ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року м.Дніпро Справа № 904/1702/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: Московська О.Г. - представник

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства "Еталон"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 р.

( суддя Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 19.08.2024 р.)

у справі

за позовом

Кам`янської міської Ради,

Дніпропетровська область, м. Кам`янське

до

Приватного підприємства "Еталон",

Дніпропетровська область, м. Кам`янське

про визнання укладеним

договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Кам`янська міська рада звернулась до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Еталон", в якій просить суд визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Стасова, 65, загальною площею 0,8319 га, для розміщення та реконструкції виробничої будівлі в редакції Кам`янської міської ради.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 р. у справі № 904/1702/24 позов задоволено в повному обсязі. Визнано укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, 65, загальною площею 0,8319 га, для розміщення та реконструкції виробничої будівлі в редакції Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. Стягнуто з Приватного підприємства "Еталон" на користь Кам`янської міської ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, через систему "Електронний суд", Приватне підприємство "Еталон" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на порушення судом першої інстанції процесуальних норм стосується прийняття до свого розгляду позовної заяви підписаної неуповноваженою особою, а саме від імені Позивача підписано позов представником Кам`янської міської ради ( за довіреністю ) Жежелем Сергієм, яким не було надано до позовної заяви документів, підтверджуючих його повноваження на підписання позову в порядку самопредставництва юридичної особи: трудовий договір або посадову інструкцію, в яких закріплено його право звертатися до суду, а не лише приймати участь у судових засіданнях з підготовкою процесуальних документів. Також, порушення судом першої інстанції процесуальних норм стосується не призначення судової експертиза з питань землеустрою. Відповідне клопотання заявлялося представником Відповідача, яке розглянуто судом в судовому засіданні та без повідомлення підстав, у задоволенні клопотання відмовлено, чим порушено ст. 236 ГПК України. Судом першої інстанції не враховані аргументи Відповідача щодо невірного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, 65, загальною площею 0,8319 га для розміщення реконструкції та виробничої будівлі.

Водночас, на думку Скаржника, убачаються помилковим висновок суду першої інстанції, що запропонована Позивачем редакція договору оренди землі за своїми умовами відповідає нормам чинного законодавства, враховуючи приписи статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» про спосіб тлумачення витягу про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки - як єдиного належного доказу на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати.

При цьому, Скаржник зазначає, що станом на 2024 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянка, з урахуванням індексації, повинна становити 4 168 353,08 грн., замість 6 902 775,11 грн. Також, відповідно розмір орендної плати повинен становити 166 734, 12 грн., замість 276 111,00 грн. Наслідком зазначеної помилки є неправильність розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки та, відповідно, неправильність наданого позивачем розрахунку розміру орендної плати за Земельну ділянку. Такі обставини унеможливлюють використання наданого Позивачем витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 14.03.2024 р. № НВ-024 в якості фактичних підстав для укладення Договору в редакції Позивача.

Скаржник наголошує на тому, що з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, ураховуючи отриманий Позивачем Витяг № 38 від 06.01.2021р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із зазначенням її розміру - 3 134 100,06 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :02:029:0016, площею 0,8319 га що знаходиться за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, повинна становити станом на 2024 рік: 3 134 100,06 грн. * 1,33 = 4 168 353,08 грн. Отже, станом на 2024 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянка, з урахуванням індексації, повинна становити 4 168 353,08 грн., замість 6 902 775,11 грн. Також, відповідно розмір орендної плати повинен становити 166 734, 12 грн., замість 276 111,00 грн.

Від Скаржника надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/1702/24 до набрання рішенням у справі № 160/15957/24 законної сили.

Клопотання мотивоване тим, що справа № 904/1702/24 та справа № 160/15957/24 пов`язані між собою, так як у договорі оренди земельної ділянки однією з істотних умов є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, визначена на підставі витягу із технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок № HB-024 від 14.03.2024 р., яка є предметом оскарження у адміністративному суді. Позовними вимогами в адміністративній справі № 160/15957/24 є: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держтеокадастру у Дніпропетровській області при видачі витягу із технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок № HB-024 від 14.03.2024 р., а саме незастосування таких показників нормативної грошової оцінки земельної ділянки: площа земельної ділянки - 8319 кв.м.; середня (базова) вартість 1 кв.м.- 461,69 кв.м., коефіцієнт Км2 - 1,36; сукупний коефіцієнт Км3 - 0,50; коефіцієнт Кф - 1,2; коефіцієнт індексації - 1,33; - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру Дніпропетровській області видати Приватному підприємству «ЕТАЛОН» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,8319 га, розташованої вул. Стасова, 65, Кам`янське, Дніпропетровської області, ( кадастровий номер :02:029:0016 ) із застосуванням при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки таких показників: площа земельної ділянки 8 319 кв.м.; середня (базова) вартість 1 кв.м.- 461,69 кв.м., коефіцієнт Км2 - 1,36; сукупний коефіцієнт Км3 - 0,50; коефіцієнт Кф - 1,2; коефіцієнт індексації - 1,33, станом на 14.03.2024 р..

Також, Скаржник просив суд апеляційної інстанції розглянути справу 15.01.2025 р. без участі Відповідача та його представника.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Кам`янська міська рада надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Позивач посилається на те, що форма витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, на підставі якого було розраховано розмір орендної плати, затверджений постановою КМУ № 1147 від 03.11.2021 р. ( зі змінами згідно Постанови КМУ № 753 від 01.07.2022 р. ). Тож в новій формі витягу з НГО відображається лише кадастровий номер земельної ділянки та її вартість, яка є базою для визначення розміру орендної плати. Всі витяги з НГО формуються в автоматичному режимі та Держгеокадастр позбавлений можливості вносити якісь своє дані та/або змінювати коефіцієнти в програмному забезпеченні за допомогою якого формуються витяги. Єдиним органом який має право проводити розрахунок вартості земель та видавати відповідні витяги з НГО є Держгеокадастр, а тому розрахунки Скаржника щодо НГО земельної ділянки та самі доводи, щодо неправильності проведеного розрахунку НГО земельної ділянки та невірного застосування складових такої оцінки, не заслуговують на увагу та судом першої інстанції з цього приводу були зроблені вірні висновки.

Крім того, міська рада зазначає про те, що повноваження представника Жежель С.С., як представника Кам`янської міської ради підтверджуються випискою з ЄДРПОУ та довіреністю, які містяться в матеріалах справи. Між Жежель С.С. та Департаментом укладено строковий договір від 04.04.2022 р.. Пунктами 4.8, 4.9, 4.10 Положення про департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради визначено, що Департамент може представляти інтереси Кам`янської міської територіальної громади, міської ради у відносинах з державними органами, установами, підприємствами ( у тому числі у загальному, господарському, адміністративному судах, прокуратурі ) іншими юридичними особами та фізичними особами, резидентами та нерезидентами. Звертатись до суду від імені та в інтересах міської ради та Кам`янської міської територіальної громади для виконання покладених на департамент завдань, передбачених цим положенням. Взаємодіяти під час виконання покладених на нього завдань з виконавчими органами міської ради, підприємствами та їх об`єднаннями, незалежно від форми власності та підпорядкування. Тобто іншими словами, Департамент через своїх працівників, має значне коло повноважень щодо представництва інтересів міської ради та її виконавчих органів. У посадовій інструкції заступника начальника юридичного відділу департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, а саме в пункті 6 розділу 3 зазначено, що на заступника начальника юридичного відділу покладається обов`язок щодо відстоювання та представлення інтересів міської ради, виконавчого комітету міської ради, департаменту за довіреністю ( самопредставництво ) в органах судової влади, підприємствах, установах, організаціях міста усіх форм власності. Тож, представник Жежель С.С., який діє в інтересах Кам`янської міської ради, має належні докази його повноважень щодо представництва інтересів міської ради в судових органах.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1702/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Еталон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 р. у справі № 904/1702/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/1702/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 15.01.2025 р..

Відповідач не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що також підтверджується клопотанням Скаржника про розгляд справи 15.01.2025 р. без участі його представника.

Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Скаржника.

Протокольною ухвалою, колегія суддів апеляційного суду відмовила у задоволені клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі № 904/1702/24 до набрання законної сили рішенням у справі № 160/15957/24.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, надаючи правову оцінку вказаному клопотанню Скаржника про зупинення провадження у справі, колегія суддів констатує про відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи № 904/1702/24 до набрання законної сили рішенням у справі № 160/15957/24, у зв`язку із чим клопотання Приватного підприємства "Еталон" задоволенню не підлягає.

Водночас, судова колегія зазначає, що вирішуючи питання про необхідність зупинення провадження у справі № 904/1702/24, судом враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу. Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У судовому засіданні 15.01.2025 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

За Приватним підприємством "Еталон", відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 373589834 від 10.04.2024 р. зареєстровано право власності на комплекс виробничих будівель і споруд, загальною площею 3 204 кв.м, за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, 65.

