РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2025Справа № 910/13764/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ-БУД»

про стягнення 22 883,71 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ-БУД» про стягнення 313 965,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №03012441 від 03.01.2024.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2024 відкрито провадження у справі №910/13764/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

02.12.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов.

16.12.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Суд розглянув заяву позивача про зменшення позовних вимог та встановив наступне.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просив стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ-БУД» на користь Товариства 3 обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД», заборгованість за договором купівлі-продажу № 03012441 від 03.01.2024 в сумі 22 883 грн. 71 коп., в тому числі: інфляційні втрати - 16721 грн. 62 коп.; 3 % річних - 6162 грн. 09 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог з урахуванням зазначених пояснень, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

Отже, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, сума заявлена позивачем до стягнення становить 22 883,71 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу №03012441 від 03.01.2024 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 304 249,05 грн, на підтвердження поставки позивач надав видаткові накладні: № ЄПБ-2002.093 від 20.02.2024 на суму 167 421,40 грн, № ЄПБ-1902.029 від 19.02.2024 на суму 781,99 грн., № ЄПБ-2903.128 від 29.03.2024 на суму 9 687,47 грн., № ЄПБ-0503.092 від 05.03.2024 на суму 35877,98 грн., № ЄПБ-1902.026 від 19.02.2024 на суму 52 784,56 грн., № -1602.000016 від 16.02.2024 на суму 1021,44 грн, №-2103.000002 від 21.03.2024 на суму 20 005,44 грн, № -1903.000031 від 19.03.2024, № -2603.000007 від 26.03.2024.

Позивач стверджує, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором, здійснив оплату за товар з простроченням, після відкриття провадження у справі №910/13764/24.

Звертаючись до суду з позовом, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач посилається на прострочення відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу №03012441 від 03.01.2024, у зв`язку із чим позивачем нараховані 3% річних у сумі 6162,09 грн, інфляційних втрат у сумі 16 721,62 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що станом на дату подання відзиву на позовну заяву, заборгованість відповідача по оплаті на користь позивача за товар в розмірі 291 081,49 грн. відсутня, що підтверджується платіжними інструкціями від 12.11.2024 №2615, від 13.11.2024 №2623, від 18.11.2024 №2671.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

03.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ-БУД» (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №03012441 (далі - договір), відповідно до якого продавець зобов`язується протягом дії даного договору передати покупцеві товар окремими партіями за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості, що узгоджуються сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним договором (п. 1.1. договору).

Загальний обсяг товару, що продається за даним договором, визначається протягом терміну дії договору з урахуванням кількості й асортименту (номенклатури) товару по всім переданим, відповідно до умов даного договору, окремим партіям товару (п. 1.2. договору).

Пунктами 2.1., 2.2. та 2.3. договору встановлено, що ціна на товар визначається сторонами в накладній на момент передачі партії товару і є звичайною ціною. У разі здійснення продавцем доставки товару покупцю, вартість партії товару збільшується на суму вартості доставки. Загальна сума договору визначається виходячи з цін на товар, асортименту і загальної кількості товару всіх партій, проданого відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець у телефонному режимі, факсом, електронною поштою або будь-яким іншим зручним для нього способом надає продавцю замовлення на передачу партії товару, у якому зазначає найменування, кількість і асортимент товару, термін передачі партії товару, а також, у випадку доставки товару, назву та адресу відповідного складу. Замовлення надається покупцем не менше ніж за 1 календарний день до очікуваної дати отримання товару або його партії.

Продавець повинен не пізніше 2 (двох) банківських днів з дати отримання замовлення покупця надіслати останньому погодження шляхом виставлення відповідного рахунку (листом, факсом або електронною поштою), який слугує виключно підтвердженням наявності товару у продавця та готовності його передати згідно умов даного договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору розрахунки за товар здійснюються покупцем у національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошової суми у розмірі 100 % вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця не пізніше одного банківського дня з дати виставлення продавцем рахунку покупцю.

Цей договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобов`язань. Якщо протягом одного місяця з моменту закінчення договору жодна із сторін не повідомила іншу в письмовому вигляді про розторгнення даного договору, то він вважається пролонгованим ще на один рік (п. 8.1. та п. 8.2. договору).

На виконання умов договору згідно видаткових накладних, копії яких наявні у матеріалах справи: № ЄПБ-2002.093 від 20.02.2024 на суму 167 421,40 грн, № ЄПБ-1902.029 від 19.02.2024 на суму 781,99 грн., № ЄПБ-2903.128 від 29.03.2024 на суму 9 687,47 грн., № ЄПБ-0503.092 від 05.03.2024 на суму 35877,98 грн., № ЄПБ-1902.026 від 19.02.2024 на суму 52 784,56 грн., № -1602.000016 від 16.02.2024 на суму 1021,44 грн, №-2103.000002 від 21.03.2024 на суму 20 005,44 грн, № -1903.000031 від 19.03.2024, № -2603.000007 від 26.03.2024, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 304 249,05 грн.

З метою оплати вищезазначених партій товару, позивач виставив відповідачу наступні рахунки-фактури: № -Б-00000979 від 16.02.2024 року на суму 1021 грн. 44 коп.; № ЄПБ-Б-05600 від 13.02.2024 року на суму 52784 грн. 56 коп.; № ЄПБ-Б-05605 від 13.02.2024 року на суму 781 грн. 99 коп.; № ЄПБ-Б-06463 від 19.02.2024 року на суму 167421 грн. 40 коп; № ЄПБ-Б-08551 від 04.03.2024 року на суму 35877 грн. 98 коп.; № -Б-00001786 від 18.03.2024 року на суму 13350 грн. 77 коп.; № -Б-00001835 від 19.03.2024 року на суму 20005 грн. 44 коп.; № -Б-00001994 від 26.03.2024 року на суму 3318 грн. 00 коп.; № ЄПБ-Б-13279 від 29.03.2024 року на суму 9687 грн. 47 коп.

Відповідачем здійснено оплату заборгованості у сумі 304 249,05 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: від 12.11.2024 №2615, від 13.11.2024 №2623, від 18.11.2024 №2671.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 6162,09 грн, інфляційних втрат у сумі 16 721,62 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір купівлі-продажу №03012441 від 03.01.2024, відповідно до умов якого продавець зобов`язується протягом дії даного договору передати покупцеві товар окремими партіями за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості, що узгоджуються сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним договором.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № ЄПБ-2002.093 від 20.02.2024 на суму 167 421,40 грн, № ЄПБ-1902.029 від 19.02.2024 на суму 781,99 грн., № ЄПБ-2903.128 від 29.03.2024 на суму 9 687,47 грн., № ЄПБ-0503.092 від 05.03.2024 на суму 35877,98 грн., № ЄПБ-1902.026 від 19.02.2024 на суму 52 784,56 грн., № -1602.000016 від 16.02.2024 на суму 1021,44 грн, №-2103.000002 від 21.03.2024 на суму 20 005,44 грн, № -1903.000031 від 19.03.2024, № -2603.000007 від 26.03.2024 позивач на виконання умов договору передав відповідачу товару на загальну суму 304 249,05 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за товар здійснюються покупцем у національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошової суми у розмірі 100 % вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця не пізніше одного банківського дня з дати виставлення продавцем рахунку покупцю.

З огляду на умови договору, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно із наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями від 12.11.2024 №2615, від 13.11.2024 №2623, від 18.11.2024 №2671 та актом звірки взаємних розрахунків відповідач сплатив на користь позивача 304 249,05 грн за поставлений товар.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із простроченням оплати вартості поставленого товару позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 6162,09 грн, інфляційних втрат у сумі 16 721,62 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Суд перевіривши розрахунок позивача 3% річних у сумі 6162,09 грн та інфляційних втрат у сумі 16 721,62 грн є арифметично вірними, у зв`язку із чим вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ-БУД» повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ-БУД» (01054, місто Київ, вулиця Хмельницького Богдана, будинок, 50б, офіс, 17; ідентифікаційний код 34531842) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСТ ЄВРОБУД» (03117, місто Київ, проспект Берестейський, будинок, 67; ідентифікаційний код 41605708) 3% річних у сумі 6162,09 грн, інфляційні втрати у сумі 16 721,62 грн та судовий збір у сумі 343,25 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 22.01.2025.

Суддя О.В. Гулевець