ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 926/5558/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В.А., Случа О. В.,

секретар судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Чернівецької міської ради - Лелюк Х. М.,

Товариства з обмеженою

відповідальністю «Чернівці Девелопмент» - Рожок Л. П.,

ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Чернівецької міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 (у складі колегії суддів: Барсук М. А. (головуючий), Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.)

у справі № 926/5558/23

за позовом Чернівецької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці Девелопмент», ОСОБА_1

про визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Чернівецька міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці Девелопмент» (далі - ТОВ «Чернівці Девелопмент») та ОСОБА_1 , у якому просила суд:

- визнати недійсним односторонній правочин, оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна ТОВ «Чернівці Девелопмент» на користь ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 70081757 від 06.11.2023, прийняте приватним нотаріусом Чернівцекого міського нотаріального округу Куніцина І .Є. про реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 378,50 кв. м, котельню літ. «А» загальною площею 8,30 кв. м, прохідну літ. «Б» загальною площею 14,40 кв. м, майстерню літ «В» загальною площею 191,90 кв. м, склад літ. «Ж» загальною площею 249,70 кв. м, майстерню літ. «М» загальною площею 121,50 кв. м, гараж літ. «Р» загальною площею 248,10 кв. м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний правочин (акт приймання-передачі нерухомого майна) вчинено ТОВ «Чернівці Девелопмент» з метою уникнути звернення стягнення державною виконавчою службою на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за виконавчим провадженням про стягнення з ТОВ «Чернівці Девелопмент» боргу у сумі 380 276,21 грн. Чернівецька міська рада вважає, що оспорюваний акт прийому-передачі майна підлягає визнанню недійсними як такий, що спрямований на уникнення стягнення на майно боржника, посилаючись на статтю 215 Цивільного кодексу України та його фраудаторність.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним правочин щодо передання нерухомого майна ОСОБА_1 , укладений між ТОВ «Чернівці Девелопмент» та ОСОБА_1 , оформлений актом № 2951, № 2952 приймання-передачі нерухомого майна від 02.11.2023, виданим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Куніциною І. Є. Скасовано рішення (індексний номер: 70081757 від 06.11.2023) приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І. Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно (реєстраційний номер 101) - нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 378,50 кв. м, котельню літ. «А» загальною площею 8,30 кв. м, прохідну літ. «Б» загальною площею 14,40 кв. м, майстерню літ «В» загальною площею 191,90 кв. м, склад літ. «Ж» загальною площею 249,70 кв. м, майстерню літ. «М» загальною площею 121,50 кв. м, гараж літ. «Р» загальною площею 248,10 кв. м.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, у жовтні 2024 року Чернівецька міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 ГПК України, просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.11.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 926/5558/23 за касаційною скаргою Чернівецької міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 ГПК України; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.12.2024.

ТОВ «Чернівці Девелопмент» у відзиві на касаційну скаргу зазначає про законність і обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Крім того, ТОВ «Чернівці Девелопмент» надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції.

У судовому засіданні 18.12.2024 у справі № 926/5558/23 за касаційною скаргою Чернівецької міської ради оголошено перерву до 15.01.2025.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась та свого представника не направила.

Відповідно до частини 1 статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення ОСОБА_1 ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, а також те, що ОСОБА_1 не зверталась до суду з будь-якими заявами щодо розгляду справи, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності ОСОБА_1 та її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Чернівецької міської ради та ТОВ «Чернівці Девелопмент», дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23.05.2023 у справі №926/552/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023, позов Чернівецької міської ради до ТОВ «Чернівці Девелопмент» про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю в сумі 380 276,61 грн задоволено. Стягнуто з ТОВ «Чернівці Девелопмент» на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти з орендної плати за землю в сумі 380 276,61 грн та 5 704,15 гри витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.05.2023 з урахуванням ухвали Господарського суду Чернівецької області від 31.05.2023 по справі № 926/552/23 видано наказ.

На підставі зазначеного наказу Господарського суду Чернівецької області Чернівецька міська рада звернулась з заявою до приватного виконавця Фесик Марії Олексіївни (далі - Приватний виконавець) про відкриття виконавчого провадження. 28.11.2023 Приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Під час вчинення виконавчих дій щодо виявлення зареєстрованого за ТОВ «Чернівці Девелопмент» майна Приватним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке рухоме те нерухоме майно, рух грошових коштів по рахунках відбувався до листопада 2023 року, тобто до відкриття виконавчого провадження, наразі на рахунках активи відсутні.

Також, встановлено, що ТОВ «Чернівці Девелопмент» 03.11.2023 здійснило відчуження належних йому об`єктів нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, адміністративної будівлі літ. «А» загальною площею 378,50 кв. м, котельні літ. «А» загальною площею. 8,30 кв. м, прохідної літ. «Б» загальною площею 14,40 кв. м, майстерні літ. «В» загальною площею 191,90 кв. м, складу літ. «Ж» загальною площею 249,70 кв. м, майстерні літ. «М» загальною площею 121,50 кв. м, гаражу літ. «Р» загальною площею 248,10 кв. м, які знаходяться за адресою: вул. Жасминна, 5А, м. Чернівці, Чернівецька область, на користь бенефіціарного власника ТОВ «Чернівці Девелопмент» ОСОБА_1 (інформаційна довідка з ДРРІНМ від 16.12.2023 № 358744227).

Так, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Купіциною І. Є., на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна № 2951, № 2952, виданого 02.11.2023, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.11.2023 № 70081757 та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52411855 про право власності ОСОБА_1 на адміністративну будівлю літ. «А» загальною площею 378,50 кв. м, котельню літ. «А» загальною площею 8,30 кв. м, прохідну літ. «Б» загальною площею 14.40 кв. м, майстерню літ. «В» загальною площею 191,90 кв. м, склад літ. «Ж» загальною площею 249,70 кв. м, майстерню літ. «М» загальною площею 121,50 кв. м, гараж літ. «Р» загальною площею 248,10 кв. м.

Предметом розгляду у справі № 926/5558/23 є позовні вимоги Чернівецької міської ради до ТОВ «Чернівці Девелопмент») та ОСОБА_1 про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого актом приймання-передачі нерухомого майна ТОВ «Чернівці Девелопмент» на користь ОСОБА_1 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.11.2023 № 70081757, прийнятого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Куніцина І .Є. про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши та надавши оцінку доказам, встановив наявність всіх ознак фраудоторності оспорюваного правочину, а також ураховуючи те, що скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав та скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав є належним способом захисту, оскільки задоволення таких вимог призведе до відновлення становища, яке існувало до порушення майнових прав позивача шляхом поновлення права власності ТОВ «Чернівці Девелопмент» на спірні об`єкти нерухомого майна, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що спір у справі стосується фактично корпоративних відносин, якими позивач не пов`язаний з ТОВ «Чернівці Девелопмент». При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що саме спеціальні норми законодавства про банкрутство передбачають ефективні способи захисту інтересів кредитора шляхом покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями товариства на осіб, з вини яких товариство не може виконати свої зобов`язання. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність порушення прав та законних інтересів позивача, що є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові.

У поданій касаційній скарзі Чернівецька міська рада на обґрунтування підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, послалась на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.20219 у справі № 369/11268/16-ц, від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20, від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, у постановах об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 463/13099/21, від 19.02.2024 у справі № 567/3/22, постановах Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 646/3972/16-ц, від 07.10.2020 у справі № 755/17944/18, 01.04.2020 у справі № 182/2214/16-ц, від 14.07.2020 у справі № 754/2450/18, від 24.03.2020 у справі № 704/1410/18, від 14.01.2020 у справі № 489/5148/18, від 24.07.2024 у справі № 362/2740/22, від 20.08.2024 у справі № 947/3761/21.

Також, Чернівецька міська рада у поданій касаційній скарзі зазначає про необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.10.2023 у справі № 914/1370/22, від 17.04.2024 у справі № 905/197/22, що є підставою для подання касаційної скарги відповідно до пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України.

Крім того, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, Чернівецька міська рада посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання співвідношення реалізації корпоративних прав учасниками товариства та захисту порушених прав заінтересованих осіб (оскільки односторонній правочин вчинявся на шкоду стягувачу), внаслідок реалізації таких корпоративних прав.

У поданій касаційній скарзі Чернівецька міська рада також заявила клопотання про передачу справи № 926/5558/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, обґрунтоване наявністю виключної правової проблеми.

Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2).

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (частина 3).

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина 4).

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Верховний Суд зазначає, що поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, серед іншого, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.10.2020 у справі № 635/551/17 виснувала, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово визначала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, визначала: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 635/551/17, від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20).

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів.

Так, відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Спори підвідомчі господарським судам України, визначені статтею 20 ГПК України. Так, Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах (пункти 1, 3,4 частини 1 статті 20 ГПК України).

Правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від установлення наявності або відсутності корпоративних відносин між учасниками справи.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду вже розглядала питання предметної та суб`єктної юрисдикції спорів у справі за позовом стягувача у виконавчому провадженні про визнання недійсним договору відчуження/продажу боржником власних корпоративних прав, що був укладений з метою ухилення від виконання судового рішення у справі (постанова від 04.09.2019 у справі № 927/90/19).

Велика Палата Верховного Суду у цій справі виснувала, що спір ґрунтується на правовідносинах, які не мають господарсько-правових ознак. Позов у справі направлений на захист прав позивача, як стягувача у виконавчому провадженні, щодо майна (частки в ТОВ) боржника, яким останній розпорядився, відчуживши його іншій фізичній особі. Тому вирішення цього спору має здійснюватися за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, вирішуючи спір у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій не врахували наведений вище висновок, який є усталеним у судовій практиці Верховного Суду (постанови від 12.03.2024 у справі № 914/1229/23, від 30.11.2022 у справі № 910/4219/22, від 10.11.2021 у справі № 910/6503/21, від 15.08.2023 у справі № 755/1637/21).

У справі № 926/5558/23, що розглядається, у позивача існує цивільний інтерес до нерухомого майна ТОВ «Чернівці Девелопмент», переданого за актом приймання-передачі фізичній особі - ОСОБА_1 , не в межах корпоративних правовідносин, а як до боржника у межах виконавчого провадження; спірне нерухоме майно передано та зареєстровано за фізичною особою - ОСОБА_1 ; правовідносини сторін не мають ознак господарсько-правових.

Характер і предмет спору свідчать про те, що інтерес позивача не пов`язаний з корпоративними правами ТОВ «Чернівці Девелопмент» та ОСОБА_1 як бенефіціарного власника цього товариства, а спрямований на відновлення становища, яке існувало до зловживання ТОВ «Чернівці Девелопмент» належними йому правами (передав фізичній особі - ОСОБА_1 ) з наміром уникнути відповідальності за грошовими зобов`язаннями перед позивачем.

Спір, стороною у якому є фізична особа і вирішення якого не передбачає прийняття рішення про передачу корпоративних прав, часток, паїв чи акцій позивачу, не належить до спорів, які розглядаються у порядку господарського судочинства, а має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи те, що позов Чернівецької міської ради направлений на захист її прав як стягувача у виконавчому провадженні, а також те, що нерухоме майно передано та зареєстровано за фізичною особою ( ОСОБА_1 ), правовідносини сторін спору не мають ознак господарсько-правових, суд касаційної інстанції дійшов висновку про порушення судами попередніх інстанцій правил юрисдикції господарських судів, визначених статтею 20 ГПК України, оскільки розгляд цієї справи має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 313 ГПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Ураховуючи наведене, оскільки спір у цій справі, що розглядається, належить до вирішення в порядку цивільного судочинства та не підлягає розгляду господарським судом, постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню, а провадження у справі № 926/5558/23 - закриттю.

За змістом частини 4 статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачене, зокрема, частиною 2 статті 313 цього ж Кодексу.

З огляду на те, що під час розгляду справи № 926/5558/23 судом касаційної інстанції виявлено порушення правил юрисдикції господарських судів, що є безумовною підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у цій справі, доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття провадження у справі, а також клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, судом касаційної інстанції не розглядаються.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 231, 300, 301, 308, 313, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі № 926/5558/23 скасувати.

3. Закрити провадження у справі № 926/5558/23.

4. Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та, що він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

О. В. Случ