ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИДАЧІ СУДОВОГО НАКАЗУ

24 січня 2025 року № 903/85/25

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Тара»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 73043грн. 82коп. заборгованості, яка виникла внаслідок непоставки оплаченого товару, а також 303грн. витрат по сплаті судового збору

встановла: 20.01.2025 ТОВ «Еко-Тара» через систему «Електронний суд» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 73043грн. 82коп. заборгованості, яка виникла внаслідок непоставки оплаченого товару, а також 303грн. витрат по сплаті судового збору.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на таке.

Порядок та форма звернення до суду із заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II Наказне провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

В силу приписів ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 95 ЦК України представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією, втім, не маючи статусу юридичної особи такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.В такому випадку стороною у справі є юридична особа, від імені якої (в особі якої) діє відокремлений підрозділ.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначив боржником філію «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (), що суперечить вимогам ст.147 ГПК України.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що філія «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код ЄДРПОУ ВП 45030784) є відокремленим підрозділом юридичної особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ().

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для видачі судового наказу про стягнення з філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 73043грн. 82коп., згідно договору №UEEX-8534-5 купівлі - продажу необробленої деревини від 23.08.2024, а також сплачений заявником судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Згідно приписів ст. 147 ГПК України, оскільки заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржника, який не є юридичною особою, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, оскільки вимоги не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства в порядку наказного провадження.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

При цьому, відмова у видачі судового наказу про стягнення з філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» заборгованості не позбавляє заявника права звернутися з відповідною заявою за правилами господарського судочинства в порядку наказного провадження, за умови її подання до боржника, що є юридичною особою, в особі відокремленого підрозділу.

Відповідно до ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152-154, 175, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Тара» про видачу судового наказу про стягнення з філії «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 73043грн. 82коп. заборгованості, яка виникла внаслідок непоставки оплаченого товару, а також 303грн. витрат по сплаті судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 24.01.2025.

Суддя О. Г. Слободян