ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2987/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»

до фізичної особи-підприємця Руденка Олександра Олександровича

про стягнення 16 849, 30 грн

Суддя В.М. Антонова

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Руденка Олександра Олександровича (надалі відповідач) про стягнення 16 849, 30 грн, з яких: 9 970, 00 грн заборгованість за сумою позики та 6 879, 30 грн заборгованість за процентами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором позики №12007 від 13.04.2024, в частині повного та своєчасного повернення грошових коштів і процентів за користування позикою, право вимоги яких було набуте позивачем за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» договором факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.11.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

21.11.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/2987/24 та її розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.12.2024 від позивача надійшло письмове підтвердження, що ціна позову залишається незмінною.

Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС №6232910.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Європейська, буд.13, кв.64.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження в справі від 25.11.2024 був повернутий до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 в справі №902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №911/2987/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

13.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» (далі позикодавець/товариство) та відповідачем (далі позичальник) укладено договір позики №12007 (далі договір), відповідно до п.2.1. якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму, грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

У пункті 2.2. договору сторонами погоджено параметри позики:

2.2.1. Тип позики: довгострокова.;

2.2.2. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Ця позика не є споживчим кредитом;

2.2.3. Сума позики: 10 000 грн 00 коп.;

2.2.4. Строк позики: загальний строк - до 28.05.2024 (45 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього договору;

2.2.5. Дата надання позики: 13.04.2024;

2.2.6. Дата повернення позики: 28.05 .2024.

Пунктом 2.3. договору встановлено процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

2.3.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 0.8% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду в разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1. цього договору;

2.3.2. Базова процентна ставка, фіксована: 0.8% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2. цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору;

2.3.3. Основна процентна ставка, фіксована: 1.5% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.

Згідно із п. 2.4. договору позика надається позичальнику в національній валюті України - гривні, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника, зареєстрований позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті та вказаний у розділі 10 цього договору.

Відповідно до п.2.6. договору розмір процентних ставок, визначених п.2.3. цього договору є фіксованим та не може бути збільшено позикодавцем в односторонньому порядку.

У пункті 3.1. договору сторонами погоджено умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду:

3.1.1. У разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за акційною процентною ставкою. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку, визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду;

3.1.2. У разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні додаткової угоди щодо продовження строку позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за базовою процентною ставкою. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки.

Згідно із п.3.2. договору після спливу першого розрахункового періоду в межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються на залишок суми від позики за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п.2.3.3 цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

Першим днем користування позикою вважається день надання позики. Першим днем користування в межах додаткової угоди щодо продовження строку позики є день її укладення. До періоду розрахунку процентів за користування позикою враховується день надання позики та не враховується останній день першого розрахункового періоду (п.3.3. договору).

Відповідно до п.3.4. договору повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється позичальником у визначений цим договором чи додатковою угодою щодо продовження строку позики строк/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі дострокового повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити фактично нараховані проценти за користування позикою.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що в разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума зараховується позикодавцем у наступній черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати позикодавця, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей договір позики (п.4.1. договору).

Згідно із під.5.2.2. п.5.2. договору позикодавець має право з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Позичальник зобов`язаний повернути позику та сплатити нараховані проценти (під.5.3.2. п.5.3. договору).

Відповідно до п.6.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором позикодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12% від суми позики на 4-й день такого невиконання або неналежного виконання (під.6.1.1. п.6.1. договору); та в розмірі 3% від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (під.6.1.2. п.6.1. договору).

Припинення дії договору настає внаслідок повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Сплив строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань (п.9.6. договору).

Додатком 1 до договору строк повернення позики в розмірі 5 000, 00 грн та процентів за користування позикою в розмірі 1 200, 00 грн встановлено 28.04.2024 та 28.05.2024 відповідач повинен повернути решту позики в розмірі 5 000, 00 грн і 2 250, 00 грн процентів.

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» було перераховано відповідачу 10 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №255 від 13.04.2024.

Як убачається із розрахунку заборгованості за договором відповідачем 27.04.2024 погашено суму позики в розмірі 30 грн.

У подальшому 27.04.2024 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до п.1. якої сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою.

Також у пункті 2 додаткової угоди №1 від 27.04.2024 до договору, погоджено, що сума позики складає 9 970, 00 грн, строк позики до 10.06.2024. Повернення позики в розмірі 4 985, 00 грн та 1 116, 64 процентів за користування позикою до 11.05.2024 та решту суми позики в розмірі 4 985, 00 грн і 2 243, 25 грн процентів до 10.06.2024.

