ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/4035/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/4035/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Куликової Ірини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 )

до Фізичної особи-підприємця Серобяна Геворга Едуардовича ( АДРЕСА_2 )

про стягнення грошових коштів за невиконання договірних зобов`язань у розмірі 140904,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

ФОП Куликова І.А. звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ФОП Серобяна Г.Е. неустойку за порушення зобов`язань за договорами оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33 у загальному розмірі 140904,40 грн, а також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33 в частині звільнення та передачі орендодавцю по акту-приймання передачі об`єктів оренди (нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Харків, пр. Гагаріна, 181-А) після закінчення строку дії зазначених договорів оренди.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/4035/24 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на цю відповідь.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу та відповідачу в паперовому вигляді листами з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на їх адреси, які вказані у позові позивачем та містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Від позивача та відповідача після відкриття провадження у справі будь-яких заяв по суті справи або заяв чи клопотань з процедурних питань на адресу суду станом на день ухвалення даного судового рішення не надходило.

Позивач - ФОП Куликова І.А. копію ухвали суду про відкриття провадження у даній справі отримала 26.11.2024, що підтверджується наявним у матеріалах справи відповідним зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач - ФОП Серобян Г.Е. своїм правом на захист не скористався, ні в установлений судом строк, ні станом на день прийняття судом даного рішення не подав відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду про відкриття провадження у даній справі, що була направлена на адресу відповідача (яка вказана у позові та значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), адресату не вручена та повернулася 12.12.2024 за зворотною адресою до суду з довідкою працівника оператора поштового зв`язку про причину повернення поштового відправлення: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до приписів ч. 6 ст. 242 ГПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. В разі відсутності заяви учасника справи про зміну адреси, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається за останньою відомою суду адресою цього учасника справи, і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться.

Тобто, в разі, якщо ухвалу суду направлено за належною адресою, вважається, що адресат належно повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання відповідачем зазначеної ухвали суду, оскільки таке неотримання зумовлене не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самого учасника справи щодо отримання кореспонденції, яка надходить від суду на його адресу.

Крім того, як вже зазначалося вище, ухвала суду від 20.11.2024 про відкриття провадження у справі № 922/4035/24 була вчасно офіційно оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень у відповідності до ст. 122 ГПК України.

У силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача - ФОП Серобяна Г.Е. про розгляд даної справи й надання йому можливості висловити свою позицію щодо заявлених позивачем вимог і звернутись до суду із заявами по суті справи та заявами чи клопотаннями з процесуальних питань. Втім, відповідач, відзиву на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та жодних доказів для долучення до матеріалів справи не надав, із заявами або клопотаннями по суті справи та з процедурних питань до суду не звернувся, на зв`язок із судом будь-яким чином не виходив.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, подання відповідачем відзиву на позов є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже відсутність відзиву не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на приписи ст. 248 ГПК України щодо строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, й суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для ухвалення обґрунтованого та об`єктивного рішення у справі, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та докази, надані позивачем до позовної заяви, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2021 між ФОП Куликовою І.А. (Орендодавцем) та ФОП Серобяном Г.Е. (Орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 29 (далі по тексту Договір № 29).

Згідно з п. 1.1, 1.2 Договору № 29, за цим договором Орендодавець передає, а Орендар приймає за плату, встановлену п. 5.1 даного договору у тимчасове користування на строк та на умовах цього договору приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна (зараз пр-т Аерокосмічний), буд. 181-А, загальною площею 83,6 кв. м. (далі по тексту Об`єкт оренди).

Приміщення передається Орендарю для розміщення пакувального виробництва (п. 2.1 Договору № 29).

Пунктами 3.2, 3.3 Договору № 29 сторони визначили, що факт приймання-передачі в оренду оформляється актом прийому-передачі, який підписується представниками сторін одночасно з підписанням даного договору. Об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання відповідного акту прийому-передачі обома представниками сторін.

