому до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як винна особа - безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Цивільна відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди (особи винної у ДТП) ОСОБА_2 була застрахована відповідачем у відповідності до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.12.2020 серії АР №754563.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності власника автомобіля марки Mercedes-Benz 413 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , тобто, особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП, в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги до відповідача замість потерпілої особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 вказаного Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач, як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV, здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу відшкодовує особа, яка завдала збитки, на підставі статті 1194 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неправомірне використання 01.03.2021 ОСОБА_2 транспортного засобу "Mercedes-Benz 413 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , власником/страхувальником якого був ОСОБА_4 , а тому презюмується що ОСОБА_2 правомірно володів зазначеним автомобілем.

Протиправні дії та вина водія ОСОБА_2 , який правомірно керував транспортним засобом "Mercedes-Benz 413 CDI", д.н.з. НОМЕР_3 , у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль "Audi" моделі RS Q8, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , була встановлена постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2021 у справі №686/6313/21, у якій встановлено, що водій ОСОБА_2 при перестроюванні не надав переваги в русі транспортному засобу Audi RD Q8 (порушення п.10.3 Правил дорожнього руху України).

Матеріалами справи, зокрема, актом огляду колісного транспортного засобу №024/21 від 03.03.2021, висновком експертного автотоварознавчого дослідження №024 від 11.03.2021, ремонтною калькуляцією №024/21 від 11.03.2021, рахунком суб`єкта господарювання, який проводив відновлювальний ремонт (ТОВ "Інтер Авто Центр") №СИХ-С-000700 від 04.03.2021, підтверджується, що застрахованому позивачем транспортному засобу було завдано шкоду в розмірі 68 898,55 грн (разом із ПДВ).

Також між оціненою шкодою в розмірі 68 898,55 грн та протиправною дією наявний прямий причинний зв`язок, оскільки у протоколі огляду транспортного засобу визначені пошкодження внаслідок ДТП, зазначено, який необхідний тип ремонтної операції (заміна, ремонт, фарбування) і вказані ремонтні операції, які відповідають операціям, що вказані у рахунку СТО від 04.03.2021на суму 68 898,55 грн.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до рахунку №СИХ-С-000700 від 04.03.2021, виставленого виконавцем ремонтних робіт ТОВ "Інтер Авто Центр" та страхового акту №ARX2739986 від 15.03.2021, складеного позивачем, сума страхового відшкодування в розмірі 68 898,55 грн позивачем була перерахована на користь виконавця ремонтних робіт, що підтверджується платіжним дорученням від 02.06.2021.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на необґрунтованість розміру страхового відшкодування, вказавши, що диск колеса не потребував заміни, оскільки було пошкоджене лише лакофарбоване покриття.

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, спір у межах даної справи виник у зв`язку з різним визначенням розміру страхового відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1- Ез), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №910/3650/16 і №910/32969/15 та у постановах Верховного Суду: від 01.02.2018 у справі №910/22886/16, від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Приписами частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV, яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлено імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

У зв`язку з викладеним, як вірно зазначив суд першої інстанції, достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є платіжне доручення та рахунок на сплату послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, а звіт про оцінку автомобіля є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, доказом дійсної вартості ремонтних робіт є рахунок СТО, який містить перелік робіт та використаних матеріалів щодо ремонту транспортного засобу, що стосуються саме пошкодженої частини транспортного засобу.

Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №024/21 від 11.03.202, виконаного судовим експертом Соломахою В.С., коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "Audi" моделі RS Q8, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , становить 0,00, вартість ремонтних робіт - 4 920,00 грн, вартість матеріалів - 7 786,81 грн, вартість складових частин КТЗ - 57 569,97 грн, вартість відновлювального ремонту, матеріального збитку - 70 276,78 грн. Ез (коефіцієнт фізичного зносу) - 0.

04.03.2021 станцією технічного обслуговування ТОВ "Інтер Авто Центр" було виставлено рахунок-фактуру №СИХ-С-000700 на загальну суму 68898,55 грн (разом із ПДВ), зокрема, вартість колісного диску з двома тягарцями MOD та роботи по заміні склали 42696,43 грн (без ПДВ з урахуванням знижки 10%).?

15.03.2021 позивачем складено страховий акт №ARX2739986 та розрахунок до нього, за яким вартість відновлювального ремонту становить 68 898,55 грн.

02.06.2021 на підставі вищезазначених документів для проведення ремонту пошкодженого автомобіля "Audi" моделі RS Q8, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , ПрАТ "СК "АРКС" перерахувало на рахунок ТОВ "Інтер Авто Центр" (станції відновлення) 68 898,55 грн, що підтверджується платіжним дорученням №785781 від 02.06.2021.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт здійснення позивачем страхового відшкодування у сумі 68 898,55 грн.

Щодо заперечень відповідача про невиправданість заміни колісного диску, суд першої інстанції вірно виходив із того, що абзацом 13 пункту 1.6 Методики визначено, що ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

За пунктом 7.21 Методики (у редакції від 08.11.2019) вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10-8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажом у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.

Дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 8 (Перелік рекомендованих-1 нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури-2 та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням-3), інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників (підпункт 8.5.10. пункту 8.5. Методики (у редакції від 08.11.2019).

Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні (підпункт 8.5.11 пункту 8.5 Методики (у редакції від 08.11.2019).

В абзаці 1 підпункту 8.5.12 пункту 8.5 Методики (у редакції від 08.11.2019) встановлено, що вартість складових частин КТЗ за даними іноземних джерел інформації, зокрема зазначених у додатку 8, коригується з урахуванням ввізного мита (якщо КТЗ виготовлено за межами України), податків, зборів і інших обов`язкових платежів.

Абзацом 3 підпункту 8.5.3 пункту 8.5 Методики (у редакції від 08.11.2019) передбачено, що рішення про заміну складових частин КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або в разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту).

Підпунктом 14.3. пункту 14 договору добровільного страхування №122449а0щ від 26.09.2020 передбачено, що виплата страхового відшкодування підлягає виплати за умови ремонту автомобіля на базі авторизованої СТО на вибір Страховика.

Листом №14 від 03.03.2021 (додаток №9 до позову) ТОВ "Інтер Авто Центр" повідомило, що відновлювальний ремонт колісного диску автомобіля "Audi" моделі RS Q8, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , не може бути здійснений в умовах відмінних від заводських через відсутність відповідної технології порошкового фарбування та технології відновлення заводських написів типу Audi Sport. Ремонт, фарбування порошковим покриттям та подальше лакування колісних дисків не передбачено технологією ремонту автомобілів "Audi".

Таким чином, дії відповідача щодо виключення з вартості страхового відшкодування вартості заміни пошкодженого диску (пункти 1, 2 рахунку ТОВ "Інтер Авто Центр" №СИХ-С-000700 від 04.03.2021) були неправомірними, оскільки авторизоване СТО повідомило про неможливість відновлювального ремонту колісного диску згідно технічного регламенту і судом першої інстанції вірно встановлено, що будь-яких доказів, які б спростовували факт необхідності заміни чи вартості колісного диску відповідачем не було надано.

Беручи до уваги наявні у матеріалах даної справи докази, зокрема рахунок-фактуру №СИХ-С-000700 від 04.03.2021 та платіжне доручення №14 від 03.03.2021, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що докази позивача є більш вірогідними та вважав доведеним факт здійснення відновлювального ремонту автомобіля "Audi" моделі RS Q8, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , на суму 68 898,55 грн.

Посилання відповідача на те, що суд безпідставно відмовив у призначенні судової автотоварознавчої експертизи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, відмовляючи у призначенні судової експертизи, вірно вказав, що позивачем разом із позовом подано висновок експерта з того самого питання, яке відповідач просить з`ясувати шляхом призначення судової товарознавчої експертизи, проте доказів або вмотивованих доводів, які б зумовлювали виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності вищезазначеного висновку відповідачем не надано і відповідач також мав можливість провести власну експертизу, що ним не було зроблено.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції і відмові у позові, тому апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Однак, згідно частини 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що вирішуючи питання про суму стягнення страхового відшкодування, судом першої інстанції не було враховано положення пункту 6 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV, згідно якого страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно з абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР №754563 встановлено франшизу у розмірі 2 600,00 грн.

Таким чином, відповідач мав виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 66 298,55 грн (68 898,55 грн - 2600,00 грн франшизи), однак сплатив лише частину страхового відшкодування у розмірі 10027,00 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягає достягненню решта суми страхового відшкодування у порядку суброгації у розмірі 56271,55 грн (66 298,55 грн - 10 027,00 грн).

Суд першої інстанції вказаного не врахував, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню у заявленій позивачем сумі 58 871,55 грн (68898,55 грн - 10027,00 грн).

З огляду на викладене, враховуючи доводи апеляційної скарги та межі апеляційного перегляду справи, встановлені фактичні обставини справи, наведені норми законодавства, та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 56271,55 грн, а в частині стягнення 2600,00 грн страхового відшкодування у позові слід відмовити.

За встановлених обставин, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва прийняте із неправильним застосування норм матеріального права (щодо обов`язкового зменшення страхового відшкодування на суму франшизи), а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає зміні в частині розміру стягуваної суми страхового відшкодування.

Згідно частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 9 статті129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір у справі виник наслідок неправильних дій відповідача і у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовлено, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, а витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" залишити без задоволення.

2. Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 44; ідентифікаційний код 24175269) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, місто Київ вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) 56 271 (п`ятдесят шість тисяч двісті сімдесят одну) грн 55 коп. страхового відшкодування та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 2600,00 грн страхового відшкодування.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ"

3. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

І.М. Скрипка