17.05.2024 сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору, відповідно до п.1. якої сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою.

Пунктом 2 додаткової угоди №2 від 17.05.2024 до договору, погоджено суму позики в розмірі 9 970, 00 грн, строк позики до 16.07.2024. Повернення позики в розмірі 4 985, 00 грн та 2 392, 80 грн процентів за користування позикою до 16.06.2024 та решту суми позики в розмірі 4 985, 00 грн і 2 243, 25 грн процентів до 16.07.2024.

Доказів повернення позики та сплати процентів за користування позикою матеріали справи не містять.

У подальшому 25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» (далі клієнт) та позивачем (далі фактор) було укладено договір факторингу №25-09/2024, відповідно до п.1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2. договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з Витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 боржник відповідач, договір - №12007 від 13.04.2024, кількість днів прострочення 101, сума позики 9 970, 00 грн, проценти за користування позикою 6 879,30 грн, загальна сума заборгованості 16 849, 30 грн.

25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» та позивачем підписано акт приймання-передачі реєстру боржників №1 до договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024.

Позивачем долучено до позову адресовану відповідачу повідомлення-вимогу по договору про відступлення права вимоги та необхідності сплатити борг у розмірі 16 849, 30 грн і досудову вимогу за вих.№Х5004 від 18.10.2024, проте доказів направлення вказаних документів на адресу відповідача матеріали справи не містять.

Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором позики, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача 9 970, 00 грн суми позики та процентів за користування позикою у розмірі 6 879,00 грн.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» та відповідачем договір за своєю правовою природою є договором позики та підпадає під правове регулювання глави 71 Цивільного кодексу України

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» було перераховано відповідачу 10 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №255 від 13.04.2024.

Згідно із ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як убачається із розрахунку заборгованості за договором відповідачем 27.04.2024 погашено суму позики в розмірі 30 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди №2 від 17.05.2024 до договору, погоджено суму позики в розмірі 9 970, 00 грн, строк позики до 16.07.2024. Повернення позики в розмірі 4 985, 00 грн та 2 392, 80 грн процентів за користування позикою до 16.06.2024 та решту суми позики в розмірі 4 985, 00 грн і 2 243, 25 грн процентів до 16.07.2024.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» позики та сплати процентів за користування позикою матеріали справи не містять та відповідачем, у порядку передбаченому ГПК України, суду не надано.

Разом з тим, 25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» та позивачем було укладено договір факторингу №25-09/2024, відповідно до п.1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з Витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 боржник відповідач, договір - №12007 від 13.04.2024, кількість днів прострочення 101, сума позики 9 970, 00 грн, проценти за користування позикою 6 879,30 грн, загальна сума заборгованості 16 849, 30 грн.

25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» та позивачем підписано акт приймання-передачі реєстру боржників №1 до договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Метою договору факторингу може бути як передача факторові права вимоги клієнта до боржника в обмін на надання клієнтові грошових коштів, так і відступлення клієнтом своєї вимоги в забезпечення виконання його зобов`язань перед фактором. Предметом договору факторингу може бути одна або декілька вимог.

Отже, позивачем отримано право вимоги до відповідача за договором позики №12007 від 13.04.2024.

Позивачем долучено до позову адресовані відповідачу повідомлення-вимогу по договору про відступлення права вимоги та необхідності сплатити борг у розмірі 16 849, 30 грн та досудову вимогу за вих.№Х5004 від 18.10.2024, доказів направлення вказаних документів на адресу відповідача матеріали справи не містять, проте вказані документи містяться серед додатків до позовної заяви, яка направлена на адресу відповідача.

Доказів сплати суми позики та процентів за користування позикою матеріали справи не містять та відповідачем, у порядку передбаченому ГПК України, суду не надано.

Отже, перевіривши розрахунок суми позики в розмірі 9 970, 00 грн та процентів у розмірі 6 879, 30 грн за договором, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача 9 970, 00 грн заборгованості за сумою позики та 6 879, 30 грн заборгованості за процентами підлягає задоволенню повністю.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунку щодо заявлених до стягнення сум не надав

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 9 970, 00 грн заборгованості за сумою позики та 6 879, 30 грн заборгованості за процентами.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до фізичної особи-підприємця Руденка Олександра Олександровича про стягнення 16 849, 30 грн задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Руденка Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, ідентифікаційний код 35234236) 9 970 (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 00 коп. заборгованості за сумою позики, 6 879 (шість тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 30 коп. заборгованості за процентами та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст.256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова