номер провадження справи 3/107/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 Справа № 908/2939/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу:

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код юридичної особи 14360570)

до відповідача: Фізичної особи Солдатової Олени Павлівни ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування та реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення коштів

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

08.11.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочене найменування - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до відповідача - Фізичної особи Солдатової Олени Павлівни про стягнення заборгованості кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021 в розмірі 526 177,68 грн, з яких 396 700,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 129 477,68 грн заборгованості за процентами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 справу № 908/2939/24 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 12.11.2024 витребувано від Міністерства соціальної політики України (вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ, 01601; електронна пошта: ; ) відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території щодо фізичної особи Солдатової О.П.

19.11.2024 до суду надійшла відповідь Мінсоцполітики, в якій зазначено, що станом на 15.11.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (ЄІБД ВПО) міститься така інформація про запитувану особу - адреса листування та фактичного проживання з 11.07.2022: АДРЕСА_2 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 20.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2939/24 в порядку спрощеного позовного провадження; присвоєно справі номер провадження 3/107/24, постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

25.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість, яка виникла станом на 06.11.2024 за кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021 в розмірі 526 177,68 грн, з яких 396 700,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 129 477,68 грн заборгованості за процентами. Змінена предмета позову прийнята судом.

Ухвалою суду від 26.11.2024 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, надано позивачу строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку в розмірі 6314,14 грн; а також надати докази надіслання позовної заяви з доданими до неї документами та заяви про зміну предмету позову на адресу відповідача з описом вкладення: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 04.12.2024 після усунення позивачем розгляд справи продовжено.

02.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору в розмірі 6314,13 грн та докази надсилання Фізичній особі Солдатовій О.П. копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення за належною адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки позов подано до фізичної особи Солдатової О.П., діяльність якої, як фізичної особи-підприємця, припинена до подання позову, що підтверджується офіційними даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає за необхідність зазначити таке.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 904/1083/18 (постанова від 25.06.2019).

Виходячи з обставин, викладених у позовній заяві, та підстав позову, даний спір пов`язаний з підприємницькою діяльністю Солдатової О.П., що здійснювалась нею раніше, зокрема, на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, даний спір за участю фізичної особи підвідомчий господарському суду.

Згідно із даними Мінсоцполітики щодо зміни відповідачем місця реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, судом направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.11.2024, а також ухвалу від 04.12.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Поштові відправлення, в яких містились ухвали суду від 07.10.2024 від 04.12.2024, повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ «Укрпошта» форми 20 «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Ураховуючи, те що попереднім місцезнаходженням відповідача було місто Мелітополь, яке наразі є тимчасово окупована територією, суд повідомив відповідача про розгляд справи також через повідомлення на офіційному сайті судової влади України.

Повідомлення про відкриття провадження у справі опубліковане 22.11.2024, а про продовження розгляду справи після усунення недоліків позовної заяви - 30.12.2024.

Суд також додатково повідомив відповідача про розгляд справи шляхом надіслання на відому суду електронну адресу відповідача, яка зазначена позивачем в позовній заяві, а також у даних Мінсоцполітики, а саме: e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду від 20.11.2024 про відкриття провадження та від 04.12.2024 у справі №908/2939/24) в електронному вигляді до електронної скриньки відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1) - Солдатової О.П. , 20.11.2024 та 04.12.2024, відповідно.

Про хід розгляду справи відповідач могла дізнатись з офіційного вебпорталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»: //reyestr.court.gov.ua/. Названий вебпортал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» №3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

З урахуванням наведеного, відповідач не була позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Запорізької області у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання, як відзиву на позову заяву, так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позов обґрунтовано не поверненням відповідачем у передбачений термін кредиту, оформленого кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021, у зв`язку із чим, посилаючись на умови кредитного договору № -КД-1 від 09.11.2021, ст. ст. 15, 16, 509, 526, 530, 553, 554, 560, 612, 625, 1046, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021 в розмірі 526 177,68 грн, з яких 396 700,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 129 477,68 грн заборгованості за процентами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021 в розмірі 526 177,68 грн, з яких 396 700,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 129 477,68 грн заборгованості за процентами.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи отриманий відповідачем від банку кредит, на яку суму; який розмір процентної ставки встановлений за користування кредитними коштами; в які строки і якому розмірі кредит мав бути повернутий), чи мало місце порушення зобов`язань, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

09.11.2021 між АТ КБ «Приватбанк» (позивач, Банк за договором) та ФОП Солдатовою О.П. (відповідач, Позичальник) укладено кредитний договір №-КД-1 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого (п.п. А.1, А.2, А.3) відповідачу надано кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 447 906,68 грн на наступні цілі: у розмірі 446 300,00 грн на поповнення обігових коштів, 1606,68,00 грн на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору, із терміном повернення 01.11.2024.

Рахунки для обслуговування кредиту визначені пунктом А.4: рахунок НОМЕР_2 (у гривні), отримувач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 313399, код ЄДРПОУ (IBAN - НОМЕР_3 );

При цьому, згідно з п. А.5, зобов`язання Позичальника забезпечуються:

- договором іпотеки №-ДІ-1/1 від 09.11.2021 року;

- договором поруки № -ДП-1/1 від 09.11.2021 року.

10.11.2021 на поточний рахунок позичальника НОМЕР_4 було перераховано кредитні кошти у розмірі 446 300,00 грн, що підтверджується копією виписки по рахунку НОМЕР_4 .

09.11.2021 між Позивачем та Позичальником також була укладена додаткова угода №1 до Кредитного договору (далі за текстом - Додаткова угода №1), відповідно до підпункту «а» пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку Кредиту, зазначеного в п. А.3 Договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - «Програма») та умов цієї Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно із п. 2.1. Додаткової угоди №1 до Кредитного договору за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,28% річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7,00% де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці.

На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі Інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розміру базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки Банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди №1 до Кредитного договору у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

в період з 15 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних;

в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Пунктом 2.7. Додаткової угоди №1 визначено, що погашення кредиту (тіла) Позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в Додатку 1(Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.10. Додаткової угоди №1 до Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А3 Договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом ,а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних.

Також, 01.07.2022 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № -КД-1 від 09.11.2021 (надалі Договір про внесення змін).

Згідно розділу І Договору про внесення змін Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед Банком щодо погашення заборгованості за Договором, яка складається з:

- суми неповернутого кредиту - 396 700,00 грн;

- суми нарахованих до 30.06.2022 та не сплачених Позичальником процентів за користування кредитом - 0 гривень.

Погашення Позичальником заборгованості за Договором, розмір якої визначено згідно з п.п. 1 п. І цього Договору про внесення змін, здійснюється наступним чином:

повернення кредиту (погашення заборгованості за кредитом), а також погашення заборгованості за нарахованим та несплаченим процентами за користування кредитом здійснюється в строки/терміни встановлені в Графіку погашення заборгованості, що наведений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін (що є Додатком №1 до Договору, з урахуванням змін внесених цим Договором про внесення змін.

З моменту набрання чинності Договору про внесення змін проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються Позичальником в розмірі та на умовах, як це визначено Договором, з урахуванням зміни його умов, що внесені цим Договором про внесення змін.

Крім того, між Позивачем та Солдатовою Оленою Павлівною укладено договір поруки №-ДП-1/1 від 09.11.2021 (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки Солдатовою Оленою Павлівною за виконання зобов`язань Фізичною особою-підприємцем Солдатовою Оленою Павлівною, які випливають з Кредитного договору (п. 1.1. Договору поруки).

01.07.2022 між Позивачем та Солдатовою Оленою Павлівною був укладений Договір про внесення змін до договору поруки №-ДП-1/1 від 09.11.2021.

Кредитний договір, додаткова угода, договір про внесення змін до кредитного договору та договір поруки підписано сторонами шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується відповідним протоколом перевірки КЕП від 19.09.2024.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, 10.11.2021 на підставі Кредитного договору №-КД-1 від 09.11.2021 позивачем перераховано суму 446 300,00 грн з призначенням платежу «перерахування коштів згідно з кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021», що підтверджується випискою за рахунком № НОМЕР_4 ФОП Солдатова О.П. за період з 09.11.2021-06.11.2024.

Згідно з випискою по рахунку ФОП Солдатової О.П. за період з 09.11.2021-06.11.2024 відповідачем за кредитом сплачено 25.11.2021 у розмірі 12 400,00 грн, 23.12.2021 у розмірі 12 400,00 грн, 25.01.2022 у розмірі 12 400,00 грн, 02.02.2022 у розмірі 12 400,00 грн.

Згідно із випискою по рахунку ФОП Солдатової О.П. за період з 09.11.2021-06.11.2024 сплачено за процентами 30.12.2024 в розмірі 3688,17 грн, 05.01.2022 у розмірі 5291,25 грн, 01.02.2022 у розмірі 5159,43 грн, 26.05.2022 в розмірі 4494,14 грн, 31.05.2022 в розмірі 4888,33 грн, 01.08.2022 в розмірі 4641,39 грн, 30.09.2022 в розмірі 4796,11 грн, 13..112022 в розмірі 13 953,48 грн.

Термін повернення кредиту 01.11.2024.

У порушення відповідних умов Кредитного договору та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти в повному обсязі у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти за користування кредитом.

Станом на станом на 06.11.2024 за кредитним договором №-КД-1 від 09.11.2021 в розмірі 526 177,68 грн, з яких: 396 700,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 129 477,68 грн заборгованість за процентами.

Підставою звернення позивача до суду стало не повернення відповідачем кредитних коштів та процентів за користуванням кредиту.

Доказів погашення суми позову відповідач на час розгляду справи суду не надав.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа мас право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Закон України «Про електронний документ та електронний документообіг» (стаття 5) визначає поняття електронного документа як документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до 9 Закон України «Про електронний документ та електронний документообіг» електронний документообіг (обіг електронних документів) - сукупність процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та у разі необхідності з підтвердженням факту одержання таких документів.

Порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Згідно зі ст. 6 Закон України «Про електронний документ та електронний документообіг» електронний підпис має бути використаний для забезпечення юридичної чинності електронних документів.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

…\

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

…\

Порядок використання електронного підпису у банківській системі України та на ринках небанківських фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю на яких здійснює Національний банк України, а також при наданні платіжних послуг визначається Національним банком України.

Стаття 7 Закон України «Про електронний документ та електронний документообіг» визначає, що електронний документ та електронний підпис мають таку ж юридичну силу, як паперові документи та власноручні підписи.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір №-КД-1 від 09.11.2021, Додаткову угоду №1 від 09.11.2021 до нього, договір про внесення змін до Кредитного договору із додатками до них «Графік платежів» та «Графік погашення заборгованості» шляхом накладення відповідачем свого кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Відповідачем не надано заперечень щодо факту укладення між сторонами Кредитного договору, Додаткової угоди №1 до нього, Договору про внесення змін до кредитного договору, в тому числі додатку № 1 «Графік платежів» та додатку №1 «Графік погашення заборгованості» шляхом накладення сторонами своїх кваліфікованих електронних підписів.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши на поточний рахунок відповідача 10.11.2021 446 300,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У справі, що розглядається, спір виник з приводу несплати відповідачем кредиту у строк до 01.11.2024.

Відповідачем не надано заперечень щодо позову та доказів в обґрунтування відсутності заборгованості за кредитом в розмірі 396 700,00 грн перед Банком.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів повернення кредитних коштів за Кредитним договором в повному обсязі суду не надав.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 396 700,00 грн станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 396 700,00 грн заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню судом.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача простроченої суми процентів за користування кредитом в розмірі 129 477,68 грн.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок процентів, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є правильним та підтверджується відповідною випискою та розрахунком банку.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростувала, доказів погашення 396 700,00 грн заборгованості за кредитом, 129 477,68 грн заборгованості за процентами не надала, а тому в позивача є підстави для звернення до суду за захистом своїх прав.

Доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу відповідач не надала.

Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 396 700,00 грн заборгованості за кредитом, 129 477,68 грн заборгованості за процентами є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться №-КД-1 від 09.11.2021 (а.с.9-16), Додатковою угодою №1 від 09.11.2021 (а.с.17-20), договір поруки №-ДП-1/1 від 09.11.2024 (а.с.21-24), договір про внесення змін від 01.07.2022 до кредитного договору №-КД-1 від 09.11.2021 (а.с.25-27),договір про внесення змін до договору поруки від 01.07.2022 (а.с.28-29), випискою по рахунку № НОМЕР_5 Солдатова О.П. ФОП з 09.11.2021-12.09.2024 (а.с.30-55), випискою по рахунку № НОМЕР_6 Солдатова О.П. ФОП з 09.11.2021-12.09.2024 (а.с.56-57), випискою по рахунку № НОМЕР_7 Солдатова О.П. ФОП з 09.11.2021-12.09.2024 (а.с. 58-68), випискою по рахунку № НОМЕР_8 Солдатова О.П. ФОП з 09.11.2021-12.09.2024 (а.с.69-70), випискою по рахунку № НОМЕР_4 Солдатова О.П. ФОП з 09.11.2021-12.09.2024 (а.с.71), випискою по рахунку № НОМЕР_2 Солдатова О.П. ФОП з 09.11.2021-12.09.2024 (а.с.72), розрахунком заборгованості (а.с.73).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи Солдатової Олени Павлівни ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування та реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість за кредитом в розмірі 396 700,00 грн (триста дев`яносто шість тисяч сімсот гривень 00 коп.), заборгованості за процентами в розмірі 129 477,68 грн (сто двадцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім гривень 68 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи Солдатової Олени Павлівни ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування та реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судовий збір в розмірі 6314,13 грн (шість тисяч триста чотирнадцять гривень 13 коп.). Видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 20.01.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич