ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4879/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/4879/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28; )

до відповідача: Фізичної особи підприємця Солопієнко Вадима Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення 37 870грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи підприємця Солопієнко Вадима Васильовича про стягнення 37 870грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2024р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/4879/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Як вказує позивач, 19.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" (позикодавець) та Фізичною особою-підприємцем Солопієнко Вадимом Васильовичем (позичальник) було укладено договір позики № 8008 (надалі Договір).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до умов п. 2.2.2. Договору метою отримання позики є придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Ця позика не є споживчим кредитом.

Відповідно до умов п. 2.2.3 Договору сума позики - 23000грн.

Строк позики: загальний строк до 09 травня 2024 року (51 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2.4. Договору).

Відповідно до умов п. 2.3 Договору процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

2.3.1 Акційна процентна ставка, фіксована: 0.80000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього договору.

2.3.2 Базова процентна ставка, фіксована: 0.80000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2. цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору.

2.3.3 Основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.

У п. 3.1. Договору встановлено умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду:

3.1.1. У разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються за акційною процентною ставкою. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку, визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду.

3.1.2. У разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні додаткової угоди щодо продовження строку позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки.

Після спливу першого розрахункового періоду у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.3.3. цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики (п. 3.2. Договору).

Відповідно до умов п. 5.2.2. Договору позикодавець має право з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення Позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Позичальник зобов`язаний повернути позику та сплатити нараховані проценти (п. 5.3.2. Договору).

Згідно з п. 6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором позикодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12,00 % від суми позики на 4-й день такого невиконання або неналежного виконання; та в розмірі 3,00 % від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання.

Договір позики № 8008 від 19.03.2024 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором обох сторін.

Окремо сторони підписали Додаток № 1 до вищевказаного договору, у якому визначили кінцевий строк повернення позики в розмірі 23 000 грн та процентів за користування позикою в розмірі 9 039 грн до 09.05.2024.

09.04.2024 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору позики № 8008 від 19.03.2024, у п. 2 якої узгоджено суму позики 23 000 грн та строк позики до 08.06.2024 (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до 09.05.2024 (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до 08.06.2024 (30 днів). Відповідно до п. 4 Додаткової угоди кінцевий строк повернення позики в розмірі 23 000 грн та процентів за користування позикою в розмірі 10 695 грн до 08.06.2024.

08.05.2024 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до договору позики № 8008 від 19.03.2024, у п. 2 якої узгоджено суму позики 23000 грн та строк позики до 07.07.2024 (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до 07.06.2024 (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до 07.07.2024 (30 днів). Відповідно до п. 4 Додаткової угоди кінцевий строк повернення позики в розмірі 23 000 грн та процентів за користування позикою в розмірі 10 695 грн до 07.07.2024.

07.06.2024 року сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до договору позики № 8008 від 19.03.2024, у п. 2 якої узгоджено суму позики 23 000 грн та строк позики до 06.08.2024 (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до 07.07.2024 (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до 06.08.2024 (30 днів). Відповідно до п. 4 Додаткової угоди кінцевий строк повернення позики в розмірі 23 000 грн та процентів за користування позикою в розмірі 10 695 грн до 06.08.2024.

На виконання умов Договору позики товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" було перераховано відповідачу 23 000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 168 від 19.03.2024.

Згідно змісту розрахунку заборгованості за договором позики станом на 25.09.2024, ФОП Солопієнко В.В. сплатив на погашення процентів за користування позикою 15720 грн.

За посиланнями позивача загальна суму заборгованості складає 37 870 (23 000грн за сумою позики та 14 870 грн за процентами).

В подальшому, 25.09.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" (клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (фактор) укладено договір факторингу № 25-09/2024, згідно з п. 1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

За змістом п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною нього договору.

Договір факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 підписано та скріплено відтисками печаток ТОВ "ФК"24/7" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал".

Згідно з Витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25 вересня 2024 року боржник ФОП Солопієнко В.В., договір - №8008 від 19.03.2024, кількість днів прострочення 80, сума позики 23 000 грн, проценти за користування позикою 14 870грн.

Відповідно до п. 1 акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25 вересня 2024 року ТОВ "ФК"24/7" передало, а ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" прийняло реєстр боржників № 1 від 25 вересня 2024 року в кількості 91 шт., після чого, з урахуванням п. 1.2. договору факторингу № 25-09/2024 від 25 вересня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Загальна сума заборгованості складає 2612503,99 грн (п. 2 акту).

Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору, 18.10.2024 року надіслав відповідачу досудову вимогу № Х4988 від 18.10.2024 щодо сплати 37870 грн заборгованості, що підтверджується службовим чеком та списком розсилки рекомендованих листів.

Проте, зазначена вимога були залишення відповідачем буз відповіді та задоволення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивача щодо сплати заборгованості за договором позики у добровільному порядку, останній звернувся з позовом про стягнення з ФОП Солопієнко В.В. 23 000 грн боргу за сумою позики та 14870 грн боргу по відсотках.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГКУкраїни.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦУ України, є обов`язковим для виконання сторонами.

19.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" (позикодавець) та Фізичною особою-підприємцем Солопієнко Вадимом Васильовичем (позичальник) було укладено договір позики № 8008 в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Фінансова Компанія "24/7" шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з положеннями Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VІІІ від 03.09.2015.

Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Окремо сторони підписали Додаток № 4 до вищевказаного договору 07.06.2024 року Додаткову угоду № 4 до договору позики № 8008 від 19.03.2024, у п. 2 якої узгоджено суму позики 23 000 грн та строк позики до 06.08.2024 (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до 07.07.2024 (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до 06.08.2024 (30 днів). Відповідно до п. 4 Додаткової угоди кінцевий строк повернення позики в розмірі 23 000 грн та процентів за користування позикою в розмірі 10 695 грн до 06.08.2024.

За своєю правовою природою вищезазначений договір є договором позики, а тому відносини сторін регулюються параграфом 1 глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На виконання умов договору позики товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" було перераховано відповідачу 23 000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 168 від 19.03.2024.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 ГК України.

За змістом ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач частково розрахувався за договором позики, лише у розмірі 15720 грн, що відображено у розрахунку заборгованості станом на 25.09.2024.

Докази на підтвердження сплати відповідачем решти заборгованості за Договором позики № 8008 від 19.03.2024 та додаткової угоди № 4 матеріали справи не містять.

В подальшому 25.09.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "24/7" (клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (фактор) було укладено договір факторингу № 25-09/2024, на виконання якого складено акт приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024, згідно з яким ТОВ "ФК"24/7" передало, а ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" прийняло реєстр боржників № 1 від 25.09.2024, до якого входило право вимоги до боржника ФОП Солопієнко В. В., за Договором № 8008 від 19.03.2024, кількість днів прострочення 80, сума позики 23 000 грн, проценти за користування позикою 14 870 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

Окремо у п. 5.2.2 Договору сторони узгодили, що ТОВ "ФК"24/7" має право з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення Позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з у рахуванням умов Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Фінансова Компанія "24/7", включно і до Фізичної особи-підприємця Солопієнко Вадима Васильовича за договором позики № 8008 від 19.03.2024.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З метою досудового врегулювання спору позивач 18.10.2024 року надіслав відповідачу досудову вимогу № Х4988 від 18.10.2024 щодо сплати 37 870 грн заборгованості, що підтверджується службовим чеком, списком розсилки рекомендованих листів. Проте досудова вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на доведеність порушення відповідачем зобов`язань з повернення суми позики та нарахованих процентів за Договором позики № 8008 від 19.03.2024, відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем 37 870 грн, суд доходить висновку що позовні вимоги щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Солопієнко Вадима Васильовича заборгованості в сумі 37 870грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28; ) до Фізичної особи підприємця Солопієнко Вадима Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Солопієнко Вадима Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28; ) заборгованість за Договором позики № 8008 від 19.03.2024 у розмірі 37 870 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят)грн. та судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)грн. 40коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням перебування судді Погребної К.Ф з 26.12.2024р. по 10.01.2025р. повний текст рішення складено та підписано 17 січня 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна