ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2025 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/3483/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Лавренюк Т.А. , Хотенець П.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023, м.Харків, вул.Сумська 132, )
до Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева", в якій просить суд стягнути з Державного підприємства"Завод імені В.О Малишева" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" заборгованість у сумі 607428,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Прохоров С.А.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 3483/24 від 01.10.2024) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Прохоров С.А.

Враховуючи, що суддя Усатий В.О. в період з 21.09.2024 по 02.10.2024 включно перебував у відрядженні, з 03.10.2024 по 04.10.2024 у відпустці, а 07.10.2024 на лікарняному, суд розглядає вищезазначену позовну заяву у перший робочий день судді, а саме 08.10.2024.

Ухвалою суду від 08.10.2024 залишено без руху позовну заяву (вхідний номер 3483/24 від 01.10.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД".

Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- подання до суду доказів в підтвердження повноважень начальника відділу Ковальової Л.В , Станєва Т.В та Заступника Головного бухгалтера;

- подати до суду засвідчені у відповідності до вимог чинного законодавства копії додатків до позовної заяви;

Роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статті 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" 08.10.2024 після 17 години.

Частиною шостою статті 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду від 08.10.2024 отримана заявником 09.10.2024, з огляду на що строк на усунення недоліків заяви - до 21.10.2024 включно (з урахуванням того, що 19.10.2024 - 20.10.2024 вихідні дні).

10.10.2024 до суду на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№25556).

Беручи до уваги вищезазначене позивачем усунуто недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.10.2024 відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено автоматизований розподіл справи №5023/10655/11 (922/3483/24) у зв`язку з самовідводом судді Прохорова С.А. від розгляду основної справи про банкрутство № 5023/10655/11 та зміну складу суду тієї справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 3483/24 від 01.10.2024) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Лавренюк Т.А.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд встановив, що позовну заяву подано з додержанням вимог статей 20, 162-164, 172 ГПК України.

Ухвалою суду від 24.10.2024 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (вх.№3483/24 від 01.10.2024) до розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева». Відкрито провадження у справі № 5023/10655/11 (922/3483/24). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Докази надіслання відповіді на відзив іншим сторонам надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив із урахуванням вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечень іншим сторонам надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-167 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" 24.10.2024 після 17 години.

Частиною шостою статті 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду від 24.10.2024 отримана відповідачем 25.10.2024, з огляду на що строк на подання до суду відзиву на позовну заяву - до 11.11.2024 включно (з урахуванням того, що 09.11.2024 -10.11.2024 вихідні дні).

Суд звертає увагу на те, що на адресу Господарського суду Харківської області відповідач відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що суддя Хотенець П.В. в період з 25.12.2024 по 14.01.2025 включно, а суддя Лавренюк Т.А. - 16.01.2025 перебували у відпустці, рішення у даній справі ухвалюється у перший робочий день колегії суддів, а саме 17.01.2025.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

03.08.2018 між Державним підприємством "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (Виконавець , позивач) та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" (Замовник, відповідач) було укладено Договір №63/18-237/668дп на виготовлення продукції з використання давальницьких заготівок (Договір), відповідно до п. 1.1. Виконавець приймає на себе зобов`язання виготовити механізм керування 478 ДУ9-Т.62.сб (надалі - Продукція) з використанням давальницьких заготівок Замовника (надалі - виконання робіт), а Замовник зобов`язується прийняти виготовлену продукцію і оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п.1.2 Договору кількісні характеристики давальницьких заготівок, їх параметри, вартість визначені в Специфікації №1 (додаток №1), яка є невід 'ємною частиною цього договору, Кількість , асортимент Продукції, визначені Специфікацією №2 ( додаток №2), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.1.3 Договору Право власності на давальницькі заготівки, зазначені в Специфікації №1, належать замовнику. У разі втрати або псування давальницьких заготівок з вини Виконавця , Виконавець зобов`язаний відшкодувати Замовнику їх заставну вартість , яка вказана в Специфікації №1, протягом 20 календарних днів з дня отримання відповідної вимоги Замовника.

Згідно з п.3.1 Договору Загальна вартість робіт з виготовлення Продукції, зазначеної у Специфікації №2 (додаток №2) становить 690 000,00 грн. (шістсот дев`яносто тисяч грн. 00 грн.), в тому числі ПДВ 20% 115 000,00 грн.

Відповідно до п.3.5 Договору Замовник зобов`язується здійснити попередню оплату у розмірі 50% від загальної вартості робіт з виготовлення Продукції, що становить 345 000,00 грн. , в т.ч. ПДВ 20% 57 500,00 грн. протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня отримання рахунку від Виконавця. Після здійснення попередньої оплати загальної вартості робіт є сталою і зміні не підлягає.

Згідно з п.3.6 Договору Замовник зобов`язується оплатити 50% від загальної вартості робіт за виготовлення продукції , що становить 345 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 57500,00 грн., протягом тридцяти календарних днів від дня поставки продукції на склад Замовника.

Відповідно до п.10.1 Договору Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2019 року, але в будь - якому випадку до моменту повного і належного його виконання.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було направлено на адресу відповідача рахунок № 1642 від 13.09.2018 на оплату механізму керування 478 ДУ9-Т.62.сб з використання давальницьких заготівок замовника, згідно Договору №63/18-237/668дп від 03.08.2018 на суму 690 000,00 грн.

Як зазначає позивач часткова оплата за Договором 63/18-237/668дп від 03.08.2018 була здійснена відповідачем 22.01.2019, у розмірі 82572,00 грн.

Як вказує позивач, на виконання умов договору ДП "ХМЗ "ФЕД" було виготовлено та поставлено механізм керування 478 ДУ9-Т.62.сб з використанням давальницьких заготівок замовника 1 згідно накладної №886 від 13.09.2018 на загальну суму 690 000,00 грн., та отримано представником ДА "Заводі мені В.О Малишева" за довіреністю №1310 від 12.09.2018.

13.09.2018 між сторонами договору підписано (без зауважень) Акт виконаних робіт №1 до Договору 63/18-237/668дп від 03.08.2018 на виготовлення продукції з використанням давальницьких заготівок.

Проте, ДП "Завод імені В.О Малишева" було здійснено лише часткову оплату за поставлений товар у розмірі 82572,00 грн.

Таким чином, ДП "Завод імені В.О Малишева" є боржником за договором №63/18-237/668дп на виготовлення продукції з використанням давальницьких заготівок що становить 607428,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, ДП "ХМЗ "ФЕД" було надіслано на юридичну адресу ДП "Завод імені В.О Малишева" претензії №232-08/43 від 26.02.2019, №232-08/16 від 21.01.2020 та лист №232-08/35 від 26.03.2021 з вимогою сплатити заборгованість за договором від 03.08.2018 №63/18-237/668дп.

Як зазначає позивач станом на день подання позовної заяви до суду відповідачем не сплачено заборгованість за Договором від 03.08.2018 №63/18-237/668дп в розмірі 607428,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до наказів Державного концерну «Укроборонпром» від 13.07.2021 № 272 «Про перетворення підприємств - учасників ДК «Укроборонпром» та від 16.12.2021 № 611 «Про створення комісії з реорганізації та комісії з інвентаризації Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (зі змінами), рішення Наглядової ради Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» від 25.01.2024 та наказу Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» від 25.01.2024 08.02.2024 № 77 Державне підприємство «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» перетворено шляхом реорганізації у Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський машинобудівний завод «ФЕД».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» є правонаступником усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» з дня внесення відповідного запису про його державну реєстрацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

15.02.2024 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб - підприємств та громадських формувань щодо створеної в юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський машинобудівний завод «ФЕД», в порядку перетворення, відповідно до ЗУ «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», з номер запису: 000094216.

Отже, ТОВ «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» » з дня його державної реєстрації є правонаступником усіх праві обов`язків Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД», зокрема, й у відносинах з Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» з виконання Договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, 03.08.2018 між Державним підприємством "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (Виконавець , позивач) та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" (Замовник, відповідач) було укладено Договір №63/18-237/668дп на виготовлення продукції з використання давальницьких заготівок (Договір), відповідно до п. 1.1. Виконавець приймає на себе зобов`язання виготовити механізм керування 478 ДУ9-Т.62.сб (надалі - Продукція) з використанням давальницьких заготівок Замовника (надалі - виконання робіт), а Замовник зобов`язується прийняти виготовлену продукцію і оплатити вартість виконаних робіт.

З аналізу Договору на виготовлення і постачання продукції від 03.08.2018 № 63/18 - 237/668дп, цей договір за своєю правовою природою є змішаним, а саме містить елементи договорів підряду (виконання робіт) та поставки.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п.3.1 Договору Загальна вартість робіт з виготовлення Продукції, зазначеної у Специфікації №2 (додаток №2) становить 690 000,00 грн. (шістсот дев`яносто тисяч грн. 00 грн.), в тому числі ПДВ 20% 115 000,00 грн.

Відповідно до п.3.5 Договору Замовник зобов`язується здійснити попередню оплату у розмірі 50% від загальної вартості робіт з виготовлення Продукції, що становить 345 000,00 грн. , в т.ч. ПДВ 20% 57 500,00 грн. протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня отримання рахунку від Виконавця. Після здійснення попередньої оплати загальної вартості робіт є сталою і зміні не підлягає.

Згідно з п.3.6 Договору Замовник зобов`язується оплатити 50% від загальної вартості робіт за виготовлення продукції , що становить 345 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 57500,00 грн., протягом тридцяти календарних днів від дня поставки продукції на склад Замовника.

Судом встановлено, що позивачем було направлено на адресу відповідача рахунок № 1642 від 13.09.2018 на оплату механізму керування 478 ДУ9-Т.62.сб з використання давальницьких заготівок замовника, згідно Договору №63/18-237/668дп від 03.08.2018 на суму 690 000,00 грн.

Як зазначає позивач часткова оплата за Договором 63/18-237/668дп від 03.08.2018 була здійснена відповідачем 22.01.2019, у розмірі 82572,00 грн.

На виконання умов договору ДП "ХМЗ "ФЕД" було виготовлено та поставлено механізм керування 478 ДУ9-Т.62.сб з використанням давальницьких заготівок замовника 1 згідно накладної №886 від 13.09.2018 на загальну суму 690 000,00 грн., та отримано представником ДА "Заводі мені В.О Малишева" за довіреністю №1310 від 12.09.2018.

13.09.2018 між сторонами договору підписано (без зауважень) Акт виконаних робіт №1 до Договору 63/18-237/668дп від 03.08.2018 на виготовлення продукції з використанням давальницьких заготівок.

Суд зазначає , що матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості ДП "Завод імені В.О Малишева" за Договором №63/18-237/668дп від 03.08.2018 у сумі 607428,00 грн.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач вказану заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 607428,00 грн., а позовні вимоги ДП "ХМЗ "ФЕД" про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 607428,00 грн. за Договором №63/18-237/668дп від 03.08.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023, м.Харків, вул.Сумська 132, ) заборгованість у розмірі 607428,00 грн. а також 9111,42 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023, м.Харків, вул.Сумська 132, )

Відповідач: Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, б. 126, ).

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Повний текст рішення складено та підписано 17.01.2025.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий Т.А. Лавренюк П.В. Хотенець