РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025Справа № 910/11405/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Петрук Б.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО»

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі»

про стягнення 215 115 301,60 грн,

Представники сторін:

від позивача: Буркова О.М.,

від відповідача: Олійник І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення 215 115 301,60 грн. з яких: 147 433 673,64 грн основної заборгованості, 57 755 689,00 грн інфляційних втрат та 9 925 938,96 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0537-0204 від 04.06.2019 у повному обсязі, з урахуванням актів коригувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11405/24, підготовче засідання призначено на 30.10.2024. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

08.10.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

15.10.2024 до суду через систему Електронний Суд від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 відзив Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» від 08.10.2024 повернуто без розгляду.

В підготовче засідання 30.10.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відкласти підготовче засідання на 20.11.2024.

19.11.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В підготовче засідання 20.11.2024 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача в підготовчому засіданні просив визнати поважними причини пропуску ним строку для подання відзиву на позовну заяву, поновити такий процесуальний строк.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив визнати поважними причини пропуску відповідачем строку для подання відзиву на позовну заяву, поновити вказаний процесуальний строк та долучити відзив до матеріалів справи.

У зв`язку із усним клопотанням представника позивача про відкладення підготовчого засідання для надання можливості подання відповіді на відзив та відсутністю заперечень представника відповідача щодо даного клопотання, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив зазначене клопотання задовольнити, підготовче засідання відкласти на 16.12.2024 та продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; позивачу встановити строк для подання відповіді на відзив до 29.11.2024, а відповідачу - строк для подання заперечень до 09.12.2024. Також з огляду на виявлені судом обставини щодо перебування відповідача в процедурі банкрутства, суд зобов`язав останнього надати відомості щодо стану розгляду справи про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі».

27.11.2024 до суду через систему Електронний Суд від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій, зокрема, повідомлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2024 у справі № 911/4610/15, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024, закрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі».

02.12.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача надійшли заперечення.

В підготовче засідання 02.12.2024 з`явилися представники сторін.

Враховуючи, що судом здійснено всі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті на 15.01.2025.

В судове засідання 15.01.2025 з`явилися представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15.01.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.06.2019 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (ОСП) та Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» (користувач системи передачі) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0537-02041 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (надалі - послуга) відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього Договору.

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п. 1.2. Договору).

29.07.2019 між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої Договір викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 3.1. Договору його ціна визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим Регулятором, та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визнання фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється (для електропостачальників) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника.

Планова та фактична вартість послуги визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу послуги (МВт/год) за розрахунковий період на тариф, встановлений Регулятором (грн/ МВт/год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п. 5.1. Договору).

Згідно з пунктами 6.1., 6.2. Договору розрахунковим періодом є 1 календарний місяць.

В п. 6.2. Договору передбачено порядок здійснення користувачем поетапної попередньої оплати планової вартості послуги ОСП.

Відповідно до п. 6.5. Договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (надалі - сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договір термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей (п. 6.6. Договору).

У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (абзац 4 п. 6.7. Договору).

23.12.2022 між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої Договір викладено у новій редакції, яка була чинною до 31.12.2023 включно.

Відповідно до п. 5.5. Договору в редакції додаткової угоди від 23.12.2022, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу, з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (надалі - АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).

За умовами п. 5.6. Договору в редакції додаткової угоди від 23.12.2022, у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Надалі між сторонами укладено новий договір про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом приєднання відповідача до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії (ідентифікатор договору № 0537-02041-ПП, дата акцептування - 01.01.2024).

Водночас, договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 № 0537-02041 припинив свою дію днем, що передував даті акцепту, зазначеній у повідомленні позивача про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 17.10.2023 № 01/53009, а саме 31.12.2023 та продовжив свою дію в частині регулювання відносин щодо коригування обсягів та вартості наданих послуг, що виникли в період дії цього договору, заборгованості/переплати за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, щодо нарахування штрафів, пені, неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом липня 2019 року - травня 2020 року, жовтня 2020 року - червня 2021 року та у березні 2023 року позивач надавав відповідачу послуги за Договором, підтвердженням чого є надані акти приймання-передачі послуги (з відповідними актами коригування).

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.02.2021 у справі № 911/4610/15 (910/8591/20), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021, за порушення відповідачем умов Договору в частині оплати за надані позивачем послуги стягнуто заборгованість у таких розмірах:

- 8 403 024,95 грн за липень 2019 року;

- 5 851 228,98 грн за серпень 2019 року;

- 1 633 611,34 грн за вересень 2019 року;

- 2 795 943,86 грн за жовтень 2019 року;

- 345 309,47 грн за листопад 2019 року;

- 345 844,80 грн за грудень 2019 року;

- 480 664,51 грн за січень 2020 року;

- 387 687,44 грн за лютий 2020 року;

- 451 854,84 грн за березень 2020 року;

- 372 613,90 грн за квітень 2020 року.

Крім того, за рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2022 у справі № 911/4610/15 (911/1751/22), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, стягнуто з відповідача на користь позивача основну заборгованість за Договором у загальному розмірі 71 479 861,74 грн за невиконання відповідачем умов Договору в частині оплати за надані послуги згідно актів приймання-передачі послуги та актів коригування до них, в т.ч. за актами коригування до актів приймання-передачі послуг:

за листопад 2019 року від 18.05.2020 на суму 3 057 026,79 грн;

за грудень 2019 року від 19.06.2020 на суму 4 373 931,23 грн;

за січень 2020 року від 18.08.2020 на суму 4 178 724,03 грн;

за лютий 2020 року від 23.09.2020 на суму 6 526 624,90 грн;

за березень 2020 року від 29.09.2020 на суму 5 264 269,42 грн;

за квітень 2020 року від 02.11.2020 на суму 5 448 645,92 грн.

Також за вказаним рішенням у справі № 911/4610/15 (911/1751/22) стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість згідно з актом коригування до акту приймання-передачі послуг за травень 2020 року від 17.11.2020 в розмірі 6 405 968,98 грн, а також за актами приймання-передачі послуг:

за жовтень 2020 року від 31.10.2020 на суму 582 079,69 грн;

за листопад 2020 року від 30.11.2020 на суму 717 579,22 грн;

за грудень 2020 року від 31.12.2020 на суму 1 002 754,85 грн;

за січень 2021 року від 31.01.2021 на суму 908 523,76 грн;

за лютий 2021 року від 28.02.2021 на суму 822 947,10 грн;

за березень 2021 року від 31.03.2021 на суму 851 476,52 грн;

за квітень 2021 року від 30.04.2021 на суму 766 682,54 грн;

за травень 2021 року від 31.05.2021 на суму 677 328,65 грн;

за червень 2021 року від 30.06.2021 на суму 581 398,36 грн.

Також суд встановив, що рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2023 у справі № 911/4610/15 (911/2183/23) стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором, зокрема, в частині невиконання своїх зобов`язань із оплати за надані позивачем послуги в березні 2023 року за актом коригування від 16.06.2023 до акту приймання-передачі послуг від 31.03.2023 на суму 8 555 792,10 грн.

Вищенаведені судові рішення у справах № 911/4610/15 (910/8591/20), № 911/4610/15 (911/1751/22) та № 911/4610/15 (911/2183/23) є такими, що набрали законної сили, а тому в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню при розгляді справи № 910/11405/24 та не можуть бути поставлені під сумнів.

Водночас, в матеріали даної справи позивачем надано акти коригування до актів приймання-передачі послуги за Договором за спірні періоди, а саме:

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у липні 2019 року послуг становить 10 089 760,36 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 24200,943 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у серпні 2019 року послуг становить 11 368 999,55 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 30352,298 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у вересні 2019 року послуг становить 4 469 235,82 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 31957,810 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у жовтні 2019 року послуг становить 6 953 675,39 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 49723,095 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у листопаді 2019 року послуг становить 5 421 591,60 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 38767,745 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у грудні 2019 року послуг становить 7 912 051,78 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 56576,081 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у січні 2020 року послуг становить 9 932 159,21 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 53261,257 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у лютому 2020 року послуг становить 9 617 688,10 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 51574,904 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у березні 2020 року послуг становить 6 942 250,03 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 37227,853 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у квітні 2020 року послуг становить 6 437 411,38 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 34520,653 МВт*год);

- від 30.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у травні 2020 року послуг становить 6 480 071,84 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 34749,420 МВт*год);

- від 16.08.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у жовтні 2020 року послуг становить 9 389 063,12 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 32569,701 МВт*год);

- від 20.09.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у листопаді 2020 року послуг становить 10 006 637,66 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 34712,004 МВт*год);

- від 27.09.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у грудні 2020 року послуг становить 17 860 633,07 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 47588,761 МВт*год);

- від 20.10.2021, за яким загальна вартість наданих у січні 2021 року послуг становить 19 253 440,93 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 54586,242 МВт*год);

- від 29.10.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у лютому 2021 року послуг становить 20 074 520,75 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 56914,120 МВт*год);

- від 17.11.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у березні 2021 року послуг становить 15 536 725,36 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 44048,825 МВт*год);

- від 17.12.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у квітні 2021 року послуг становить 15 140 246,47 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 42924,751 МВт*год);

- від 29.12.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у травні 2021 року послуг становить 9 067 857,84 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 25708,666 МВт*год);

- від 30.12.2021 (з повідомленням про розбіжності), за яким загальна вартість наданих у червні 2021 року послуг становить 8 687 073,41 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 24629,088 МВт*год);

- від 02.07.2024, за яким загальна вартість наданих у березні 2023 року послуг становить 8 582 118,12 грн (зміна фактичних обсягів електроенергії 18806,577 МВт*год).

Отже, загальна вартість наданих позивачем послуг відповідачу за Договором з урахуванням актів коригування до актів приймання-передачі послуг за наведені періоди становить 147 433 673,64 грн (1 686 735,41 грн за липень 2019 року + 5 517 770,57 грн за серпень 2019 року + 2 835 624,48 грн за вересень 2019 року + 4 157 731,53 грн за жовтень 2023 року, + 2 019 255,34 грн за листопад 2019 року + 3 192 275,75 грн за грудень 2019 року + 5 272 770,67 грн за січень 2020 року + 2 703 375,76 грн за лютий 2020 року + 1 226 125,77 грн за березень 2020 року + 616 151,56 грн за квітень 2020 року + 74 102,86 грн за травень 2020 року + 8 806 983,43 грн за жовтень 2020 року + 9 289 058,44 грн за листопад 2020 року + 16 857 878,22 грн за грудень 2020 року + 18 344 917,17 грн за січень 2021 року + 19 251 573,65 грн за лютий 2021 року + 14 685 248,84 грн за березень 2021 року + 14 373 563,93 грн за квітень 2021 року + 8 390 529,19 грн за травень 2021 року + 8 105 675,05 грн за червень 2021 року + 26 326,02 грн за березень 2023 року).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні акти коригування були складені позивачем із урахуванням даних, розміщених у Системі управління ринком (платформи Market Management System), на підтвердження чого останнім надано відповідні витяги із системи.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказує, що ним на адресу відповідача направлялись акти коригування до актів приймання-передачі послуги за Договором за спірні періоди, втім відповідачем не сплачено наявної за цими актами заборгованості. Відтак, позивачем заявлено за даним позовом до стягнення з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» заборгованість за Договором з оплати наданих протягом липня 2019 року - травня 2020 року, жовтня 2020 року - червня 2021 року та у березні 2023 року послуг в загальному розмірі 147 433 673,64 грн, а також за порушення строків оплати - 3% річних в розмірі 9 925 938,96 грн та інфляційні втрати в розмірі 57 755 689,00 грн.

Відповідач, в свою чергу, заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що фактичний обсяг та вартість послуг у спірних періодах сторонами не погоджена, оскільки позивачем так і не було надано відповідей на направлені відповідачем повідомлення про розбіжності із коректними даними щодо обсягів наданих послуг. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем не наведено жодної інформації щодо підстав уточнення обсягів переданої електричної енергії. Крім того, обсяги та вартість послуги передачі, зазначені в Акті приймання-передачі, можуть бути врегульовані в наступних періодах відповідно до Правил врегулювання, що є додатком 10 до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, шляхом складання коригувального акта. Відповідач зазначає, що заявлена до стягнення заборгованість за послуги з передачі електричної енергії, охоплює собою обсяги безпідставного відбору електроенергії із електричних мереж ОСР - ДП «РЕМ» споживачами, у тому числі державними вугільними підприємствами, внаслідок протиправних дій у вигляді неукладення обов`язкових для ринку електричної енергії договорів. Згідно доводів відповідача, він неодноразово повідомляв Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики України, НКРЕКП про неможливість у повному обсязі виконувати зобов`язання за укладеними договорами з ПрАТ «НЕК «Укренерго», з причини низької платіжної дисципліни споживачів, що в свою чергу, теж є підставою відхилення актів коригувань. Також, оскільки вимоги про стягнення основного боргу відповідач вважає безпідставними, а тому не підлягають задоволенню й похідні від них вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі електроенергії.

Згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір від 04.06.2019 за своєю правовою природою є договором про надання послуг з передачі електричної енергії, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України та ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням встановлених судом вище обставин, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено надання відповідачу послуг за Договором у спірні періоди на загальну суму 147 433 673,64 грн згідно з наданими актами коригування до актів приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії.

Натомість, відповідачем не надано доказів належного виконання умов Договору в частині повної оплати послуг за спірний період при тому, що Договором визначено, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги та оскарження зазначених в актах приймання-передачі послуги вартості та/або фактичного обсягу послуги не звільняє від обов`язку відповідача (користувача) від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін.

Разом з тим, суд зазначає, що повідомлення про розбіжності до відповідних актів коригування за заявлений період, на які посилається відповідач, не містять обґрунтувань цих розбіжностей щодо обсягу переданої відповідачу електроенергії.

Відповідач під час розгляду даної справи всупереч положень ст.ст. 74, 76-77 ГПК України не навів суду конкретних обставин та не надав доказів, які б є свідчили про наявність підстав для урахування саме тих обсягів наданих послуг, які зазначені ДП «РЕМ» у повідомленнях про розбіжність. Суд вважає, що наявність відповідних заперечень без надання доказів на їх підтвердження, не є безумовною підставою для взяття їх до уваги під час розгляду даного спору.

При цьому, проаналізувавши п. 6.6 Договору (в редакції додаткової угоди від 29.07.2019) та п. 5.6. Договору (в редакції додаткової угоди від 23.12.2022), суд дійшов висновку, що останній містить умови щодо врегулювання розбіжностей, які виникли між сторонами саме щодо акту-приймання передачі послуги, а не щодо актів коригування, а відтак, посилання ДП «РЕМ» на вказані умови договору у відповідній частині суд вважає помилковим.

Інші заперечення, наведені відповідачем під час розгляду даної справи по суті, розглянуто судом, однак вони не спростовують заявлених позовних вимог та не є такими, що звільняють відповідача від виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Відтак, враховуючи вже стягнуту судовими рішеннями у справах № 911/4610/15 (910/8591/20), № 911/4610/15 (911/1751/22) та № 911/4610/15 (911/2183/23) з відповідача заборгованість за Договором у спірні періоди та визначені у актах коригування до актів приймання-передачі послуги вартості скоригованих фактичних обсягів електроенергії, залишок заборгованості за надані ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідні послуги, який є предметом даного спору, становить 147 433 673,64 грн.

За таких обставин, зважаючи на те, що своєчасна оплата наданих позивачем послуг є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається Договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у зазначеному вище розмірі.

Разом із цим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у загальному розмірі 9 925 938,96 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 57 755 689,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №922/567/22).

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних є такими, що заявлені позивачем правомірно.

Перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних, суд встановив, що визначені позивачем суми 3% річних за кожний період прострочення є правильними, втім, загальний підрахунок вказаних нарахувань є більшим. Також судом встановлено, що розмір інфляційних втрат за визначені позивачем періоди є більшим. Проте, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд при ухваленні рішення не може виходити за межі заявлених позовних вимог, вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, а саме 57 755 689,00 грн та 9 925 938,96 грн, відповідно.

Відповідач, в свою чергу, жодних обґрунтованих заперечень щодо здійсненого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат не навів, свого контррозрахунку таких нарахувань не надав.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2023 у справі № 914/596/22 наголошено на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість в повному обсязі, а викладені у поданих заявах по суті спору заперечення щодо пред`явлених позовних вимог суд вважає не обґрунтованими з урахуванням вищевикладених висновків.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності зі встановленими обставинами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за звернення із даним позовом до суду покладається на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080; ідентифікаційний код 32402870) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 00100227) 147 433 673,64 грн основної заборгованості, 57 755 689,00 грн інфляційних втрат, 9 925 938,96 грн 3% річних та 847 840,00 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.01.2025.

Суддя Т. Ю. Трофименко