ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.01.2025м. ХарківСправа № 922/203/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Комунальне підприємство "Сучасне місто", майдан Павлівський, 4, м. Харків, 61003
боржник Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про видачу судового наказу про стягнення 4 359,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Сучасне місто" звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 коштів у сумі 4 359, 85 грн. за договором від 11.03.2024 року № 4734/Б3/24 та витрати по сплаті судового збору.

Дослідивши заяву (вх. № 203/25 від 22.01.2025 року) про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Частиною 2 статті 156 Господарського процесуального кодексу України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

При цьому, частиною 4 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має створену офіційну електронну адресу, заявник в подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

Відповідно до частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Суд також приймає до уваги, що з 18 жовтня 2023 року введені у дію зміни до Господарського процесуального кодексу України, якими визначено ОБОВ"ЯЗКОВА реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС для визначеного кола учасників судового процесу у господарських справах. При цьому, така обов`язкова реєстрація визначена, ат передбачає адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи (усіх форм власності) в обов`язковому порядку реєструють свої електронні кабінети в Електронному суді.

При цьому, відсутня вимога щодо реєстрації фізичної особи - підприємця в обов`язковому порядку свого електронного кабінету в Електронному суді.

Як вбачається із матеріалів заяви (вх. № 203/25 від 22.01.2025 року) про видачу судового наказу заявником її подано в електронній формі, через електронний суд.

Проте останнім не надано до суду доказів, що боржник - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 має створену офіційну електронну адресу, що позбавляє можливості суд надіслати копію заяви про видачу судового наказу - боржнику.

Крім того, заявником надано до суду відповідь № 6277989 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС (яку було сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 21.01.2025 року о(б) 14:11 год.) з якої вбачається: Фізична особа: РНОКПП: НОМЕР_1 не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Враховуючи вищевикладене, чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено обов`язку суду виготовляти копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів для надіслання їх боржнику.

При цьому, пунктом 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З аналізу вищевикладеного слідує, що вищевикладеними нормами Господарського процесуального кодексу України обов`язок щодо долучення до заяви про видачу судового наказу копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів покладено саме на заявника, а суд лише надсилає одночасно із копією судового наказу боржнику копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, яку заявник долучає до заяви про видачу судового наказу.

Крім того, суд не може самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів та надіслати їх разом із копією судового наказу боржнику, оскільки додані заявником до заяви про видачу судового наказу докази не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями поданими в електронному вигляді. У зв`язку із чим, виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, статтею 92 Господарським процесуальним кодексом України визначено, що суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу при поверненні оригіналів письмових доказів за заявою особи, яка подала суду оригінали.

З вищевикладеного слідує, що заявником в порушення вищевикладених вимог Господарським процесуальним кодексом України до заяви про видачу судового наказу не додано доказів що боржник має створену офіційну електронну адресу, та не додано копій документів (доказів), якими заявник обґрунтовує свої вимоги для направлення боржнику, а суд не наділений повноваженнями засвідчувати копії документів, зроблені з копій документів.

Оскільки заявником в порушення вищевикладених вимог Господарським процесуальним кодексом України до заяви про видачу судового наказу не додано доказів, що боржник Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 має створену офіційну електронну адресу, та не додано копій документів (доказів), якими заявник обґрунтовує свої вимоги для направлення їх боржнику, а суд не наділений повноваженнями засвідчувати копії документів, зроблені з копій документів, у зв`язку із чим, суд відмовляє Комунальному підприємству "Сучасне місто" у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 стаття 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Сучасне місто" у заяві (вх. № 203/25 від 22.01.2025 року) про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме 23 січня 2025 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду.

Ухвалу підписано 23 січня 2025 року

СуддяЄмельянова О.О.