УХВАЛА

м. Київ

20.01.2025Справа № 910/316/25

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕКСПОРТНО-КРЕДИТНИЙ БАНК ТУРЕЧЧИНИ" (ТУРК ЕКСІМБАНК)

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РЕТСЕІЛ" (попередня назва - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УМС ПОЛІЕСТЕР")

про стягнення 150 184,80 USD

УСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЕКСПОРТНО-КРЕДИТНИЙ БАНК ТУРЕЧЧИНИ" (ТУРК ЕКСІМБАНК) (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РЕТСЕІЛ" (попередня назва - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УМС ПОЛІЕСТЕР") (далі - відповідач) про стягнення 150 184,80 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ "УМС ПОЛІЕСТЕР" (далі - дистриб`ютор) не було у повному обсязі виконано своїх зобов`язань перед компанією TURKUAZ POLYESTER RECINE KIMYA SAN. TIC.LTD.STI (Туркуаз Польєстер Речіне Кімья Сан. Тідж. ЛТД.ШТІ.) (далі - продавець) з оплати поставленого останньою згідно Контракту № UMS/TP/2018 від 26.01.2018 (далі - Контракт) товару, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 150 184,80 доларів США.

Позивач зазначив, що вищевказана дебіторська заборгованість була компенсована в межах лімітів страховки банком "Turk Eximbank" (Турк Ексімбанк) відповідно до страхової угоди та була повністю передана продавцем за Контрактом на користь «Turk Eximbank» (Турк Ексімбанк) разом з усіма правами, включаючи звернення до судових органів і подачу позову. Відповідач був повідомлений продавцем, що "Турк Ексімбанк" відшкодував продавцю втрати, і тому всі юридичні права щодо дебіторської заборгованості перейшли до "Турк Ексімбанку.

Позовна заява сформована в системі "Електронний суд" та зареєстрована у КП "Діловодство спеціалізованого суду" 10.01.2025.

Уперіод з 14.01.2025 по 17.01.2025 суддя Гумега О.В. перебувала на лікарняному.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви №б/н від 10.01.2025 (вх. № 316/25 від 10.01.2025), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

При цьому судом враховано, що позовна заява згідно з ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України є заявою по суті справи, тоді як ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з позовною заявою (ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

З позовної заяви вбачається, що позов подано АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ЕКСПОРТНО-КРЕДИТНИЙ БАНК ТУРЕЧЧИНИ" (ТУРК ЕКСІМБАНК), тобто іноземною юридичною особою.

Водночас, у позовній заяві вказані належні позивачу адресу: 02100, м. Київ, б-р Верховної Ради, 7, оф. 313 та .

Суд звертає увагу, що з доданого до позовної заяви Циркуляру не вбачаються зазначені у позовній заяві адреса та код ЄДРПОУ позивача. При цьому позовна заява не містить жодних пояснень щодо правової природи такого доказу як Циркуляр та зазначених у ньому відомостей.

Разом з цим, позивачем не вказано та не надано у якості додатків до позовної заяви доказів правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікату реєстрації, витягу з торгового реєстру тощо) стосовно особи юридичної особи позивача, а рівно суду не доведено, що вказане товариство дійсно є юридичною особою, що створена та діє за відповідним іноземним законом, а також, що вказані у позовній заяві найменування, код та адреса належать позивачу.

Суд наголошує, що повне найменування, місцезнаходження та код сторони, яка є іноземною юридичної особою, належить вказати згідно з актуальними відомостями, які містятся у відповідному сертифікаті реєстрації, витязі з торгового реєстру, тощо щодо такої юридичної особи.

За вказаних обставин, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Позивач у вступній частині позовної заяви вказав, що "позов не містить вимог майнового характеру", що не відповідає дійсності, оскільки позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення 150 184,80 доларів США.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17.

Враховуючи наведене, позовна заява не містить зазначення ціни позову, а відтак позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач у позовній заяві стверджує: "Свої зобов`язання продавець виконав у повному обсязі та належним чином, що підтверджується Інвойсами (Комерційними рахунками-фактурами), експортними деклараціями та СМR (додаються до позовної заяви)".

Однак, позивач не вказав ні у тексті позовної заяви, ні у переліку додатків до позовної заяви реквізити експортних декларацій та СМR, на які він посилається у якості доказів виконання продавцем своїх зобов`язань за Контрактом (номер, дата, тощо).

Крім того, позивач у позовній заяві стверджує: "Сума заборгованості дистриб`ютора за товар становить 150 184,80 USD ... Надалі, вищевказана дебіторська заборгованість була компенсована в межах лімітів страховки банком «Turk Eximbank» (Турк Ексімбанк) відповідно до страхової угоди та була повністю передана продавцем на користь «Turk Eximbank» (Турк Ексімбанк) разом з усіма правами, включаючи звернення до судових органів і подачу позову (Документ про переуступання прав, пояснення Банку та платіжна інструкція ... додаються до позовної заяви)".

Однак, позивач не вказав ні у тексті позовної заяви, ні у переліку додатків до позовної заяви реквізити страхової угоди, платіжної інструкції, на які він посилається у якості доказів на підтвердження обставин, якими обгрунтовує позовні вимоги.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві позивач стверджує, що спірні правовідносини регулюються правом Турецької Республіки та посилається при цьому на норми Кодексу Туреччини Про боргові зобов`язання, затвердженого Законом № 6102, зареєстрованого 13.01.20211 та опублікованого в Офіційній газеті № 27846 від 14.02.2011. Однак при цьому до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження змісту норм матеріального права Турецької Республіки, на які позивач посилається у позовній заяві.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви додано не всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 2, 3, 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити та надати докази правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) стосовно юридичної особи позивача;

- вказати повне найменування, місцезнаходження та код юридичної особи позивача згідно з актуальними відомостями щодо останнього, які містятся у відповідному сертифікаті реєстрації, витязі з торгового реєстру, тощо;

- зазначити ціну позову;

- зазначити реквізити доказів (номер, дата, тощо), якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, а саме: експортних декларацій, СМR, страхової угоди та платіжної інструкції, згідно якої позивач компенсував продавцю спірну заборгованість;

- додати до позовної заяви належні та допустимі докази на підтвердження змісту норм матеріального права Турецької Республіки, на які позивач посилається у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначити та надати докази правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) стосовно юридичної особи позивача;

- вказати повне найменування, місцезнаходження та код юридичної особи позивача згідно з актуальними відомостями щодо останнього, які містятся у відповідному сертифікаті реєстрації, витязі з торгового реєстру, тощо;

- зазначити реквізити доказів (номер, дата, тощо), якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, а саме: експортних декларацій, СМR, страхової угоди та платіжної інструкції, згідно якої позивач компенсував продавцю спірну заборгованість;

- додати до позовної заяви належні та допустимі докази на підтвердження змісту норм матеріального права Турецької Республіки, на які позивач посилається у позовній заяві.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача подати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви докази направлення копії цієї заяви і доданих до неї документів відповідачу з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.01.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА