ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025м. ХарківСправа № 922/5399/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків
до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт", с. Підлиман
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Тріфонова О.М.

відповідача - Савін О.С.

третьої особи - Конопля О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт", відповідач, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1 097 377,79 грн., з яких: заборгованість за електричну енергію у розмірі 896 182,84 грн. за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року, нарахування по пені у сумі 171 064,23 грн., три проценти річних у сумі 12 547,28 грн. та інфляційні втрати у сумі 17 583,44 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 №763-208 на умовах комерційної пропозиції №9П та комерційної пропозиції №9/223П. Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 26.12.2023 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.01.2024, занесеною до протоколу судового засідання, клопотання ПрАТ "Харківенергозбут" про залучення до участі у справі третьої особи задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - АТ Харківобленерго.

Під час розгляду справи, відповідач заперечував проти позову в частині кількості електричної енергії, спожитої підприємством у листопаді 2022 року. Зокрема, вказував на те, що розрахунок про споживання відповідачем у листопаді 2022 року 110 540 кВт на суму 641 653,00 грн не відповідає дійсності. У період з 13.04.2022 по 03.10.2022 село Підлиман в якому розташоване підприємство знаходилось в окупації, окупаційні війська розміщували свій особовий склад та техніку у приміщеннях підприємства відповідача та користувались електричною енергією, яку отримували з тимчасово окупованої Луганської області і яка проходила через лічильники відповідача. Після деокупації відповідачем помилково було передано покази лічильників за період окупації. Відповідач намагався неодноразово надати позивачу та АТ "Харківобленерго" уточнений звіт, проте останні відмовлялись його приймати.

Ухвалою суду від 05.03.2024 клопотання відповідача - Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" про зупинення провадження у справі було задоволено; зупинено провадження у справі №922/5399/23 до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №922/644/24, яка перебуває у провадженні Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Акціонерного товариства "Харківобленерго"; 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут про зобов`язання вчинити певні дії, позов Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" задоволений частково. Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" здійснити перерахунок обсягів електричної енергії, спожитої Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" у листопаді 2022 року.

Ухвалою суду від 08.11.2024 провадження у справі №922/5399/24 було поновлено.

12.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач вказує на те, що на день подання цієї заяви заборгованість відповідача перед ПрАТ Харківенергозбут за спожиту електричну енергію зменшилася та складає 228 771,33 грн. за квітень - травень 2023 року; нарахування по 3% річних за період з 18.02.2023 по 30.09.2023 - 7 457,52 грн.; нарахування по інфляційним втратам за період з квітня 2023 року по липень 2023 року 8 652,68 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за електричну енергію у розмірі 228 771,33 грн за період квітень-травень 2023 року, три проценти річних у розмірі 7 457,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 652,68 грн та судовий збір у розмірі 3 673,22 грн. Повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у розмірі 7 442, 54 грн.

Ухвалою суду від 17.12.2024, занесеною до протоколу судового засідання, заява була прийнята судом та розгляд справи продовжений з урахуванням викладених у ній вимог.

Відповідач проти позову заперечує та вказує на те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24, яке було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 було зобов`язано АТ Харківобленерго здійснити перерахунок обсягів електричної енергії, спожитої відповідачем у листопаді 2022 року. При цьому, в описовій частині рішення зазначено, що АТ Харківобленерго повинно здійснити перерахунок у відповідності до вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, зокрема, Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022.

У відповідності до вимог п. 9 Положення обсяги споживання електричної енергії на території Борівської селищної територіальної громади, зокрема, села Підлиман Ізюмського району Харківської області, де розміщено об`єкти відповідача, у спірний період з 15.11.2022 по 30.11.2022 повинні були визначаються у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу. Таким чином, перерахунок за електроенергію спожиту в листопаді 2022 року повинен був бути зроблений з врахуванням середньодобового споживання в аналогічному періоді 2021 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, у листопаді 2022 року відповідачем було спожито 53 595 кВт на суму 311 103,99 грн. В той же час, згідно акту про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2021 року відповідач спожив 49 150 кВт електроенергії за повний листопад 2021 року. Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем за 15 днів листопада 2022 року відповідач спожив 53 595 КвТ електроенергії. Таким чином, АТ "Харківобленерго" не виконало рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/644/24 та надало позивачу не вірну інформацію про спожити електроенергію. До того ж взагалі є не зрозумілим за яким принципом робився перерахунок за листопад 2022 року. При цьому АТ "Харківобленерго" проігнорувало уточнений розрахунок наданий відповідачем відповідно до якого ним було спожито в листопаді 2022 року 14 981 кВт електроенергії.

Також відповідач вказує на те, що станом на час розгляду справи у нього відсутня заборгованість за електричну енергію, навпаки станом на 12.12.2024 відповідач має переплату у розмірі 5 896,59 грн. та надає інформацію щодо нарахованих та сплачених сум.

23.12.2024 позивачем були подані пояснення, в яких він зазначив, що оператором системи розподілу, який здійснює розподіл електричної енергії відповідачу, є АТ "Харківобленерго". Таким чином, розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію проведені на підставі інформації про обсяги розподіленої відповідачу електричної енергії, яка отримана від оператора системи розподілу - АТ Харківобленерго. Визначення обсягу спожитої електричної енергії не відноситься до компетенції ПрАТ Харківенергозбут, а відноситься до ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1470 (пп. 2 п. 2.3 Розділ 2). Оператором системи розподілу АТ Харківобленерго було передано ПрАТ Харківенергозбут коригувальні акти по споживачу СФГ "Моноліт", а саме: додаток 10 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.11.2018 №19/13979 коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії Постачальником ПрАТ Харківенергозбут, у тому числі з розбивкою по площадках вимірювання групи а та групи б, та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії по кожному споживачу, у тому числі з розбивкою окремо по площадках вимірювання групи а та групи б у листопаді м-ці 2024 р. за листопад 2022 року та квітень 2022 року. Відповідно до коригувальних актів обсяги спожитої відповідачем електричної енергії були зменшені, на основі чого ПрАТ Харківенергозбут було проведено перерахунок заборгованості по споживачу СФГ "Моноліт" за договором про постачання електричної енергії споживачу №763-208 від 01.01.2019. Позивач також вказує на те, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Отже сума боргу за електричну енергію станом на 01.10.2023 за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року, з урахуванням перерахунку спожитої відповідачем електричної енергії за листопад 2022 року, становить 228 771,33 грн. за період квітня-травня 2023 року.

У судовому засіданні 14.01.2024 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити з урахуванням останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи вважав позов обґрунтованим та просив суд його задовольнити з урахуванням останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

Відповідно до статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з п.п. 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

У відповідності до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Статтею 181 ГК України унормовано, що сторона, яка одержала проєкт договору, у разі згоди з його умовами оформлює договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

У відповідності до п.п. 4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Абзацом п`ятим п. 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, оплата рахунків, та /або факт споживання електроенергії.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Згідно з п. 3.1.7 глави 3.1 розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 з доповненнями згідно з Постановою НКРЕКП № 244 від 07.02.2023, електропостачальник зобов`язаний забезпечити споживачу дистанційний доступ до договору споживача про постачання електричної енергії, укладеного з використанням інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, додатків до нього, а також до електронних документів, створених у межах виконання договору, та інформації, пов`язаної з виконанням договору, у тому числі через особистий кабінет споживача на своєму офіційному вебсайті. Договір про постачання електричної енергії споживачу (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, вважається таким, що укладений у письмовій формі.

Публічний договір про постачання електричної енергії споживачу розміщений на офіційному сайті ПрАТ Харківенергозбут: zbutenergo.kharkov.ua.

Селянське (фермерське) господарство "Моноліт" (далі СФГ "Моноліт, відповідач, споживач) надав до Товариства підписану заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, підписану комерційну пропозицію №9П від 01.12.2020, а також останнім було фактично спожито електричну енергію, оплачені рахунки за спожиту електричну енергію. Отже, договір вважається укладеним на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу від 01 січня 2019 № 763-208 (далі - договір) на умовах Комерційної пропозиції № 9П та Комерційної пропозиції №9/23П для споживачів з запланованим обсягом споживання від 50 000 кВт*год до 500 000 кВт*год на місяць.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ Харківобленерго) та затверджуються Регулятором.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію відповідачу проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ Харківобленерго.

Порядок розрахунків за договором № 763-208 від 01.01.2019 визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 9П та Комерційної пропозиції № 9/23П.

Згідно п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковий період зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/ передачі.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 5.10 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи.

Умовами п. 4 публічних комерційних пропозицій №9П та №9/23П передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Попередня оплата електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем 2 (двома) платежами у таких співвідношеннях: до 25 числа місяця, який передує розрахунковому місяцю 50% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період; до 15 числа розрахункового місяця 50% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Розрахунок попередньої оплати для нових споживачів та споживачів, фактичний обсяг спожитої електричної енергії та розподіленої електричної енергії яких за попередній період дорівнює 0, визначається на підставі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період. Розрахунок суми попередньої оплати визначається Постачальником як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії за відповідний попередній період на визначену прогнозовану ціну (Цпрог). Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію та послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується споживачу на його особовий рахунок як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. У разі порушення умов оплати, зазначених у комерційній пропозиції, протягом двох розрахункових періодів, Постачальник залишає за собою право перевести споживача на комерційну пропозицію, яка відповідає фактичному графіку оплати споживача.

Відповідно до п. 5 комерційних пропозицій № 9П та № 9/23П встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунок на попередню оплату надається споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п. 4 даної комерційної пропозиції. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Крім того, споживач у відповідності до п. 6.2 договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Пунктом 8 комерційних пропозицій № 9П та № 9/23П передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції, постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу та 3 % річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем. Суми пені, 3 % річних, інфляційних оплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.

Позивач вказує на те, що станом на 12.12.2024 заборгованість відповідача перед ПрАТ "Харківенергозбут" за спожиту електричну енергію складає 228 771,33 грн. за квітень - травень 2023 року; нарахування по 3% річних за період з 18.02.2023 по 30.09.2023 - 7 457,52 грн.; нарахування по інфляційним втратам за період з квітня 2023 року по липень 2023 року - 8 652,68 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2024 у справі №922/644/24 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Акціонерного товариства "Харківобленерго"; 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут про зобов`язання вчинити певні дії, позов Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" задоволений частково. Зобов`язано Акціонерне товариство "Харківобленерго" здійснити перерахунок обсягів електричної енергії, спожитої Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" у листопаді 2022 року.

Позивачем до суду надано додаток 10 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.11.2018 №19/13979 - коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником ПрАТ "Харківенергозбут" за листопад 2022 року. При цьому, згідно листа №56РРЕ/27-30 від 02.02.2024 (т. 2 а.с. 95) АТ "Харківобленерго" Борівський район з розподілу електроенергії, у зв`язку з військовою агресією рф, розподіл електричної енергії за об`єктами СФГ "Моноліт" від мереж АТ "Харківобленерго" було припинено 18.04.2022 та відновлено 15.11.2022. Отже, у період з 18.04.2022 по 15.11.2022 АТ "Харківобленерго" не розподіляло електричну енергію на об`єкти відповідача, а відтак обсяги споживання електричної енергії у вказаний період приймаються рівними нулю.

З поданого позивачем розрахунку (скоригованого) не можливо встановити за яким принципом він зроблений та як визначалась сума заборгованості відповідача за електричну енергію за період - листопад 2022 року у розмірі 311 103,99 грн.

Суд зазначає, що у матеріалах справи (т. 3 а.с. 67, 68, 81, 82) наявні:

- акт приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №763-208 за квітень 2023 року на загальну суму 127 099,82 грн;

- акт приймання-передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №763-208 за травень 2023 року на загальну суму 101 671,51 грн;

- платіжна інструкція №25 від 10.05.2023 на суму 127 009,82 грн з призначенням платежу сплата рахунку за електричну енергію згідно договору №763-208 від 01.01.2019;

- платіжна інструкція №69 від 08.06.2023 на суму 101 671,51 грн з призначенням платежу сплата рахунку за електричну енергію згідно договору №763-208 від 01.01.2019.

Аналіз вказаних доказів у сукупності, а саме: період нарахування за спожиту електричну енергію та період оплати за неї, розмір нарахованих до стягнення суми та розмір сум оплати) дає підстави суду дійти висновку, що хоча у вказаних платіжних інструкціях споживачем не вказаний період, за який сплачуються кошти, вказані платежі були проведені відповідачем за електроенергію спожиту саме у квітні та травні 2023 року.

Крім того, з поданих позивачем додаткових пояснень не можливо встановити у який період були зараховані вказані платежі відповідача.

Позивач вказує, що за листопад 2022 року, з урахуванням коригувань, сума до сплати за спожиту електроенергію становить 311 103,99 грн та дану заборгованість сплачено платежами:

- від 10.05.2023 пл. інструкція №25 на суму 127 099,82 грн. (без зазначення призначення платежу);

- від 08.06.2023 пл. інструкція №69 на суму 101 671,51 грн. (без зазначення призначення платежу);

- від 11.12.2023 пл. інструкція № 480 на суму 244 632,77 грн (в призначенні платежу - оплата за листопад 2022 року);

- від 08.01.2024 пл. інструкція №14 на суму 86 960,88 грн. (в призначенні платежу - оплата за листопад 2022 року).

Суд зазначає, що у платіжній інструкції №480 від 11.12.2023 на суму 244 632,77 грн (т.3 а.с.85) вказано призначення платежу - сплата рахунку за електричну енергію за листопад 2023 року, а не 2022 року, як вказує позивач. При цьому, загальний розмір сплачених відповідачем коштів за платіжними інструкціями №№480 та 14 становить 331 593,65 грн. Навіть якщо враховувати, що спірні платежі відповідача за квітень та травень 2023 року були враховані позивачем у рахунок погашення заборгованості за листопад 2022 року у розмірі 311 103,99 грн, то з врахуванням платіжної інструкції №14 від 06.01.2024 на суму 86 960,88 грн (з призначенням платежу - за листопад 2022 року) сума оплат відповідача становить 315 732,21 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад по справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права.

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 539/3212/19.

Оцінюючи подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведена наявність заборгованості відповідача у сумі та період, що вказані позивачем. З огляду на те, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних мають похідний характер від основної позовної вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку також відмовити у задоволенні відповідних похідних позовних вимог.

Згідно ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Гоголя, 10, ).

Відповідач - Селянське (фермерське) господарство "Моноліт" (Харківська область, Ізюмський район, с. Підліман, вул. Центральна, 2-А, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149, ).

Повне рішення підписано 23 січня 2025 року.

Суддя О.В. Погорелова