РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2025Справа № 910/12223/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ"

про стягнення 473 810,20 грн.,

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 473 810,20 грн., з яких: 467 140,44 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, 5 717,66 грн. - інфляційні втрати, 952,10 грн. - 3 % річних.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що ним з лютого 2022 року по серпень 2024 року надавались послуги з управління будинком, що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А. У той же час відповідач, як власник приміщення у вказаному будинку, своєчасно та у повному обсязі не відшкодував позивачу вартість житлово-комунальних та інших послуг, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" утворилася заборгованість у вказаному розмірі та виникли підстави для нарахування компенсаційних виплат.

Ухвалою від 09.10.2024 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням способу та строку усунення її недоліків.

11.10.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" від 11.10.2024 року про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 15.10.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/12223/24, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановив відповідачу строк на подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, враховуючи відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" електронного кабінету, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України копія ухвали від 15.10.2024 року про відкриття провадження у справі № 910/12223/24 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01135, місто Київ, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 41, офіс 201.

Проте, вищевказане відправлення з трек-номером 112 підприємством поштового зв`язку вручене відповідачу не було та повернулося на адресу суду.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення терміну зберігання тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2024 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" () є комплексне обслуговування об`єктів.

Відповідно до пункту 3.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" останнє для досягнення статутної мети має право здійснювати, зокрема, комплексне обслуговування об`єктів, управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, здійснення поточного та капітального ремонту житлових та нежитлових будівель і приміщень.

01.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" (Управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" (Замовник будівництва) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Альматін-Київ Плюс" (Замовник будівництва) був укладений договір про надання послуги з управління (нова редакція від 05.08.2022 року) (далі - Договір), за умовами якого Управитель зобов`язався надавати Замовнику послуги з управління будинком, що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі послуги в порядку, передбаченому цим Договором.

Пунктом 1.6 Договору передбачено, що цей правочин носить характер публічного договору приєднання. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 1.7 Договору фактом приєднання Інвестора, Замовника, які фактично користуються послугами з управління будинком і отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб до умов Договору (акцептування договору) є вчинення ними будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти Договір, зокрема надання Управителю підписаної заяви-приєднання (додаток 2), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

У пунктах 3.2.2, 3.2.4 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" взяло на себе зобов`язання забезпечити кваліфіковане надання послуг з управління будинку відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил, а також забезпечувати належну експлуатацію та утримання будинку відповідно до його цільового призначення.

Пунктами 3.4.1, 3.4.2 Договору передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" має право від свого імені вчиняти правочини щодо будинку, необхідні для виконання своїх зобов`язань щодо управління будинком, укладати договори із третіми особами на виконання окремих видів робіт; укладати з підрядниками договори про виконання окремих робіт та надання послуг.

Згідно з пунктом 4.1 Договору з причин того, що будинок є новобудовою та передається від Замовника будівництва до Управителя, кошторис витрат з управління будинком буде складений впродовж трьох місяців з моменту підписання цього Договору та стане невід`ємною частиною Договору. Ціна послуги з управління будинку складається з фактичних витрат, понесених на управління будинком та винагороди Управителю. Ціна послуги вказується в кошторисі витрат.

У додатках № 1 та № 2 до Договору його сторони погодили загальні відомості про будинок за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А (ЖК "52 Жемчужина") та форму заяви-приєднання до Договору, стороною якого має бути споживач.

Також сторонами Договору визначений Кошторис витрат на управління будинком за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А, де вартість за 1 м2 квартири/нежитлового приміщення визначена у розмірі 23,09 грн.

Вказаний договір з додатками був розміщений на веб-сайті https://management.kadorr.com/objects/52, у розділі "52 Жемчужина".

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортеця Юг" укладений Договір охорони № 11/21-52Ж, за умовами якого позивач доручив, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортеця Юг" взяло на себе зобов`язання за оплату надавати послуги з охорони громадського порядку та фізичної охорони об`єкту, а саме: спільного майна житлово-офісного комплексу з об`єктами соціально-побутового, торговельного призначення та паркінгу, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А (ЖК "52 Жемчужина"), у тому числі забезпечення цілодобового спостереження та патрулювання з метою підтримки громадського порядку та контролю за дотриманням фізичними особами пропускного та внутрішньо об`єктового режиму.

Крім того, 01.09.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" були укладені договори: з Товариством з обмеженою відповідальністю "Санрайз Рециклінг" на надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів № 09/01 ВГВ; з Товариством з обмеженою відповідальністю "СК Енерджі Сервіс" про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту обладнання газової котельні, індивідуального теплового пункту № 1, індивідуального теплового пункту № 2, вузла обліку газу, шарового регулюючого пункту котельні, шарового регулюючого пункту житлового будинку та газопроводів.

Слід також зазначити, що матеріали справи містять копії укладених Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" договорів постачання природного газу від 08.12.2021 року № 1137, від 21.11.2022 року № 4263-ПСО(ТКЕ)-41 та від 03.10.2023 року № 5328-ТКЕ(23)-41, предметом яких є постачання споживачеві (позивачу), який є виробником теплової енергії в розумінні пп. 1) пункту 4 Положення, природного газу протягом спірного у даній справі періоду.

Разом із тим, за наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його архівної частини щодо об`єкта нерухомого майна інформацією (Інформаційна довідка від 16.08.2024 року № 391342053), власником нежитлового приміщення загальною площею 328,2 м2, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А, є Товариство з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ".

В обґрунтування пред`явлених у даній справі вимог позивач посилався на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань, пов`язаних зі сплатою вартості житлово-комунальних та інших послуг у період з 01.02.2022 року по 31.08.2024 року, за останнім виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" у загальному розмірі 467 140,44 грн. за комплекс житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до вищенаведених договорів, у тому числі: комплексне обслуговування будинку та прибудинкової території - 215 522,10 грн.; охорона будинку - 153 542,53 грн.; послуга вивезення твердих побутових відходів - 1 431,94 грн.; вивезення будівельних відходів - 14 322,64 грн.; утримання котельні - 11 444,33 грн.; опалення місць загального користування (МЗК) - 9 976,06 грн.; теплолічильник - 8 463,09 грн.; опалення - 16 371,95 грн.; відшкодування додаткових витрат (витрати на дизельний генератор, закупівля дизельного палива у період відключення електроенергії) - 8 202,36 грн.; оренда землі - 27 863,44 грн. На підтвердження цих обставин позивач надав суду відповідний розрахунок, а також фактичні показники лічильників електроенергії, холодної води, індивідуального лічильника тепла відповідача.

Матеріали справи також містять копії підписаних позивачем актів надання послуг, рахунків на сплату житлово-комунальних послуг за адресою: місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, 19-А (приміщення загальною площею 328,2 м2) разом з доказами їх направлення засобами електронного зв`язку, а також оборотно-сальдової відомості по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" за період з 01.11.2021 року по 26.09.2024 року. Крім того, на підтвердження нарахування та сплати орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований вищенаведений житловий будинок, позивач надав суду копію відповідної податкової декларації за 2023 рік та витяг з реєстру "Опендатабот".

З метою досудового врегулювання спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" листом від 03.09.2024 року № 79 звернулося до відповідача з претензією про погашення наявної у Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" заборгованості за житлово-комунальні та інші послуги в загальній сумі 452 175,18 грн. у десятиденний строк.

Зважаючи на залишення відповідачем цієї претензії без задоволення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" звернулося до господарського суду міста Києва з означеним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини 1 статті 901 та частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Разом із тим, слід зазначити, що згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказана норма законодавства встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні.

До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо.

Відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У пункті 7 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" надано визначення поняття управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) як фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 10 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з частиною 1 статті 10 наведеного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Однак, у частині 4 цієї статті Закону визначено, що збори співвласників у прийнятих в експлуатацію новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на квартири та нежитлові приміщення, загальна площа яких становить більше половини загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

В силу частини 1 статті 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

У той же час, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, тоді як пунктом 5 частини 2 цієї статті Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Частиною 4 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону.

При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Абзацом 2 частини 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Положеннями частини 5 статті 13 цього Закону визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Положеннями частини 1 статті 18 цього Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 року в справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року в справі № 750/12850/16, від 06.11.2019 року в справі № 642/2858/16 та інших.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року в справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Суд звертає увагу на те, що умовами договору про надання послуг з управління передбачено, що договір є публічним і кожен із співвласників має подати заяву про приєднання (пункт 1.6 цього правочину). Однак, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем заяви про приєднання до наведеного публічного договору.

Разом із тим, у матеріалах справи наявні докази щодо здійснення позивачем управління вказаним багатоквартирним будинком у місті Києві на вулиці Михайла Бойчука, 19-А, у тому числі укладені позивачем договори: на охорону будинку та прибудинкової території, на надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту обладнання газової котельні, індивідуального теплового пункту № 1, індивідуального теплового пункту № 2, вузла обліку газу, шарового регулюючого пункту котельні, шарового регулюючого пункту житлового будинку та газопроводів, на постачання природного газу та інше, а дані про надання цих послуг іншими особами в матеріалах справи відсутні.

Відтак, обставини щодо надання позивачем послуг у багатоквартирному будинку, в якому знаходиться належне відповідачу (як співвласнику майна багатоквартирного будинку) на праві власності приміщення загальною площею 328,2 м2, підтверджені матеріалами справи та Товариством з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" у встановленому порядку не спростовані. У той же час, фактичне користування послугами з управління будинком, виходячи з вимог чинного законодавства та умов публічного договору, є фактом приєднання відповідача до такого публічного договору, тому положення цього договору розповсюджуються на правовідносини між сторонами у даній справі.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи не спростований Товариством з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" факт неналежного виконання ним обов`язків з оплати вартості житлово-комунальних та інших послуг у загальній сумі 467 140,44 грн. (з яких: комплексне обслуговування будинку та прибудинкової території - 215 522,10 грн.; охорона будинку - 153 542,53 грн.; послуга вивезення твердих побутових відходів - 1 431,94 грн.; вивезення будівельних відходів - 14 322,64 грн.; утримання котельні - 11 444,33 грн.; опалення місць загального користування (МЗК) - 9 976,06 грн.; теплолічильник - 8 463,09 грн.; опалення - 16 371,95 грн.; відшкодування додаткових витрат (витрати на дизельний генератор, закупівля дизельного палива у період відключення електроенергії) - 8 202,36 грн.; оренда землі - 27 863,44 грн.), суд дійшов висновку про обґрунтованість означених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань з оплати вартості фактично спожитих ним у період з 01.02.2022 року по 31.08.2024 року житлово-комунальних та інших послуг, позивач заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" 5 717,66 грн. інфляційних втрат та 952,10 грн. 3 % річних, нарахованих на відповідні суми заборгованості у період з 29.02.2024 року по 23.09.2024 року згідно з наданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" розрахунком.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

При перевірці наданого позивачем розрахунку вищенаведених компенсаційних виплат суд встановив, що такий розрахунок не перевищує розрахунку, здійсненого судом.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" 5 717,66 грн. інфляційних втрат і 952,10 грн. 3 % річних, у зв`язку з чим, такі вимоги також підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження повної та вчасної сплати спірних сум заборгованості.

За таких обставин, оскільки, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував відповідні грошові обов`язки, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РА КРАШ" (01135, місто Київ, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 41, офіс 201; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадорр Групп Менеджмент Київ" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 68, приміщення 202; ) 467 140 (чотириста шістдесят сім тисяч сто сорок) грн. 44 коп. основного боргу, 952 (дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 10 коп. 3 % річних, 5 717 (п`ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 66 коп. інфляційних втрат, а також 7 107 (сім тисяч сто сім) грн. 15 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.01.2025 року.

Суддя В.С. Ломака