ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5019/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТ ЛАЙН ЮА", 65123, Одеська обл., Ліманський район, с.Крижанівка, вул.Марсельська, буд.33, каб.201,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", 49600, м.Дніпро, вул.Мандриківська, буд.47, офіс 503,

про стягнення заборгованості за договором поставки

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСТ ЛАЙН ЮА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про стягнення заборгованості в розмірі 70 065,57 грн. за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № 231/09 від 02.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасного погашення боргу.

Ухвалою суду від 20.11.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Господарським судом направлялась ухвала суду (про відкриття провадження у справі) від 20.11.2024р. в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи..

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Враховуючи дату доставлення ухвали суду - 21.11.2024р., відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 06.12.2024 включно.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Станом на 20.01.2025р. відповідач не надав до суду відзив на позов.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

02.09.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСТ ЛАЙН ЮА" (Покупець), в особі директора Сутая Яни Сергіївни, що діє на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (Постачальник), в особі бухгалтера Маринюк Наталі Вікторівни, що діє на підставі Довіреності №145 від 02.01.2020 року., було укладено Договір №231/09 на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за паливними картками.

Відповідно до п.1.1. в порядку та на умовах визначених цим договором, Постачальник зобов`язується поставити Замовнику паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких воно обліковується, організовувати та забезпечувати відпуск ПММ Замовнику або довіреній особі Замовника на підставі Паливних карток, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані Постачальником Паливні картки та ПММ.

Згідно з пунктом 1.2. Асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ і Паливних карток, визначаються у рахунках, які виставляються Постачальником та сплачуються Замовником згідного Договору. Для кожної окремої видачі Паливних карток в рамках Договору Постачальник виставляє Замовнику окремий Рахунок на підставі заяви (Додаток 2), в якій визначена кількість, асортимент Паливних карток та сума до сплати.

Заяви на придбання ПММ та Паливних карток направляти по:

тел./факсу:048-728-95-97,728-64-51,42-98-80

E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до пункту 3.1.1. в термін не пізніше 3-х робочих днів з моменту надходження коштів за Паливні картки на поточний рахунок, надати Замовнику Паливні картки, за умовами надання представником Замовника довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за мови її наявності) Замовника, та видаткову накладну.

В п.3.1.3. зазначено, що Постачальник зобов`язується у строк не більше 2-х банківських днів з дня надходження грошових коштів за ПММ на поточний рахунок Постачальника (в повному обсязі за відповідним розрахунком) забезпечити поповнення Основної Паливної Картки Покупця.

Відповідно до п.4.1. Умови оплати: Оплата Товару здійснюється Замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку на Товар. Ціна вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається день зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Згідно з пунктом 6.1. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (за мови наявності печатки у сторін).

Відповідно до п.6.2. даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово, не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на наступний рік і на тих же умовах.

Відповідно до п. 6.3 договору договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони за відсутності заборгованості. Договір вважається розірваним з моменту отримання письмового повідомлення. У випадку отримання письмового повідомлення про розірвання договору укладання додаткової угоди про розірвання не потребується.

Пунктом 10.3. договору передбачено, що замовник має право розірвати даний договір в порядку, передбаченому чинним законодавством.

До договору надаються наступні додатки, які є невід`ємною його частиною (п. 10.8. договору):

- додаток № 1: правила користування паливною карткою;

- додаток № 2: заява на придбання та поповнення Паливних карток;

- додаток № 3: Анкета-заява на оформлення доступу до особистого кабінету замовника;

- додаток № 4: перелік представників замовника, які мають право на отримання та підписання видаткових накладних.

Додатки підписані та скріплені печатками сторін.

За період з 01.09.2020 по 30.06.2024 ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" здійснювалась оплата на рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ", що підтверджується рахунком-фактурами, наявними в матеріалах справи, після оплати не пізніше 2 банківських дня, ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" зобов`язувався, поповняти паливні картки за видатковими накладними.

Як зазначає позивач, за період з 01.09.2020 по 30.06.2024 зобов`язання за Договором №231/09 від 02.09.2020 року постачальником ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" періодично не виконувались, а саме паливні картки не поповнювались після оплати покупцем - ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА".

Докази оплати товару за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №231/09 від 04.09.2024 та докази поставок товару за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №231/09 від 04.09.2024 наявні в матеріалах справи.

Внаслідок невиконання зобов`язань в період з 01.09.2020 по 30.06.2024 постачальником - ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" за Договором №231/09 від 02.09.2020 перед ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" виникла заборгованість.

01 липня 2024 року між ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" та ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" проведено акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.09.2020 по 30.06.2024 року за Договором №231/09 від 02.09.2020 року.

За результатами проведення звірки взаєморозрахунків між ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" та ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" складено - акт від 01.07.2024 звірки взаємних розрахунків за період з 01.09.2020 по 30.06.2024 року між і ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" за договором №231/09 від 02.09.2020.

Проведеною звіркою ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" визнало заборгованість перед ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" за договором №231/09 від 02.09.2020 у сумі - 70065,57 грн. станом на 01.07.2024.

16.09.2024р. адвокатом Артемом Охременко було надіслано лист-вимогу на вказані в договорі №231/09 від 02.09.2020 електронні пошти ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" та поштовими повідомленнями на юридичну на фактичну адреси ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" вказані в вказаному договорі лист-вимогу про сплату всієї суми боргу.

На момент подання позовної заяви відповідач коштів не повернув. Докази зворотнього у справі відсутні.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).

Договір підписаний уповноваженими особами сторін та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений; не розірваний; не визнаний недійсним.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу (поставки).

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 4 ст. 265 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно умов договору, а саме: пункту 3.1.1. в термін не пізніше 3-х робочих днів з моменту надходження коштів за Паливні картки на поточний рахунок, надати Замовнику Паливні картки, за умовами надання представником Замовника довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за мови її наявності) Замовника, та видаткову накладну, спочатку відбувається оплата, потім поставка.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, в період з 01.09.2020р. по 30.06.2024 покупцем - ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" здійснювалась оплата за товар, що підтверджують наступні рахунки-фактури:

- №0114/1008800 від 04.09.2020р. на суму 975,00грн.;

- №0114/1008917 від 14.09.2020р. на суму 4 000,00грн.;

- №0114/1009766 від 23.10.2020р. на суму 10 500,00грн.;

- №0114/1013647 від 04.08.2021р. на суму 2 700,00грн.;

- №0114/1012390 від 26.05.2021р. на суму 2 850,00грн.;

- №0114/1014167 від 31.08.2021р. на суму 14 250,00грн.;

- №0114/1015024 від 08.10.2021р. на суму 2 565,00грн.;

- №0114/1015225 від 19.10.2021р. на суму 2 950,00грн.;

- №0114/1015410 від 26.10.2021р. на суму 5 900,00грн.;

- №0114/1017081 від 31.12.2021р. на суму 5 900,00грн.;

- №0114/1000535 від 27.01.2022р. на суму 15 750,00грн.;

- №0114/1003689 від 19.05.2022р. на суму 13 950,00грн.;

- №0114/1487967 від 19.05.2022р. на суму 2 250,00грн.;

- №0114/1497523 від 20.05.2022р. на суму 13 950,00грн.;

- №0114/1668243 від 10.06.2022р. на суму 2 600,00грн.

Після оплати товару ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" повинен був поповнити паливні картки відповідно до розрахунку - фактично поставити товар.

Постачальник в період з 01.09.2020 по 30.06.2024 незважаючи на оплату Товару повною мірою не виконував зобов`язання (пункт 3.1.3) за Договором №231/09 від 02.09.2020р., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, а тому утворилась заборгованості ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" перед "ТОВ ОСТ ЛАЙН".

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 4.4., де вказано, що сторони в разі необхідності складають акти звірок взаєморозрахунків, 01 липня 2024 року між ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" та ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" проведено акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.09.2020р. по 30.06.202р. за Договором №231/09 від 02.09.2020 року.

За результатами проведення звірки взаєморозрахунків між ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" та ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" складено - акт від 01.07.2024 звірки взаємних розрахунків за період з 01.09.2020 по 30.06.2024 року між і ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" за договором №231/09 від 02.09.2020.

Акт звірки взаєморозрахунків підписаний з обох сторін та скріплений печатками.

Згідно позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1727/17 від 04.12.2019 акти звірки взаємних розрахунків, підписані уповноваженою особою відповідача (боржника) є доказами, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами (доданими до матеріалів позовної заяви копіями видаткових накладних, рахунків-фактур, довіреностей тощо, підтверджуючих здійснення кожної поставки позивачем Товару) свідчить про визнання боржником такого боргу часткової оплати такого товару тощо.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що проведеною звіркою ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" визнало заборгованість перед ТОВ "ОСТ ЛАЙН ЮА" за договором №231/09 від 02.09.2020 у сумі - 70 065,57 грн. станом на 01.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України вищевказане зобов`язання мало бути виконано ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" - до 08.07.2024.

Судом встановлено, що 16.09.2024р. до ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" було направлено на вказані в договорі №231/09 від 02.09.2020р. електронні пошти ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" та поштовими повідомленнями на юридичну та фактичну адреси ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" вказані в вказаному договорі (юридичні адреси та банківські реквізити сторін), лист-вимогу про сплату всієї суми боргу.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

З врахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" є право на змагальне провадження.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 70 065,57 грн.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 422,40грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", 49600, м.Дніпро, вул.Мандриківська, буд.47, офіс 503, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТ ЛАЙН ЮА", 65123, Одеська обл., Ліманський район, с.Крижанівка, вул.Марсельська, буд.33, каб.201, суму заборгованості у розмірі 70 065,57грн. (сімдесят тисяч шістдесят п`ять гривень 57 коп.) за договором №231/09 від 02.09.2020р. на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за Паливними картками та судовий збір у розмірі 2 422,40грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.01.2025

Суддя С.П. Панна