ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" січня 2025 р. м. Київ

Справа № 911/667/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімгрупа компаній»

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна»

Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної

академії аграрних наук України»

про стягнення 6 332 208,11грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ :

14.01.2025 через систему «Електронний суд» від Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (далі боржник, скаржник, ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН») надійшла скарга на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Л.А. (далі - державний виконавець) у зведеному виконавчому провадженні №75958196.

У поданій скарзі боржник просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 75958196 щодо звернення стягнення на майно - урожай, що перебуває в податковій заставі Головного управління Державної податкової служби у Київській області - урожай ДП «ДГ «Озерна» ІБККІЦБ НААН» згідно актів №207/10-36-13-05 від 02.10.2024, №206/10-36-13-05 від 02.10.2024, №208/10-36-13-05 від 02.10.2024, №209/10-36-13-05 від 02.10.2024, №210/10-36-13-05 від 02.10.2024 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 20.11.2024 у зведеному виконавчому провадженні №75958196;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у зведеному виконавчому провадженні № 75958196;

- визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця №190965 від 09.10.2024 у зведеному виконавчому провадженні № 75958196;

- визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця №191612 від 10.10.2024 у зведеному виконавчому провадженні № 75958196;

- визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця №191635 у зведеному виконавчому провадженні № 75958196;

- визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 75958196.

В обґрунтування поданої скарги боржник посилається на неправомірність дій державного виконавця щодо прийняття оскаржуваних постанов та вимог, оскільки, на думку скаржника, державний виконавець зловживає своїми повноваженнями, відмовляється залучати до збору урожаю його представників для контролю обліку кількості та його якості, занижує вагу врожаю у актах, не врахував, що вилучений урожай перебуває у податковій заставі, а тому звернення стягнення на таке майноє порушенням положень Закону України «Про заставу» та наносить збитки боржнику.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 скарга передана для розгляду судді Ейвазовій А.Р.

15.01.2025 від фізичної особи-підприємця Піддубного Володимира Володимировича, який є стягувачем за наказом від 18.09.2024 №911/327/24, який приєднаний до відповідного зведеного виконавчого провадження №75958196, надійшли пояснення, у яких така особа вважає, що розгляд скарги повинен здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї документи, суд вважає її такою, що не може бути розглянута за правилами господарського судочинства з наступних підстав.

У відповідній скарзі боржник оскаржує дії державного виконавця, вчинені у зведеному виконавчому провадженні №75958196, у якому окрім виконання рішень Господарського суду Київської області на підставі наказів №№911/2949/23, 911/667/22, 911/2574/23, 911/2575/23, 911/1463/23, 911/2568/23, 2569/23, 911/2574/23, 911/2575/23, 911/327/24, 911/3392/23, також виконуються вимоги Головного управління ДПС у Київській області від: 20.03.2024 №Ю-12374-1036, 10.06.2024 №Ю-12374-1036 та 10.09.2024 №Ю-12374-1036, тобто рішення іншого органу (посадової особи).

Відповідно до ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст.340 ГПК визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, ГПК України передбачає можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання такого рішення.

Водночас, ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, у відповідності з ч.2 ст.74 такого закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як визначено ст.30 Закону України «Про виконавче провадження»: виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження; виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, у зведене виконавче провадження можуть об`єднуватись виконавчі провадження щодо виконання рішень не лише судових органів, але й інших органів та посадових осіб.

При цьому, як визначено ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, а також рішень інших органів (посадових осіб), в силу ч.1 ст.287 КАС України такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідний правовий висновок щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц, 12.09.2018 у справі №906/530/17, 17.10.2018 у справах №927/395/13, №5028/16/2/2012, 05.12.2018 у справі №904/7326/17, 13.02.2019 у справі №808/2265/16, 10.04.2019 у справі №908/2520/16; у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №909/747/22, від 29.03.2023 у справі №914/1365/20.

У постанові від 15.05.2019 у справі №924/1389/13 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій (п.32).

В силу ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подана скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства та відповідне питання (оскарження дій державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження №75958196, у якому здійснюється виконання рішень різних органів) належить до компетенції адміністративного суду.

В силу ч. 10 ст.11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Згідно з п.1 ч.1 ст.175 ГПК України якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.6 ст.175 ГПК України).

Суд роз`яснює скаржнику, що оскаржити дії державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження №75958196 скаржник має право до Київського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 175, 234-235, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду в порядку господарського судочинства скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» щодо оскарження дій (бездіяльності) головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Л.А. у зведеному виконавчому проваджені №75958196 (від 14.01.2025 вх.№4526)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова