номер провадження справи 22/18/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2025 Справа № 908/56/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Литвинюк А.О.

За участю представників учасників справи:

від стягувача (позивача): не з`явився

від заявника (відповідача, боржника): Деревянко В.В., довіреність № 665 від 13.12.2024

від прокуратури: Шульга Л.М., службове посвідчення № 075800 від 01.03.2023

розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви (вих. № 20/32.6-2025 від 08.01.2025) представника Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України директора Філії Східний лісовий офіс ДСГП Ліси України Кравченка О. про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/56/24

за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

позивач: Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (вул. Незалежної України, буд. 72-А, м. Запоріжжя, 69035)

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (вул. Руставелі Шота, буд. 9А, м. Київ, 01601) в особі Філії Запорізьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (вул. Чумаченка, буд. 15-В, м. Запоріжжя, 69104)

про стягнення 1 636 302,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд надійшла заява (вих. № 20/32.6-2025 від 08.01.2025) представника Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України директора Філії Східний лісовий офіс ДСГП Ліси України Кравченка О. (підписана КЕП Кравченко О. 08.01.2025) про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/56/24 строком на 12 місяців шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами, згідно наведеного графіку.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.01.2025, вказану вище заяву передано на розгляд судді Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2025 у справі № 908/56/24 вказана заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., судове засідання з розгляду заяви призначено на 21.01.2025, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду.

У судове засідання 21.01.2025 з`явилися представники заявника та прокуратури. Представник стягувача (позивача) не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи встановлений законодавством десятиденний строк розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення, оскільки явка учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд визнав можливим розглянути заяву за відсутності представника стягувача.

Заява мотивована таким. Наказом № 695 від 12.04.2024 ДП «Ліси України» прийнято рішення про припинення Філії «Запорізьке лісове господарство» () шляхом її закриття, та передачу справ для подальшої господарської діяльності до Філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» (). Станом на 06.08.2024 діяльність Філії «Запорізьке лісове господарство» припинена. Філія «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» є державним підприємством, здійснює господарську діяльність, основним видом діяльності Філії є лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві, у тому числі забезпечення деревиною підприємств, населення і Збройних Сил України. З часу введення в Україні воєнного стану, окупацією значної частини лісництв, фінансово-господарська діяльність Філії поступово йшла на спад. У 2022 році відбулось погіршення показників прибутковості господарської діяльності, що призвело до вимушеного скорочення чисельності працівників, припинення діяльності Філії «Запорізьке лісове господарство» шляхом її закриття. Станом на 30.12.2024 на розрахунковому рахунку підприємства залишок коштів складав 11511,58 грн., що є недостатнім для виконання рішення суду. Філія «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» не має на меті ухилитись від виконання рішення суду та від сплати своїх зобов`язань, а шукає оптимальні способи погашення заборгованості, які б надали можливість погасити борг та при цьому зберегти робочі місця, забезпечити сплату заробітної плати, податків до бюджету та в цілому не допустити зупинки діяльності підприємства. Філія пропонує погашення заборгованості в сумі 1636302 грн. 09 коп. рівними частинами впродовж 12 місяців, починаючи з січня 2025 року, за наведеним графіком. Дане розстрочення буде сприяти тому, що Філія «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» зможе робити поточні платежі за комунальні послуги, забезпечити виконання покладених функцій на підприємство, своєчасну сплату заробітної плати, та погасити заборгованість за рішенням суду впродовж 12 місяців, при цьому, забезпечуючи роботою працівників підприємства, сплату податків та інших обов`язкових платежів до бюджету України.

14.01.2025 через систему «Електронний суд» надійшло заперечення прокуратури на заяву. Вважає відсутніми підстави для розстрочення виконання судового рішення. Заявником не надано жодних доказів на підтвердження скрутного становища Підприємства. Водночас, відповідно до звітів про фінансові стан та результати, розміщених на офіційному сайті ДСГП «Ліси України», лише за 2023 рік Підприємство отримало чистий дохід від реалізації продукції на суму більше 23 млрд грн, а на кінець 2023 року тільки на рахунках Підприємства в банках знаходилось більше 1 млрд грн. Вказане жодним чином не свідчить про скрутне фінансове становище відповідача. Також посилання відповідача щодо введення в Україні воєнного стану як на підставу для відстрочення виконання рішення, не може бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення. Заперечено задоволення заяви.

Від стягувача (позивача) заперечення/ пояснення щодо заяви о суду не надійшло.

Розглянувши матеріали заяви, всебічно й повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду в цій справі, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.04.2024 у справі № 908/56/24, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2024, стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі Філії Запорізьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України на користь держави збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у сфері охорони, захисту та використання лісів у сумі 1636302 (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч триста дві) грн. 09 коп. на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області). Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі Філії Запорізьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області 24544 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 53 коп. судових витрат на сплату судового збору.

26.11.2024, на виконання рішення, Господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Рішенням Суду в справі «Глоба проти України» від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України»).

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Відповідно ч.ч. 3-5 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочення - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами з дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання судового рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Розстрочення виконання судового рішення, що набрало законної сили та підлягає негайному виконанню, у свою чергу, має сприяти реальному його виконанню на користь стягувача та в найкоротший термін.

Тобто, вирішуючи питання розстрочення виконання судового рішення суд має оцінити надані заявником докази на предмет того, що запропонований ним строк відстрочення дійсно сприятиме виконанню судового рішення, буде ефективним та не призведе до безпідставного затягування виконання рішення суду.

Відповідачем у цій справі та боржником за рішенням суду є юридична особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України ().

Філія Східний лісовий офіс ДСГП Ліси України не є юридичною особою.

Філією Східний лісовий офіс ДСГП Ліси України надано довідку від 30.12.2024, згідно якої на розрахунковому рахунку підприємства в АТ «Укрексімбанк» станом на 30.12.2024 залишок грошових коштів 11511,58 грн.

Суд зазначає, що будь-якої фінансової звітності боржника юридичної особи з підтвердженням її прийняття контролюючими органами, суду заявником не надано. Не доведено відсутність інших розрахункових рахунків, окрім рахунку в АТ «Укрексімбанк».

Крім того, відсутність на банківському рахунку грошових коштів на певну дату не підтверджує відсутності грошових коштів у боржника взагалі.

Як вбачається зі Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2023 рік ДСГП Ліси України, прибуток Державного підприємства за звітний період становив 2870746 грн., збиток був відсутній. Згідно балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2023, на кінець звітного періоду у Державного підприємства наявні гроші та їх еквіваленти в сумі 1050308 грн., у т.ч. рахунки в банках 1049838 грн.

Відтак, твердження заявника щодо знаходження Підприємства в скрутному фінансовому становищі не підтверджено належними доказами.

Суд зазначає, що рішенням в цій справі з відповідача стягнуті збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у сфері охорони, захисту та використання лісів. Збитки в сумі 1636302,09 грн. завдано внаслідок незаконної порубки дерев до ступеня припинення росту на території Запорізького лісництва (Заводський район міста Запоріжжя). При розгляді справи судом встановлено порушення відповідачем вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, що стало підставою для покладення на нього, як постійного лісокористувача, цивільно-правової відповідальності. ДСГП "Ліси України" в особі Філії Запорізьке лісове господарство ДСГП "Ліси України", як постійний лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України в сумі 1636302,09 грн.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, який є боржником, намагався врегулювати спір у досудовому порядку чи під час розгляду його судом.

Рішення по справі ухвалено судом 30.04.2024 та залишається невиконаним до цього часу. Більш того, заявник (боржник) не сплатив жодного платежу на відшкодування заподіяної шкоди.

Заявником не обґрунтовано та не надано доказів, які б підтверджували його спроможність виконувати судове рішення шляхом розстрочення за запропонованим ним графіком, не обґрунтовано визначення саме максимального строку, визначеного законодавством, для розстрочення судового рішення.

Представник заявника в судовому засіданні заявив про сплату лише судового збору на користь прокуратури. Повідомив, що будь-якої суми, на виконання судового рішення щодо сплати збитків, боржником не оплачено.

Такі дії відповідача суд розцінює як недобросовісні та такі, що свідчать про намір ухилитися від виконання рішення. Оскільки сам заявник зазначив про намір сплатити частину боргу в січні 2025.

Введення воєнного стану на території України не означає, що боржник не може здійснювати статутну діяльність та набувати кошти. Навпаки, як встановлено судом, діяльність боржника у 2023 році була прибутковою.

Суд зазначає, що стягувач - Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) є органом державної влади, та кошти, стягнуті за цим судовим рішенням, зараховуються на розрахунковий рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Проаналізувавши доводи заявника щодо розстрочення виконання судового рішення та надані в їх обґрунтування докази, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення суду в цій справі.

Суд зазначає, що безпідставне надання розстрочки виконання судового рішення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий (максимальний) період, без дотримання балансу інтересів сторін, позбавляє стягувача, у даному випадку Державу, можливості захистити свої права та отримати задоволення грошових вимог у процедурі примусового виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України» зазначив, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у зазначеній статті 1 Першого протоколу.

Таким чином, постановлення в цій справі судового рішення про стягнення з відповідача грошових коштів у незалежності від правової природи цих коштів, становить «майно» Держави, на отримання якого позивач, як орган державної влади, має легітимні сподівання.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Враховуючи наведене вище, суд відмовляє у задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України про розстрочення виконання судового рішення.

У судовому засіданні 21.01.2025 судом підписано та проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Повний текст ухвали складено та підписано 23 січня 2025.

Суддя О.В. Ярешко