Пунктом 4.1 Договору № 29 сторони домовились, що строк дії даного договору становить 365 календарних днів.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору № 29, по даному договору Орендар за користування орендованого приміщення щомісячно сплачує Орендодавцю орендну плату, до якої входить оплата комунальних послуг, крім електроенергії, яку сплачує Орендар, у розмірі 56,82 грн за 1 кв. м в місяць. Орендна плата сплачується у вигляді 100% передоплати не пізніше 1-го числа кожного місяця.

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 29, Орендар зобов`язаний після закінчення строку дії договору, згідно п. 4.1 або при його достроковому розірванні, повернути Об`єкт оренди Орендодавцю впродовж 3-х днів. У разі недотримання 3-денного строку звільнення Об`єкта оренди, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення звільнення Об`єкта оренди.

За умовами п. 9.1 Договору № 29, після закінчення строку дії договору, передбаченого п. 4.1 даного договору або у разі дострокового розірвання договору, Орендар зобов`язаний підготувати для передачі Орендодавцю Об`єкт оренди та звільнити його впродовж 3-х днів.

При поверненні Об`єкта оренди Орендарем Орендодавцю складається акт прийому-передачі, який підписується сторонами. Об`єкт оренди вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 9.2, 9.3 Договору № 29).

Відповідно до акту прийому-передачі від 01.06.2021, Орендар прийняв Об`єкт оренди у тимчасове платне користування на умовах Договору № 29.

Також, 07.07.2021 між ФОП Куликовою І.А. (Орендодавцем) та ФОП Серобяном Г.Е. (Орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 33 (далі по тексту Договір № 33).

Згідно з п. 1.1, 1.2 Договору № 33, за цим договором Орендодавець передає, а Орендар приймає за плату, встановлену п. 5.1 даного договору у тимчасове користування на строк та на умовах цього договору приміщення, розташовані за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна (зараз пр-т Аерокосмічний), буд. 181-А, а саме: офісне приміщення, загальною площею 12,5 кв. м, та коридор, що приєднується до офісного приміщення, загальною площею 2,7 кв. м. (далі по тексту Об`єкт оренди).

Приміщення передається Орендарю для розміщення пакувального виробництва (п. 2.1 Договору № 33).

Пунктами 3.2, 3.3 Договору № 33 сторони визначили, що факт приймання-передачі в оренду оформляється актом прийому-передачі, який підписується представниками сторін одночасно з підписанням даного договору. Об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання відповідного акту прийому-передачі обома представниками сторін.

Пунктом 4.1 Договору № 33 сторони домовились, що строк дії даного договору становить 365 календарних днів.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору № 33, по даному договору Орендар за користування орендованого приміщення щомісячно сплачує Орендодавцю орендну плату, до якої входить оплата комунальних послуг, крім електроенергії, яку сплачує Орендар, у розмірі: за офісне приміщення - 86,80 грн за 1 кв. м в місяць; за коридор 61,11 грн за 1 кв. м в місяць. Орендна плата сплачується у вигляді 100% передоплати не пізніше 1-го числа кожного місяця.

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 33, Орендар зобов`язаний повернути Об`єкт оренди Орендодавцю в строк та на умовах, передбачених даним договором. У разі недотримання 3-денного строку звільнення Об`єкта оренди, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення звільнення Об`єкта оренди.

За умовами п. 9.1 Договору № 33, після закінчення строку дії договору Орендар зобов`язаний підготувати для передачі Орендодавцю Об`єкт оренди та звільнити його впродовж 3-х днів.

При поверненні Об`єкта оренди Орендарем Орендодавцю складається акт прийому-передачі, який підписується сторонами. Об`єкт оренди вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 9.2, 9.3 Договору № 33).

Факт передачі Об`єкта оренди у тимчасове платне користування Орендарю на умовах Договору № 33 підтверджується актом прийому-передачі від 07.07.2021.

У матеріали справи відсутні докази продовження сторонами дії договорів оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33, а тому дію вказаних договорів припинено за закінченням строку, на який вони були укладені, у зв`язку з чим Орендар - ФОП Серобян Г.Е. мав підготувати для передачі Орендодавцю по акту-приймання передачі Об`єкт оренди та звільнити його впродовж 3-х днів з моменту припинення дії Договору № 29 (з 01.06.2022) та Договору № 33 (з 07.07.2022), а саме: не пізніше 09.07.2022.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договорами № 29 та № 33, після закінчення строку дії зазначених договорів Об`єкт оренди (нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ) не звільнив та не передав позивачу по акту-приймання передачі, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача неустойки за порушення зобов`язань за вказаними договорами в загальному розмірі 140904,40 грн, з яких: неустойка в розмірі подвійної орендної плати за час прострочки звільнення Об`єкта оренди на підставі пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 29, що становить 111551,44 грн за попередні 364 календарних дні прострочки з дати подачі позову до суду, тобто за період з 14.11.2023 до 11.11.2024 та неустойка в розмірі подвійної орендної плати за час прострочки звільнення Об`єкта оренди на підставі пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 33, що становить 29352,96 грн за попередні 364 календарних дні прострочки з дати подачі позову до суду, тобто за період з 14.11.2023 до 11.11.2024.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ч. 1 ст. 284 ГК України).

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч. 3 ст. 285 ГК України.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

За приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 4 ст. 284 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 525-526, 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між позивачем ФОП Куликовою І.А. та відповідачем ФОП Серобяном Г.Е. на підставі укладених між ними договорів оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33, дослідивши текст зазначених договорів, суд дійшов висновку, що вказані договори за своєю правовою природою є договорами оренди нерухомого майна та відповідають вимогам чинного законодавства України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, зазначені договори є обов`язковими для виконання обома сторонами.

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало неналежне виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33 в частині звільнення та передачі орендодавцю по акту-приймання передачі об`єктів оренди (нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Харків, пр. Гагаріна, 181-А) після закінчення строку дії зазначених договорів оренди.

Як вже було встановлено вище, дія Договорів № 29 та № 33 припинено за закінченням строку, на який вони були укладені.

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 29, Орендар зобов`язаний після закінчення строку дії договору повернути Об`єкт оренди Орендодавцю впродовж 3-х днів. У разі недотримання 3-денного строку звільнення Об`єкта оренди, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення звільнення Об`єкта оренди.

За умовами п. 9.1 Договору № 29, після закінчення строку дії договору Орендар зобов`язаний підготувати для передачі Орендодавцю Об`єкт оренди та звільнити його впродовж 3-х днів.

При поверненні Об`єкта оренди Орендарем Орендодавцю складається акт прийому-передачі, який підписується сторонами. Об`єкт оренди вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 9.2, 9.3 Договору № 29).

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 33, Орендар зобов`язаний повернути Об`єкт оренди Орендодавцю в строк та на умовах, передбачених даним договором. У разі недотримання 3-денного строку звільнення Об`єкта оренди, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення звільнення Об`єкта оренди.

За умовами п. 9.1 Договору № 33, після закінчення строку дії договору Орендар зобов`язаний підготувати для передачі Орендодавцю Об`єкт оренди та звільнити його впродовж 3-х днів.

При поверненні Об`єкта оренди Орендарем Орендодавцю складається акт прийому-передачі, який підписується сторонами. Об`єкт оренди вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 9.2, 9.3 Договору № 33).

Таким чином, Орендар - ФОП Серобян Г.Е. мав підготувати для передачі Орендодавцю по акту-приймання передачі Об`єкт оренди та звільнити його впродовж 3-х днів з моменту припинення дії Договору № 29 (з 01.06.2022) та Договору № 33 (з 07.07.2022), а саме: не пізніше 09.07.2022.

За приписами ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Неустойка має подвійну правову природу - є одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

За змістом ст. 610, 611, 612 ЦК України, невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами ст. 610 ЦК України та ст. 216 ГК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, відповідно до ст. 614 ЦК України, для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 цього Кодексу, судам потрібно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 3-85гс14, а також Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 914/4238/15, від 24.04.2018 у справі №910/14032/17 та від 09.09.2019 у справі 910/16362/18 (п.51).

Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

При цьому, неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.

Як зазначає позивач у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, позивач ФОП Куликова І.А. 02.09.2022 та 01.08.2023 направляла на адресу відповідача ФОП Серобяном Г.Е. лист та претензію з вимогою виконати свої зобов`язання за договорами оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33 та у зв`язку із закінчення строку дії зазначених договорів повернути орендодавцю по акту-приймання передачі Об`єкт оренди. Однак, як стверджує позивач, відповідач не надав відповіді на зазначені листи, у відповідь на неодноразові телефонні дзвінки обіцяв звільнити орендовані приміщення, але своїх зобов`язань не виконав.

У матеріалах справи відсутні підписані між сторонами акти прийому-передачі в порядку п. 9.2, 9.3 Договору № 29 та Договору № 33, які б свідчили про повернення Об`єкту оренди Орендодавцю.

Жодного доказу неможливості користування орендованими приміщеннями, зокрема доказів того, що відповідача було обмежено у доступі до орендованих приміщень, чи безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно, знаходитись у ньому, зберігати у приміщеннях свої речей тощо сторонами до матеріалів справи не надано.

Отже, у позивача виникло право на стягнення з відповідача неустойки згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 Договору № 29 та Договору № 33 у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення звільнення Об`єкта оренди, тобто, починаючи з 04.06.2022 (через 3 дні з моменту припинення дії Договору № 29) та, починаючи з 10.07.2022 (через 3 дні з моменту припинення дії Договору № 33), до моменту припинення користування орендованим майном.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 29, по даному договору Орендар за користування орендованого приміщення щомісячно сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі 56,82 грн за 1 кв. м в місяць.

Отже, оренда плата по Договору № 29 становить 4750,15 грн в місяць (83,6 кв. м * 56,82 грн за 1 кв. м = 4750,15 грн), тобто 153,23 грн в день.

За таких обставин, подвійна орендна плата по Договору № 29 становить 306,46 грн в день (153,23 грн * 2 = 306,46 грн).

Відповідно до п. 5.1 Договору № 33, по даному договору Орендар за користування орендованого приміщення щомісячно сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі: за офісне приміщення - 86,80 грн за 1 кв. м в місяць; за коридор 61,11 грн за 1 кв. м в місяць.

Отже, оренда плата по Договору № 33 становить 1250,00 грн в місяць, з яких: 1085,00 грн в місяць за офісне приміщення (12,5 кв. м * 86,80 за 1 кв. м = 1085,00 грн) та 165,00 грн в місяць за коридор (2,7 кв. м * 61,11 за 1 кв. м = 165,00 грн), тобто 35,00 грн та 5,32 грн в день відповідно, всього 40,32 грн в день.

За таких обставин, подвійна орендна плата по Договору № 33 становить 80,64 грн в день (40,32 грн * 2 = 80,64 грн).

На підставі викладеного, перевіривши наданий позивачем до позову розрахунок неустойки на суму 140904,40 грн, з яких: 111551,44 грн неустойки за Договором № 29 в розмірі подвійної орендної плати за попередні 364 календарних дні прострочки з дати подачі позову до суду (306,46 грн в день * 364 дні = 111551,44 грн) та 29352,96 грн неустойки за Договором № 33 в розмірі подвійної орендної плати за попередні 364 календарних дні прострочки з дати подачі позову до суду (80,64 грн в день * 364 дні = 29352,96 грн), суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок виконаний вірно, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 140904,40 грн неустойки за порушення зобов`язань за договорами оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому суд задовольняє вказані вимоги у повному обсязі

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач звернувся до суду з позовом з вимогою майнового характеру на суму 140904,40 грн та надав суду належні докази про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн, тобто в мінімальному розмірі встановленому ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 42, 43, 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, 236-242 ГПК України, ст. 4 Закону України Про судовий збір, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Серобяна Геворга Едуардовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Куликової Ірини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку за порушення зобов`язань за договорами оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 № 29 та від 07.07.2021 № 33 у загальному розмірі 140904,40 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, які визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2025.

Суддя Н.А. Новікова