Рішенням Кам`янської міської ради № 334-10/VІІ від 30.09.2016 р. Про набуття ( припинення ) прав на землю Приватному підприємству Еталон: - Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємству Еталон для розміщення комплексу нежитлових будівель за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область ( п. 14.1. Рішення № 334-10/VІІ ). - Надано приватному підприємству Еталон на умовах оренди строком до 30.09.2026 р. земельну ділянку за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,8319 га, для розміщення комплексу нежитлових будівель, кадастровий номер земельної ділянки :02:029:0016, КВЦПЗ - 03.09, обмеження у використанні земельної ділянки: санітарно-захисна зона навколо об`єкта - 0,8319 га; охоронна зона навколо інженерних комунікацій - 0,0054 га; охоронна зона навколо інженерних комунікацій - 0,0324 га. Визнати таким, що втратив чинність, абзац 2 пункту 59 додатка 1 до рішення міської ради від 23.12.2004 р. № 467-17/ІV. Припинити право користування земельною ділянкою (п. 14.1.1. Рішення № 334-10/VІІ).

Відповідно до п. 6.1. Рішення № 334-10/VІІ міська рада зобов`язала землекористувачів, зокрема, Приватне підприємство Еталон укласти протягом шістдесяти днів після прийняття цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку договори оренди земельних ділянок, угоди.

Рішенням № 854-20/VІІ від 17.11.2017 р. Кам`янська міська рада, розглянувши клопотання Приватного підприємства Еталон, вирішила наступне. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом зміни цільового призначення приватному підприємству Еталон для розміщення та реконструкції виробничої будівлі за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область ( п. 14.3. Рішення № 854-20/VІІ). Змінити цільове призначення земельної ділянки ( кадастровий номер :02:029:0016 ), наданої рішенням Кам`янської міської ради від 30.09.2016 р. № 334-10/VІІ в користування на умовах оренди приватному підприємству Еталон, за адресою: вулиця Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,8319 га, з Для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ ( код КВЦПЗ 03.09 ) на Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ( код КВЦПЗ 11.02 ), у тому числі: змінити відомості про обмеження у використанні земельної ділянки з охоронна зона навколо інженерних комунікацій - 0,0054 га на охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи - 0,0054 га ( п. 14.3.1. Рішення № 854-20/VІІ ).

Як зазначає Позивач, Відповідачем не було зареєстровано речове право щодо оренди земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, 65.

Рішенням Кам`янської міської ради від 22.06.2018 р. № 1105-25/VII "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" установлені на території міста ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю, відповідно до якого річний розмір орендної плати за користування юридичними особами земельними ділянками Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ( код КВЦПЗ 11.02 ) становить 4% від нормативної грошової оцінки.

Тобто, ставка орендної плати за земельну ділянку, яку використовує Відповідач, становить 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Кам`янської міської ради від 09.07.2020 р. № 1975-44/VІІ "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020 р." (а.с. 63) було затверджено Технічку документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020 р. та установлено, що це рішення набирає чинності з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Кам`янське станом на 01.01.2020 р. застосовується з 01.01.2021.

18.12.2020 р. Кам`янською міською радою прийнято рішення № 41-03/VІІІ, відповідно до якого з 01.01.2021 р. на території земель міста Кам`янське вводиться в дію нова нормативна грошова оцінка земель із застосуванням базової вартості 1м2 в розмірі 461,69 грн.

Позивач зазначає, що Відповідач не уклав з міською радою договір оренди земельної ділянки, не вчинив жодної дії щодо реєстрації права користування та фактично користуються земельною ділянкою без правових підстав. Крім того, Відповідач не сплачує відповідну орендну плату, оскільки договір оренди землі з Позивачем не укладено, хоча земельна ділянка використовується для розміщення та реконструкції виробничої будівлі. Такі дії Відповідача є порушенням вимог ст. 206 ЗК України, якою передбачено, що використання землі в Україні є платним.

Кам`янська міська рада листом № 09-08/443 від 19.03.2024 р. направила на адресу Приватного підприємства Еталон для узгодження та підписання проект договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:029:0016 за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,8319 га. Разом з проектом договору відповідачу було направлено акт приймання - передачі земельної ділянки, розрахунок розміру орендної плати та копію витягу із технічної документації про НГО.

В якості доказу направлення на адресу Відповідача вказаного листа, Позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку.

Позивач зазначає, що зазначений проект договору оренди був складений з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 р Про затвердження Типового договору оренди землі. Форма витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, на підставі якого було розраховано розмір орендної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 03.11.2021 р. ( зі змінами згідно Постанови КМУ № 753 від 01.07.2022 р.).

Відповідно до роздруківки трекінгу Укрпошти лист № 09-08/443 від 19.03.2024 р. із вказаним переліком документів був отриманий Відповідачем особисто 25.03.2024 р..

Однак, як зазначає Позивач, Відповідачем зазначений лист було проігноровано та не було вчинено жодних дій щодо узгодження та укладання договору оренди земельної ділянки. Позивач зазначає, що Відповідач неправомірно ухиляється від оформлення права користування земельною ділянкою і від підписання надісланих Позивачем примірників договору оренди земельної ділянки, чим порушені права та інтереси останнього. Позивач наголошує, що ним виконано всі обов`язки, покладені на нього чинним законодавством України щодо передачі в оренду Відповідачу земельної ділянки, проте Відповідач ухиляється від належного оформлення користування земельною ділянкою та укладання договору оренди земельної ділянки та продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Відповідачем не було повернуто Позивачу підписаний проект договору оренди земельної ділянки та не направлено Позивачу протокол розбіжностей до договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, з огляду на факт порушення Відповідачем строку на вчинення дій з укладення договору оренди, який згідно з рішенням Кам`янської міської ради від 30.09.2016 №334-10/VІІ становив шістдесят днів, після прийняття цього рішення, та/або надсилання протоколу розбіжностей до договору, договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:029:0016, яка знаходиться за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,8319 га, Позивач вважає, що у нього виникло право звернутися до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним в редакції запропонованій.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Ст. 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 16 та ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

За приписами ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

В силу ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом ( ч. 9 ст. 93 ЗК України ).

У ст. 1 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі").

Як слушно зазначив суд першої інстанції - з аналізу наведених норм матеріального права, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду.

З матеріалів справи вбачається, що за Відповідачем зареєстровано право власності на комплекс виробничих будівель і споруд, загальною площею 3204 кв.м, за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, 65.

Кам`янська міська рада, розглянувши заяву (клопотання) Приватного підприємства Еталон про користування земельною ділянкою, прийняла Рішення від 30.09.2016 р. № 334-10/VІІ Про набуття (припинення) прав на землю, яким Приватному підприємству Еталон надано в користування на умовах оренди строком до 30.09.2026 р. земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0016 за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,8319 га, для розміщення комплексу нежитлових будівель.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України та ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у положеннях ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

З огляду на викладене, у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі з усіма притаманними для власності складовими - володіння, користування, розпорядження ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні.

При цьому новий власник будівлі, споруди у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку у визначений законом порядок і спосіб.

В такий спосіб суд попередньої інстанції обґрунтовано виснував, що оскільки Приватне підприємство Еталон є власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:029:0016, то укладення договору оренди вказаної ділянки є обов`язковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Проект договору, зміст якого викладений у позовній заяві, разом з додатками надсилався для підписання Приватному підприємству Еталон. Відповідач зазначений договір не підписав. Доказів на спростування вказаного до матеріалів справи не подано.

Ст. 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За приписами ч. 3 ст. 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Частиною 4 ст. 179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Типові умови договору в силу їх імперативності є обов`язковими для майбутніх сторін господарських договірних зобов`язань і не підлягають зміні ними. Сторони можуть тільки конкретизувати такі умови без відступу від змісту типового договору.

За приписами ст. 14 Закону України "Про оренду землі" типовий договір оренди землі та типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищевказаної норми постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. №220 (зі змінами) затверджено Типовий договір оренди землі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що з аналізу поданого Позивачем проекту договору про оренду землі, який надсилався Відповідачу та який викладений у позовній заяві, вбачається, що зміст зазначеного договору визначений на основі типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220 ( зі змінами ), та містить усі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

При цьому розмір орендної плати за земельну ділянку площею 0,8319 га, кадастровий номер :02:029:0016, яка розміщена за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, правомірно був визначений Позивачем на підставі рішення Кам`янської міської ради від 22.06.2018 р. № 1105-25/VІІ "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" ( 4% від НГО ), виходячи із розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної у витязі із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-024 ( дата формування витягу 14.03.2024 р. ( 6 902 775,11 грн ) та становить 276 111,00 грн в рік.

Частиною 3 ст. 181 ГК України встановлено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідачем не було надано доказів незгоди зі змістом договору або окремих його положень шляхом звернення до Позивача з протоколом розбіжностей до договору оренди земельної ділянки

Крім того, сторонами до матеріалів справи не надано доказів повернення земельної ділянки, оренда якої є предметом спірного договору. Отже, відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою без належних правових підстав.

За таких обставин, як вірно виснував суд першої інстанції - права Позивача як власника земельної ділянки є порушеними з огляду на встановлені законом підстави та умови користування земельними ділянками комунальної форми власності, а запропонована Позивачем редакція договору оренди землі за своїми умовами відповідає нормам чинного законодавства. Враховуючи, що останнім дотримано порядок визначений ст. 179, 181, 184 Господарського кодексу України, позовна вимога про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Стасова, 65, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, загальною площею 0,8319 га, є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Водночас, як вбачається з апеляційної скарги, умовами спірного договору оренди землі, з якими не погоджується Відповідач, є визначена в договорі нормативна грошова оцінка земельної ділянки та розмір орендної плати.

Колегія суддів зазначає, що плата за землю справляється на підставі положень розділу XII Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII Податкового кодексу України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/206/20).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 12 Закону України "Про оцінку земель" нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону).

Відповідно до частини 2 ст. 20 та частини 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки ( аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 р. у справі № 922/206/20).

Тож враховуючи вище викладене, а також те, що розмір орендної плати за земельну ділянку площею 0,8319 га, кадастровий номер :02:029:0016 був визначений Позивачем на підставі рішення Кам`янської міської ради від 22.06.2018 р. № 1105-25/VІІ "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" ( 4% від НГО ), виходячи із розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної у витязі із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-024 ( дата формування витягу 14.03.2024 р. ( 6 902 775,11 грн ) та становить 276 111,00 грн в рік - розрахунки Скаржника щодо НГО земельної ділянки та самі доводи, щодо неправильності проведеного розрахунку НГО земельної ділянки та невірного застосування складових такої оцінки є безпідставними та судом першої інстанції з цього приводу були зроблені вірні висновки.

Щодо доводів Скаржника, що позовну заяву від імені Позивача підписано представником Кам`янської міської ради, яким не було надано суду документів, підтверджуючих його повноваження на підписання позову в порядку самопредставництва юридичної особи, судова колегія вважає, що вони є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується Позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Ст. 56 ГПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Отже учасники справи та особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, можуть брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Повноваження представника підтверджуються документами, визначеними ст. 60 ГПК України, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

У тих випадках, коли законом для деякої категорії справ передбачено участь лише адвоката як представника, то його повноваження підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, ГПК України надано можливість учасникам справи брати участь у судовому процесі через самопредставництво або через представника та чітко визначено перелік документів, які необхідно подати для підтвердження такої участі.

З огляду на вказані норми колегія суддів зазначає, що господарський суд, для підтвердження повноважень особи на участь в судовому процесі через самопредставництво або через представника, має право вимагати тільки ті документи, які визначені ст. 56 ГПК України ( для підтвердження повноважень по самопредставництву ) або ст. 60 ГПК України ( для підтвердження повноважень представника ).

При цьому суд не має права відмовляти у доступі до правосуддя, якщо із поданих учасником справи або його представником документів можна установити вид участі в судовому процесі та повноваження такої особи.

Водночас пунктом 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що в ЄДР містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В ухвалі від 08.06.2022 р. у справі № 303/4297/20 ( провадження № 14-105цс21 ), Велика Палата Верховного Суду аналізувала положення Цивільного процесуального кодексу України, які є аналогічними статтям 56, 60 ГПК України, та вказала, що "з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень".

Отже, з аналізу наведеного вбачається, що наявність певних обмежень щодо обсягу дій під час самопредставництва юридичної особи (наприклад, права на укладення мирової угоди, яке може бути зарезервоване виключно за керівником юридичної особи) не позбавляє можливості здійснювати самопредставництво юридичної особи належно уповноваженою особою (членом керівного органу чи працівником, якому статутом, положенням чи іншим нормативним (не разовим) документом надано постійне повноваження представляти юридичну особу у зовнішніх відносинах).

Як було зазначено, особа, яка бере участь у судовому процесі через самопредставництво, не позбавлена права додатково подати інші документи до тих, які визначені статтями 56, 60 ГПК України, у тому числі й витяг з ЄДР.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява від імені Кам`янської міської ради підписана її представником - Сергієм Жежелем, який на підтвердження своїх повноважень надав до позовної заяви довіреність від 28.12.2022 р. № 01-06/2/469 і виписку з ЄДР, з аналізу яких судова колегія дійшла висновку, що матеріали справи свідчать про достатність доказів на підтвердження повноважень Жежеля С.С. представляти Кам`янську міську раду в господарському суді, підписувати процесуальні документи, зокрема позовну заяву у цій справі в порядку самопредставництва.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Еталон" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 р. у справі № 904/1702/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.01.2025 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін