УХВАЛА

м. Київ

20.01.2025Справа № 910/138/25

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_1"

до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3"

про зобов`язання виконати обов`язки за договором

УСТАНОВИВ:

Державна компанія "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" (далі - відповідач, ДП "ІНФОРМАЦІЯ_3") з вимогами: зобов`язати відповідача виконати обов`язки за укладеним між позивачем та відповідачем державним контрактом, а саме: прийняти відповідно до умов державного контракту від Державної компанії з ІНФОРМАЦІЯ_4 "ІНФОРМАЦІЯ_1" поставлений товар (далі - товар).

Позов обгрунтовано наступним:

- відповідно до умов Державного контракту товар поставляється позивачем виконавцем (позивач) відповідно до умов ІНФОРМАЦІЯ_5, місце знаходження отримувача, визначеного державним замовником (відповідач), згідно з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів "Інкотермс" у редакції 2020 року. Точне місце поставки буде повідомлено замовником виконавцю не менше ніж за 3 (три) робочих дні до планової дати поставки;

- позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про вжиття останнім заходів з приймання товару, проте відповідач всупереч умовам Державного контракту та чинного законодавства України ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо прийняття товару від позивача.

Позовна заяви № б/н від 30.12.2024 сформована позивачем у системі "Електронний суд" та зареєстрована у КП "Діловодство спеціалізованого суду" 06.01.2025.

У період з 14.01.2025 по 17.01.2025 суддя Гумега О.В. перебувала на лікарняному.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 30.12.2024 (вх. № 138/25 від 06.01.2025), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Позивачем у позовній заяві у якості повного найменування юридичної особи позивача визначено: Державна компанія "ІНФОРМАЦІЯ_1", тоді як відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначене найменування є скороченим, а повним найменування юридичної особи позивача є: Державна компанія з ІНФОРМАЦІЯ_4 "ІНФОРМАЦІЯ_1".

З огляду на наведене, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2), а позовної заяви немайнового характеру - 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2).

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовна вимога ДП "ІНФОРМАЦІЯ_1" про зобов`язання ДП "ІНФОРМАЦІЯ_3" виконати обов`язки за Державним контрактом, а саме прийняти поставлений товар, є вимогою про зобов`язання вчинити певні дії щодо прийняття поставленого товару вартістю ІНФОРМАЦІЯ_6 (враховуючи додаток 1 до Державного контракту (Специфікація товарів обраного призначення)), що свідчить про її майновий характер.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання виконати умови Державного контракту та прийняти поставлений товар мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір" виходячи з розміру грошових вимог позивача, на виникнення яких спрямовано позов.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі НОМЕР_1.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" передбачено, що з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_7 Відтак, максимальний розмір судового збору за подання в 2025 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру дорівнює ІНФОРМАЦІЯ_8

Ціна позову у цій справі становить ІНФОРМАЦІЯ_6, 1,5 % від якої з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") складає 1 744 991,02 грн, що більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання даної позовної заяви майнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_9 (з урахуванням обмежень максимального розміру судового збору за подання позовів майнового характеру, установлених підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", та із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні позову в електронній формі, передбаченого ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (3028,00 грн х 350 х 0,8 = ІНФОРМАЦІЯ_9).

Однак, позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн (платіжна інструкція № 3842 від 27.12.2024) як за позовну заяву немайнового характеру.

Відповідно до абз. 2 частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищенаведене, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, доплаті підлягає судовий збір у розмірі 845 417,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Аналогічні норми містить ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", згідно яких у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Конституцією України статус державної мови надано українській мові (частина перша статті 10).

З огляду на наведене, господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.

Суд звертає увагу, що до позовної заяви в якості додатку № 26 додано копію листа від 27.06.202 з перекладом з англійської мови на українську, однак, копія перекладу вказаного документа на українську мову не є нотаріально засвідченою копією.

З огляду на наведене, позивачем не дотримано вимог ч. 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 2 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити повне найменування юридичної особи позивача відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- надати належні докази на підтвердження сплати судового здору у встановлених порядку і розмірі;

- надати нотаріально засвідчений переклад на українську мову документа, зазначеного у додатку № 26 до позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначити повне найменування юридичної особи позивача відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- надати належні докази на підтвердження сплати судового здору у встановлених порядку і розмірі;

- надати нотаріально засвідчений переклад на українську мову документа, зазначеного у додатку № 26 до позовної заяви.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача подати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви докази направлення копії цієї заяви і доданих до неї документів відповідачу з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.01.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА