ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5112/24

За позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, )

до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1, )

про стягнення 23 031,72 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення плати за користування вагонами в сумі 23 031,72 грн.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що у травні 2024 року прийняті до перевезення на адресу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» вагони, станція призначення Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці. У зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів, що прибували на адресу відповідача, з колій станції призначення Кривий Ріг-Головний складені акти про затримку вагонів та нарахована плата за користування вагонами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/5112/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

11 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти позовних вимог. Вважає, що в силу ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами з незалежних від Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» причин, а саме: обставин, що можуть бути прирівняні до аварії на підприємстві, відповідач не міг з дотриманням установлених строків забрати вагони/вантаж зі станції призначення. Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» надано контрольний розрахунок суми позову з урахуванням часу тривалості оголошених повітряних тривог у Дніпропетровській області, оскільки в зазначений час працівники підприємства перебувають в укриттях.

Крім того, представниця Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулась до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з адвокатським запитом щодо надання інформації про час початку та час закінчення оголошення повітряних тривог у Дніпропетровській області в період з 00 год 00 хв 17.05.2024 до 24 год 00 хв 18.05.2024 року.

13 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від представниці відповідача надійшло клопотання про визнання поважними причин неподання доказів разом із відзивом на позовну заяву та долучення до матеріалів справи листа Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної військової адміністрації № 2836/0/345-24 від 11.12.2024 (з додатком інформаційною довідкою щодо кількості та тривалості повітряних тривог, оголошених у Дніпропетровській області).

Дослідивши подане клопотання Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», суд вирішив визнати поважними причини неподання доказів разом із відзивом на позовну заяву, задовольнити вказане клопотання та долучити до матеріалів справи докази, додані до нього.

09 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшли пояснення щодо відзиву відповідача на позовну заяву.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії, наявність підстав для нарахування плати за користування вагонами, правомірність здійснених розрахунків.

13 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі залізниця) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі власник колії) укладено договір № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка примикає до станції Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Новоблочна Придніпровської залізниці (т.2, а.с. 66-72, далі Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього Договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станцій Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Новоблочна.

Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Відповідно до пункту 4 Договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

Відповідно до пункту 6 Договору порожні вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці окремими составами зі станції Кривий Ріг-Головний на одну із колій станції Східно-Прийомовідправна власника колії по прямому маршруту або станцію Новобункерна.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Згідно з пунктом 7 Договору кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить:

7.1 навантажені маршрути у тій кількості, у якій прибули на станцію примикання залізниці, але не більше 228 вісей (57 вагонів);

7.2 інші вагони у будь-якій кількості, але не більше 228 вісей (57 вагонів).

Відповідно до пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, забирання вагонів згідно з Тарифним керівництвом № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними в Тарифному керівництві № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 18 Договору одностороння відмова від виконання договору і одностороння зміна його умов не допускається.

З усіх питань, що не передбачені цим Договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та чинним законодавством.

На підставі пункту 19 Договору цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 17 листопада 2017 року до 16 листопада 2022 року включно.

Додатковою угодою № 2 від 14.03.2019 (т. 2, а.с. 75-76) у назві, преамбулі та далі по тексту Договору замінено слова «Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на «акціонерне товариство «Українська залізниця». Також пункт 14 Договору викладено в наступній редакції:

Власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу та забирання вагонів згідно Тарифного керівництва № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Додатковою угодою № 10 від 03.11.2022 (т. 2, а.с. 81) пункт 19 Договору викладено в новій редакції, відповідно до якої цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 17 листопада 2017 року до 31 травня 2023 року включно.

Додатковою угодою № 11 від 10.05.2023 (т. 2, а.с. 82) пункт 19 Договору викладено в новій редакції, згідно з якою цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 17 листопада 2017 року до 31 травня 2024 року включно.

Додатковою угодою № 12 від 17.05.2024 (т. 2, а.с. 83) пункт 19 Договору викладено в новій редакції, відповідно до якої цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 17 листопада 2017 року до 31 травня 2025 року включно.

Повідомленням № 8116733 від 30.06.2020 (т. 2, а.с. 105) Акціонерне товариство «Укрзалізниця» (далі перевізник) засвідчило прийняття від Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору від 25.02.2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (т. 2, а.с. 84-104, далі Договір про надання послуг).

Згідно з пунктом 1.1 Договору про надання послуг предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 7.3 Договору про надання послуг строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Матеріалами справи підтверджується (т. 1, а.с. 45-250; т. 2, а.с. 1-53), що у травні 2024 року за накладними №№ 15068, 15070, 15073, 15328, 15329, 15357, 15358, 15359, 15360, 15361, 15362, 15576, 15577, 15578, 15580, 15581, 15582, 15583, 15584, 15585, 15586, 15587, 15588, 15589, 15590, 15591, 15592, 15593, 15594, 15595, 15596, 15599, 15600, 15601, 15602, 15603, 15604, 15605, 15606, 15607, 15608, 15609, 15610, 15611, 15612, 15632, 15633, 15719, 15720, 15721, 15722, 15723, 15724, 15726, 15727, 15728, 15746, 15751, 15752, 15753, 15754, 15755, 15756, 15759, 15760, 15761, 15762, 15764, 15770, 15808, 15811, 15812, 15813, 15814, 15815, 15816, 15817, 15818, 15819, 15820, 15821, 15822, 15823, 15824, 15825, 15826, 15827, 15828, 15829, 15830, 15831, 15832, 15833, 15834, 15835, 15841, 15926, 15927, 15928, 15930, 15933, 15936, 15938, 15939, 15941, 15943, 15945, 15946, 15948, 15949, 15950, 15952, 25385, 32325714, 32341745, 32342776, 32352395, 32368193, 37480878, 37480886, 37615119, 37629995, 37630068, 37630142, 37794419, 41649872, 41649880, 41649898, 41649906, 41649922, 41649930, 41649948, 41649955, 41649997, 41650029, 41650037, 41650045, 41650052, 41740937, 41878687, 41878828, 41908062, 42017285, 42017293, 42031567, 42059220, 42063354, 42077263, 42080390, 42093443, 42093575, 42093583, 42093591, 42105957, 42105965, 42114223, 42114272, 42114306, 42133041, 42142992, 42157081, 42157172, 42168831, 42171934, 42230656, 42230664, 42245944, 42245951, 44235950, 44249647, 44249753, 47275953, 47616503, 47636436, 47636444, 47636451, 47662705, 47663828, 47669478, 47669528, 47669833, 47680814, 47689484, 47689492, 47691266, 47692462, 47692488, 47692926, 47692942, 47692959, 47708326, 47708342, 47715669, 47725460, 47725478, 47725486, 47725791, 47725809, 47725817, 47725841, 47728068, 47728076, 47728084, 49414931, 96577299 залізницею прийняті до перевезення вагони на адресу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг». Згідно із зазначеними накладними станція та залізниця призначення Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці.

На шляху прямування відповідно до п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі Правила користування вагонами), вищевказані вагони затримано на станціях Кривий Ріг-Сортувальний, Інгулець, Кривий Ріг-Західний, Апостолове, Незалежна Придніпровської залізниці за наказами №№ 86, 87, 88, 89, 90, 91 від 17.05.2024, № 92 від 18.05.2024 (т. 2, а.с. 203, 208, 214, 218а, 222, 227, 232) через зайнятість колій на станції призначення Кривий Ріг-Головний з вини вантажоодержувача (Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»).

За зазначеними фактами затримки вагонів у порядку, передбаченому п. 10 Правил користування вагонами, складені акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №№ 1, 2, 4, 6, 22 (2акти: про початок затримки та закінчення затримки), №№ 23, 31 від 17.05.2024, №№ 1, 2, 23, 24 (2 акти: про початок затримки та закінчення затримки), № 33 від 18.05.2024 (т. 2, а.с. 205, 206, 210, 211, 216, 217, 220, 220а, 223а, 224, 229, 230, 234, 235), а також акти загальної форми ГУ-23 №№ 1, 31, 402, 422, 423, 15172, 15173 від 17.05.2024, №№ 2, 15174 від 18.05.2024 (т. 2, а.с. 207, 212, 213, 218, 221, 225, 226, 230, 231, 236).

Згідно з п. 10 Правил користування вагонами вантажоодержувача повідомлено про факти затримок вагонів на станціях Кривий Ріг-Сортувальний, Інгулець, Кривий Ріг-Західний, Апостолове, Незалежна Придніпровської залізниці (т. 2, а.с. 204, 209, 215, 219, 223, 228, 233).

Про те, що вагони, які прибули на станцію призначення, своєчасно не забирались Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» на власну залізничну під`їзну колію, складені акти загальної форми ГУ-23 № 2874 від 17.05.2024, №№ 2876, 2881, 2883, 2894, 2896 від 18.05.2024 (т. 2, а.с. 54-65).

Вантажоодержувача повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблено записи у Книзі повідомлень форми ГУ-2 про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження на станції Кривий Ріг-Головний (т. 2, а.с. 106-116).

За весь час затримки вагонів з вини Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» нарахована плата за користування вагонами в сумі 23 031,72 грн (з ПДВ) за відомостями форми ГУ-46 №№ 02069054, 02069055, 03069105, 04069108, 07069058, 07069110, 11069060, 13069061, 13069062, 13069063, 20059077, 20059078, 20059079, 20059081, 21059082, 21059083, 22059085, 22059086, 23059044, 23059087, 24059088, 25069064, 25069065, 26059090, 26059091, 26059093, 26059094, 26059095, 26059096, 27059097, 27059098, 28059045, 28059046, 28059047, 28059048, 29059050, 29059051, 29059052, 29059100, 29059101, 29059102, 29059103, 29059104 (т. 2, а.с. 117-202).

При цьому відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 відповідач підписав із запереченнями, відповідно до яких Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» своєї вини в затримках вагонів не визнає та посилається на пункт 6.1 Договору про надання послуг.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування вагонами в сумі 23 031,72 гривень.

Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» доказів сплати вказаної заборгованості під час розгляду та вирішення справи № 904/5112/24 суду не надало, проти позову заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, що кореспондується з ч. 2 ст. 908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (з наступними змінами та доповненнями, далі Статут залізниць України), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором.

Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами.

Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з ч. 1 ст. 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 9 ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50відсотків зазначених розмірів плати.

У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Згідно з ч. 1 ст. 125 Статуту залізниць України після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Відповідно до п. 5.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613, перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до абз. 1 п. 1.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, з наступними змінами та доповненнями), перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 «Найменування вантажу» відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів «Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря)»; для порожніх вагонів «Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)».

Порядок та розмір нарахування плати за користування вантажними вагонами залізниці визначаються розділом V Тарифного керівництва № 1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі Тарифне керівництво № 1).

При цьому порожні приватні власні вагони, що перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантаж», який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення і видати одержувачу, вказаному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати вантаж від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці сплатити плату за користування вагонами в розмірах, установлених Тарифним керівництвом № 1.

Як зазначено в пункті 14 договору № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч від 13.11.2017 (у редакції додаткової угоди № 2 від 14.03.2019), власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу та забирання вагонів згідно Тарифного керівництва № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 розділу V Тарифного керівництва № 1 ставки плати за користування вагонами перевізника України залежно від часу користування і від кількості операцій, що виконуються (навантаження, вивантаження) з вагонами, наведені в табл. 1.

При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

За затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених у табл. 1.

Згідно з абз.абз. 3, 5 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Відповідно до п. 3 Правил користування вагонами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), яка складається на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Згідно з п. 6 Правил користування вагонами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п.п. 8-10 Правил користування вагонами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у «Повідомленні про затримку вагонів» (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Згідно з абз.абз. 1, 2 п. 12 Правил користування вагонами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Відповідно до п. 15 Правил користування вагонами за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Як убачається з матеріалів справи, станціями затримки оформлені необхідні документи, в тому числі акти про затримку вагонів форми ГУ-23а та акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження вагонів на станціях затримки, керуючись Тарифним керівництвом № 1, за відомостями форми ГУ-46 нарахована плата за користування вагонами в сумі 23 031,72 гривень.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість здійснених позивачем розрахунків.

З огляду на те, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримки вагонів на підходах до станції призначення відбулись через неможливість приймання їх станцією призначення Кривий Ріг-Головний з причини скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» і несвоєчасним звільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу раніше, суд вважає, що позивачем правомірно нарахована відповідачу плата за користування вагонами.

Залізниця не мала можливості доставити затримані на підходах до станції призначення вагони з огляду на знаходження на коліях станції Кривий Ріг-Головний вагонів, що прибули на адресу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» раніше та своєчасно не забирались ним на власну залізничну під`їзну колію, що підтверджується актами загальної форми ГУ-23.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Отже, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дійшов висновку, що Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» доведено, що прийняті до перевезення позивачем вагони затримані на шляху прямування до станції призначення Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці через скупчення на станції призначення вагонів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» і несвоєчасним звільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

При цьому Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» дотримано порядок дій та складено відповідні акти, що підтверджують зазначені обставини, а Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного звільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу раніше.

Ухвалюючи рішення у справі № 904/5112/24, судом ураховано, що пунктом 14 договору №ПР/М-17-2/1-651/НЮдч від 13.11.2017 (у редакції додаткової угоди № 2 від 14.03.2019) передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами.

У постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі № 904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини вантажоодержувача в затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами.

Крім того, ненадання відповідачем доказів на підтвердження вжиття ним передбачених договором та вказаними нормативно-правовими актами заходів щодо забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу раніше, є свідченням саме його вини в такому скупченні вагонів унаслідок допущеної бездіяльності в забиранні вагонів зі станції призначення.

Заперечення Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» у частині того, що позивачем не враховано час тривалості оголошених повітряних тривог у Дніпропетровській області, оскільки в зазначений час працівники підприємства перебувають в укриттях, не приймаються судом з огляду на наступне.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Згідно з пунктами 6.2-6.4 договору від 25.02.2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (т. 2, а.с. 88) сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини.

Виникнення обставин непереборної сили не є підставою для відмови замовника від сплати за послуги, надані до виникнення вказаних обставин.

Суд звертає увагу, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40(3) (у редакції рішення Президії торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), далі Регламент).

Згідно з ч. 1 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та абз.1 п. 3.1 Регламенту форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

На підставі абз. 1 п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, відповідачем не надано документів, що підтверджують настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Крім того, відповідно до наданого позивачем листа начальника залізничної станції Кривий Ріг-Головний № 770 від 14.10.2024 станція Кривий Ріг-Головний не отримувала від підприємства ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» листів про те, що в період оголошення повітряної тривоги:

- буде припинено забирання вагонів на під`їзну колію або здавання вагонів з під`їзної колії;

- працівники ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», до обов`язків яких входить проведення прийомо-здавальних операцій, знаходяться в укриттях, через що припиняються прийомо-здавальні операції на цей період.

Таким чином, відповідач не довів та судом не встановлено, що:

- у періоди оголошених повітряних тривог у Дніпропетровській області виробничі підрозділи Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» і Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» не працювали;

- на адресу позивача направлялись будь-які письмові повідомлення про те, що відповідач не здійснює свою роботу під час оголошених повітряних тривог у Дніпропетровській області, що унеможливлювало своєчасне забирання вагонів;

- на адресу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» направлялись пропозиції щодо внесення змін до договору № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч від 13.11.2017 у частині подавання/забирання вагонів під час оголошених повітряних тривог у Дніпропетровській області.

При цьому суд ураховує, що правомірність стягнення плати за користування вагонами після введення воєнного стану підтверджується правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 904/2252/22, від 20.06.2023 у справі № 904/2442/22, від 23.06.2023 у справі № 904/3141/22, від 07.07.2023 у справі № 916/2613/22.

Отже, суд, оцінивши обставини незабирання вагонів відповідачем на власну залізничну під`їзну колію, дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» не довело, що такі обставини мали місце з причин, які від нього, як від вантажовласника, не залежали, що презюмує його вину.

Ураховуючи вищевикладене, доводи відповідача щодо неправильного застосування позивачем норм Статуту залізниць України та Правил користування вагонами в частині невключення часу користування вагонами за час затримки вагонів з вини вантажовласника під час оголошених повітряних тривог у Дніпропетровській області не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вищенаведене та встановивши, що затримки вагонів на підходах до станції призначення відбулись через неможливість приймання їх станцією призначення Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» раніше, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажоодержувачем (відповідачем) і несвоєчасним звільненням колій від вантажу, тобто з причин, які залежали від вантажоодержувача (Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»), що доводить його вину, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача плати за користування вагонами в сумі 23 031,72 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 3 028 гривень.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення 23 031,72 грн задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) плату за користування вагонами в сумі 23 031,72 грн (двадцять три тисячі тридцять одна гривня 72 копійки) та судовий збір у сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 27.01.2025.

Суддя В.О. Дичко