ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4807/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/4807/24

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; )

до відповідача: Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів союз організації інвалідів України (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 23; )

про стягнення 1 915,42грн.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів союз організації інвалідів України про стягнення 1 915,42грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4807/24. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його адресу реєстрації та отримана останнім 08.11.2024р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

20 вересня 2012 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Одеським міським товариством інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів Союз організації інвалідів України було укладений договір оренди № 74р нежилого приміщення (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу площею 16,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 60 (надалі за текстом об`єкт оренди).

Згідно умов п. 1.3. Договору, термін дії договору оренди з 20.09.2012 до 20.08.2015.

За орендоване приміщення орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить, за перший після підписання договору оренди, місяць 32,41 грн (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства (п. 2.2. Договору).

Відповідно до умов п. 4.7. Договору, після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Відповідно до умов п. 4.10. Договору у випадку припинення дії цього договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання-передачі приміщення.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

20 вересня 2012 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) і Одеським міським товариством інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів Союз організації інвалідів України (орендар) було складено та підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 60, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення підвалу площею 16,5 кв.м.

Додатковим договором № 1 від 06.10.2015 до Договору № 74р продовжено термін дії договору оренди до 06.09.2018 та внесені зміни до договору оренди в частині розрахунку орендної плати за об`єкт оренди.

Додатковим договором № 2 від 21.01.2016, Додатковим договором № 3 від 23.12.2016 до Договору № 74р внесено зміни до договору оренди в частині розрахунку орендної плати за об`єкт оренди.

Додатковим договором № 4 від 07.06.2018 до Договору № 74р продовжено термін дії договору оренди до 31.12.2018 та внесені зміни до договору оренди в частині розрахунку орендної плати за об`єкт оренди.

Додатковим договором № 5 від 19.06.2018 до Договору № 74р внесено зміни до договору оренди в частині розрахунку орендної плати за об`єкт оренди.

Додатковим договором № 6 від 27.12.2018 до Договору № 74р продовжено термін дії договору оренди до 31.12.2019 та внесено зміни до договору оренди в частині розрахунку орендної плати за об`єкт оренди.

Додатковим договором № 7 від 23.12.2019 до Договору № 74р продовжено термін дії договору оренди до 31.12.2020 та внесено зміни до договору оренди в частині розрахунку орендної плати за об`єкт оренди, та визначено що з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. місячна орендна плата становитиме в розмірі 1 грн у рік за все приміщення (без урахування ПДВ та індексу інфляції), а з 01.01.2021р. місячна орендна плата становитиме в розмірі 71,10грн.

Позивач вказує, що 13.11.2023р. на підставі акту прийому-передачі відповідач задав Департаменту нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 16,5 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 60.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2024р. провадження у справі №916/1782/23 в частині вимог щодо виселення Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 16,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 60, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було закрито.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.01.2024 р. у справі № 916/1782/23 позовні вимоги Департаменту до Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України стягнення неустойки за прострочення повернення обєкта оренди в розмірі 5 698,58грн. (за період з 01.01.202р. по 31.03.2023р.) та виселення задоволено частково, стягнуто з Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організації інвалідів України на користь Департаменту неустойку у розмірі 4 748,82 грн, та встановлено, що Департаментом помилково нараховано ПДВ на заявлену до стягнення суму неустойки. Рішення суду набрало законної сили 13.02.2024р.

Як було зазначено позивачем, з орендаря підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен день прострочення, що за період з 01.04.2023р. по 13.11.2023р. складає 1 915,42 грн.

Отже посилаючись на вищенаведені обставини Департаменту комунальної власності Одеської міської ради звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі припинення договору оренди орендар зобов?язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

За ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 2 статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно з п.188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 25.06.2019 у справі №916/1916/18 та від 28.05.2021 у справі №916/1665/20 щодо нарахування неустойки з урахуванням встановленої у договорі базової ставки орендної плати за місяць, яка підлягала б сплаті, якби договір діяв.

Між тим, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, встановлена ч.2 ст. 785 ЦК України, безумовно є штрафною санкцією, яка передбачена ст. 230 ГК України, та, відповідно до ст. 185 ПКУ, не є об`єктом оподаткування та нарахування ПДВ. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №916/1319/19.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір оренди №74р від 20.09.2012. Разом з тим, як було встановлено у рішенні Господарського суду Одеської області від 16.01.2024 у справі №916/1782/23 дія договору оренди від 20.09.2012р. за №74р закінчилась 31.12.2020р. Також, вказаним рішенням було стягнуто з відповідача неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди за період 01.01.2021р. по 31.03.2023р.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 13.11.2023 відповідач повернув орендоване приміщення, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 13.11.2023. Таким чином, відповідач виконав свій обов`язок з повернення об`єкта оренди 13.11.2023.

Господарський суд зауважує, що предметом розгляду даної справи є стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди відповідачем починаючи з 01.04.2023 по дату повернення орендованого майна - 13.11.2023 та за розрахунком позивача неустойка за вказаний період склала 1 915,42 грн.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи також встановлені обставини у справі №916/1782/23 щодо строку дії договору оренди №74р від 20.09.2012, господарський суд дійшов висновку, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства, обов`язок щодо повернення орендованого майна у строки, визначені договором та Законом України Про оренду державного та комунального майна, не виконав, повернув орендоване приміщення 13.11.2023, у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди (з урахуванням вже стягнутої неустойки за рішенням суду до 31.03.2023) за період з 01.04.2023 по 13.11.2023.

Разом з тим, господарський суд вказує, що розрахунок стягуваної суми неустойки у даній справі, наданий позивачем та здійснений за період з 01.04.2023 по 13.11.2023 перевірено судом та встановлено, що його здійснено з безпідставним врахуванням сум ПДВ, з огляду на що судом здійснено власний розрахунок неустойки та встановлено, що сума неустойки, що підлягає стягненню з відповідача за період прострочення повернення приміщень з 01.04.2023 по 13.11.2023, складає 1 596,18 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Департамента комунальної власності Одеської міської ради є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, проте враховуючи перерахунок неустойки підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; )до Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів союз організації інвалідів України (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 23; ) задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеського міського товариства інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів союз організації інвалідів України (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 23; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) неустойку в сумі 1 596 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість)грн. 18коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 523 (дві тисячі п`ятсот двадцять три)грн. 33 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням перебування судді Погребної К.Ф з 26.12.2024р. по 10.01.2025р. повний текст рішення складено та підписано 17 січня 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна