РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2025Справа № 910/13512/24
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", м. Львів

до Фізичної особи-підприємця Молчанова Сергія Вікторовича, м. Київ

про стягнення 16 900,00 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.11.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Молчанова Сергія Вікторовича (відповідач) суми заборгованості по позиці в розмірі 10 000,00 грн та суми заборгованості по відсоткам в розмірі 6 900,00 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики №18818 від 28.05.2024 року в частині повернення суми позики, з урахуванням Договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 року матеріали справи №910/13512/24 було передано на розгляд судді Морозову С.М.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала суду від 18.11.2024 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №349 ухвалу суду від 18.11.2024 про відкриття провадження у справі не отримав, у зв`язку з чим конверт було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення з відбитком календарного штемпелю про повернення поштового відправлення вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/13512/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7»» (позикодавець) та Фізичною особою-підприємцем Молчановим Сергієм Вікторовичем (позичальник) було укладено Договір позики №18818 (надалі - Договір позики).

У п. 2.1 Договору позики зазначено, що позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Параметри позики: сума позики - 10 000,00 грн, строк повернення позики - 27.07.2024 року. (п. 2.2. Договору позики).

Додатком №1 до Договору позики сторонами визначено: акційна та базова процентні ставки - 0,80000% на день; основна процентна ставка - 1,50000% на день; графік обов`язкових платежів - 7 400,00 грн до 27.06.2024 року, 7 250,00 грн до 27.07.2024 року.

Пунктом 3.2. Договору позики передбачено, що після спливу першого розрахункового періоду у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються на залишок суми від позики за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.3.3. Договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

28.05.2024 року ТОВ «ФК « 24/7» видано відповідачу суму позики в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №400 від 28.05.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем суму позики та суму відсотків повернуто не було.

25.09.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7»» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (фактор) було укладено Договір факторингу №25-09/2024 (надалі - Договір факторингу), відповідно до умов п. 1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п. 9.2. Договору факторингу, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024 року.

Додатком №1 сторонами оформлено реєстр боржників, зокрема, пунктом 26 якого визначено, що відступлене позивачу право вимоги до відповідача складає суму в розмірі 16 900,00 грн.

На підтвердження оплати права вимоги за Договором факторингу позивачем було надано суду платіжну інструкцію №5914 від 25.09.2024 на суму 131 028,70 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, як нового кредитора у зобов`язаннях за Договором позики, про порушення відповідачем своїх зобов`язань з повернення суми позики та сплати процентів, у зв`язку з чим у Фізичної особи - підприємця Молчанова Сергія Вікторовича виник борг за тілом позики у розмірі 10 000,00 грн та борг зі сплати процентів за позикою у розмірі 6 900,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Судом встановлено, що ТОВ «ФК « 24/7»» у повному обсязі виконав зобов`язання за Договором позики, та надав відповідачу суму позики, що підтверджується платіжною інструкцією №400 від 28.05.2024 року, яка додана до позовної заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

За умовами Додатку №1 до Договору позики позичальник зобов`язався здійснити погашення обов`язкових платежів в розмірі 7 400,00 грн до 27.06.2024 року та в розмірі 7 250,00 грн до 27.07.2024 року.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Так, на момент звернення позивача до суду із цим позовом, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, підтверджується прострочення повернення позичальником суми позики.

Відповідачем не надано суд жодних доказів на спростування наведених у позові обґрунтувань та/або погашення вказаної заборгованості за Договором позики.

Таким чином, в матеріалах справи наявні достатні та належні докази надання відповідачу позики та не сплату відповідачем такої позики.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Окрім того, за змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 3.2. Договору позики передбачено, що після спливу першого розрахункового періоду у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються на залишок суми від позики за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.3.3. Договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

З огляду на наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується порушення Фізичною особою-підприємцем Молчановим Сергієм Вікторовичем своїх зобов`язань за Договором позики з повернення суми позики та процентів, у зв`язку з чим у останнього станом на дату розгляду даного спору наявний борг за сумою позики у розмірі 16 900,00 грн (сума неповернутої позики в розмірі 10 000,00 грн + сума неповернутих процентів за позикою в розмірі 6 900,00 грн = 16 900,00 грн).

Як було встановлено вище, права вимоги до відповідача було відступлено ТОВ «ФК « 24/7»» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору факторингу №25-09/2024 від 25.09.2024 року.

З наданого суду витягу з реєстру боржників до Договору факторингу вбачається, що до портфелю заборгованості було включено Договір позики, укладений між ТОВ «ФК « 24/7»» та Фізичною особою - підприємцем Молчановим Сергієм Вікторовичем.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведені приписи цивільного законодавства вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7»» права вимоги до Фізичної особи-підприємця Молчанова Сергія Вікторовича за Договором позики із повернення суми позики та процентів у загальному розмірі 16 900,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило Фізичній особі - підприємцю Молчанову Сергію Вікторовичу повідомлення-вимогу про зміну кредитора у зобов`язанні за Договором позики та про сплату заборгованості, що підтверджується фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 19.10.2024 та списком згрупованих поштових відправлень.

Отже, у позивача, як нового кредитора, наявне право вимагати від відповідача сплати заборгованості за Договором позики у загальному розмірі 16 900,00 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню в повному обсязі, а з Фізичної особи-підприємця Молчанова Сергія Вікторовича підлягає стягненню борг з повернення суми позики та процентів у розмірі 16 900,00 грн.

Судовий збір, у розмірі 2 722,40 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Молчанова Сергія Вікторовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» (ідентифікаційний код 35234236, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль Стоцького, буд. 1, корпус 28) суму заборгованості по позиці в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок), суму заборгованості по відсоткам в розмірі 6 900,00 грн (шість тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок) та суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривни 40 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