ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/1435/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жайворонок Т. Є. - головуючої, Булгакової І. В., Колос І. Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Фермерського господарства «Дніпро»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024 (у складі колегії суддів: Верхогляд Т. А. (головуючої), Паруснікова Ю. Б., Іванова О. Г.),

за скаргою Фермерського господарства «Дніпро» на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця,

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал-Дніпро»

до Фермерського господарства «Дніпро»

про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року Фермерське господарство «Дніпро» (далі - ФГ «Дніпро», скаржник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

У скарзі ФГ «Дніпро» просило:

- поновити пропущений строк на оскарження постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Хоменко Д. Ю. (далі - державний виконавець), виконавче провадження (далі -ВП) № 69291318 від 23.06.2022 року та прийняти скаргу до розгляду;

- визнати протиправними дії державного виконавця в частині накладення арешту на майнові права оренди земельних ділянок, як на речове право ФГ «Дніпро», та на посіви сільськогосподарських культур, які на них знаходяться, з кадастровими номерами:

:02:007:0008, :01:001:0092, :01:001:0114, ::01:002:0028, :01:002:0003, :01:003:0056, ::01:002:0034, :01:002:0015, :01:002:0011, ::01:002:0009, :01:002:0017, :01:002:0052, :225680500:01:002:0008, :03:006:0656, :01:001:0128, ::03:005:0253, :02:004:0133, :01:001:0111, ::02:004:0109, :03:006:0342, :01:002:0163, ::03:006:0336, :02:007:0055, :03:005:0002, ::03:005:0231, :03:005:0164, :03:006:0651, ::02:007:0066, :03:005:0237, 225680500:03:006:0689, ::03:005:0204, :01:002:0131, :03:005:0201, ::01:002:0130, :03:006:0504, :03:005:0228, ::01:003:0054, :03:005:0199, :01:003:0055, ::03:005:0021, :01:003:0053, :01:002:0161, ::02:007:0067, :01:001:0190, :01:003:0062, ::01:002:0004, :03:006:0293

(які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва);

- визнати протиправною та скасувати постанову виконавчого провадження (далі - ВП) № 69291318 від 23.06.2022 року державного виконавця в частині накладення арешту на майнове право оренди (вказані вище земельні ділянки);

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменком Д. Ю., ВП № 69291318 від 23.06.2022 року на майнове право оренди вказаних земельних ділянок, та зняти арешт із посівів сільськогосподарських культур, які перебувають на вказаних земельних ділянках чи будуть перебувати у майбутньому;

- скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, які внесено старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменком Д. Ю. стосовно таких земельних ділянок з кадастровими номерами:

:02:007:0008, :01:001:0092, :01:001:0114,

:01:001:0115, :01:002:0028, :01:002:0003,

:01:003:0056, :01:002:0027, :01:002:0034,

:01:002:0015, :01:002:0011, :01:002:0010,

:01:002:0009, :01:002:0017, :01:002:0052,

:03:006:0579, :01:002:0008, :03:006:0656,

:01:001:0128, :01:002:0579026, :03:005:0253,

:02:004:0133, :01:001:0111, :02:004:0141,

:02:004:0109, :03:006:0342, :01:002:0163,

:01:002:0127, :03:006:0336, :02:007:0055,

:03:005:0002, :03:005:0011, :03:005:0231,

:03:005:0164, :03:006:0651, :02:007:0059,

:02:007:0066, :03:005:0237, :03:006:0689,

:03:005:0205, :03:005:0204, :01:002:0131,

:03:005:0201, :03:005:0106, :01:002:0130,

:03:006:0504, :03:005:0228, :03:005:0200,

:01:003:0054, :03:005:0199, :01:003:0055,

:03:006:0474, :03:005:0021, :01:003:0053,

:01:002:0161, :03:006:0405, :02:007:0067,

:01:001:0190, :01:003:0062, :01:007:0001,

:01:002:0004, :03:006:0293.

Господарський суд Дніпропетровської області згідно з ухвалою від 07.03.2024 скаргу ФГ «Дніпро» в частині визнання постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменка Д. Ю., ВП № 69291318, від 23.06.2022 року, щодо накладення арешту на майнові права оренди земельних ділянок, залишив без розгляду. Решту вимог задовольнив частково.

Визнав неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменка Д. Ю. в частині накладення арешту на майнові права оренди зазначених земельних ділянок, як на речове право ФГ «Дніпро» з такими кадастровими номерами:

225680500:02:007:0008, :01:001:0092, :01:001:0114,

:01:002:0028, :01:002:0003, :01:003:0056,

:01:002:0034, :01:002:0015, :01:002:0011,

:01:002:0009, :01:002:0017, :01:002:0052,

:01:002:0008, :03:006:0656, :01:001:0128,

:03:005:0253, :02:004:0133, :01:001:0111,

:02:004:0109, :03:006:0342, :01:002:0163,

:03:006:0336, :03:005:0002, :03:005:0231,

:03:005:0164, :03:006:0651, :02:007:0066,

:03:005:0237, :03:006:0689, :03:005:0204,

:01:002:0131, :03:005:0201, :01:002:0130,

:03:006:0504, :03:005:0228, :01:003:0054,

:03:005:0199, :01:003:0055, :03:005:0021,

:01:003:0053, :01:002:0161, 225680500:02:007:0067,

:01:001:0190, :01:003:0062,:01:002:0004,

:03:006:0293.

Зобов`язав відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (в особі уповноваженої посадової особи) зняти арешт, накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменка Д. Ю. ВП 69291318 від 23.06.2022 на майнове право оренди земельних ділянок з зазначеними кадастровими номерами. У задоволенні решті вимог скарги ФГ «Дніпро» відмовив.

ТОВ «Фінансова компанія «Капітал -Дніпро» оскаржило вказану ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме статей 119, 236 та 341 ГПК України, оскільки суд з власної ініціативи, без заяви скаржника про поновлення строку та без обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, встановленого законом на подання скарги, поновив скаржнику строк на оскарження дій державного виконавця встановленого законом на подання скарги.

Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 30.07.2024 апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал-Дніпро» задовольнив. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 скасував частково. У справі ухвалив нове рішення, яким скаргу ФГ «Дніпро» на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д. Ю. в частині накладення арешту на майнові права оренди земельних ділянок (як на речове право ФГ «Дніпро») з такими кадастровими номерами:

:02:007:0008, :01:001:0092, :01:001:0114,

:01:002:0028, :01:002:0003, :01:003:0056,

:01:002:0034, :01:002:0015, :01:002:0011,

:01:002:0009, :01:002:0017, :01:002:0052,

:01:002:0008, :03:006:0656, :01:001:0128,

:03:005:0253, :02:004:0133, :01:001:0111,

:02:004:0109, :03:006:0342, :01:002:0163,

:03:006:0336, :03:005:0002, :03:005:0231,

:03:005:0164, :03:006:0651, :02:007:0066,

:03:005:0237, :03:006:0689, :03:005:0204,

:01:002:0131, :03:005:0201, :01:002:0130,

:03:006:0504, :03:005:0228, :01:003:0054,

:03:005:0199, :01:003:0055, :03:005:0021,

:01:003:0053, :01:002:0161, :02:007:0067,

:01:001:0190, :01:003:0062, :01:002:0004,

:03:006:0293; та в частині зобов`язання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (в особі уповноваженої посадової особи) зняти арешт, накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменком Д. Ю. ВП № 69291318 від 23.06.2022 на майнове право оренди земельних ділянок, - залишив без розгляду. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишив без змін. Стягнув з ФГ «Дніпро» на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал-Дніпро» 3 028,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи прийняту постанову, апеляційний господарський суд зазначив, що ФГ «Дніпро» звернулося до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця з пропуском встановленого процесуальним законом десятиденного строку, об`єктивних, що не залежали від його волі, обставин пропуску строку на подання такої скарги або поважних причин для поновлення процесуального строку не наводило, а отже у місцевого господарського суду були відсутні підстави для поновлення строку на подання скарги.

У листопаді 2024 року ФГ «Дніпро» звернулося до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду від 30.07.2024 у справі, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ним постанову, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скаржник у касаційній скарзі просить відступити від висновку щодо застосування частини першої статті 341 ГПК України, викладеному у постановах Верховного Суду у справах від 13.03.2019 № 920/149/18, від 15.02.2024 № 909/524/19, від 23.10.2024 № 909/992/19, оскільки, на його думку, згідно з частиною першою статті 341 ГПК право на поновлення з поважних причин строку для подання скарги належить виключно суду, який може поновити зазначений строк без відповідного клопотання скаржника.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження за абзацом 2 частиною другою статті 287 ГПК України, відповідач зазначив, що апеляційним судом порушено вимоги частини першої статті 341 ГПК України при розгляді апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 07.03.2024, посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 160/6153/23. Окрім наведеного, скаржник, посилаючись на постанову Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17, вказує на те, що у справі, що розглядається, має місце триваюче порушення, у зв`язку з чим суд зобов`язаний поновити строк на подання скарги навіть за відсутності клопотання про поновлення такого строку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/1435/22 визначено колегію суддів у складі: Жайворонок Т. Є. (головуючої), Булгакової І. В., Колос І. Б.

Згідно з ухвалою Верховного Суду від 27.11.2022 відкрито касаційне провадження у цій справі з підстави, передбаченої абзацом 2 частиною другою статті 287 ГПК України. Строк на подання відзивів на касаційну скаргу встановлений до 12.12.2024.

11.12.2024 від ТОВ «Фінансова компанія «Капітал - Дніпро» надійшов відзив на касаційну скаргу ФГ «Дніпро», у якому позивач, посилаючись на суперечливу поведінку скаржника та використання ним процесуального права «на зло» просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити в силі.

13.12.2024 скаржник направив до Верховного Суду заперечення на відзив ТОВ «Фінансова компанія «Капітал - Дніпро», у яких не погоджується з доводами, викладеними позивачем у відзиві, та посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій неправильно трактували норми статей 339 - 345 ГПК та вважали, що для поновлення пропущеного строку необхідне клопотання скаржника, й не врахували наявність факту триваючого правопорушення державного виконавця в частині перевищення ним своїх повноважень та накладення арешту на речові права оренди земельних ділянок скаржника, просив вимоги касаційної скарги задовольнити, та передати її на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці, постанова приймається у розумний строк.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов таких висновків.

У частині першій статті 300 ГПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 07.06.2022 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про забезпечення позову. У вказаній заяві ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал-Дніпро» просило суд вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на рухоме й нерухоме майно, зокрема, але не виключно на грошові кошти, в межах суми заборгованості, що становить 40 178 583,90 грн, що належать ФГ «Дніпро» і знаходяться у нього чи інших осіб.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ТОВ «Фінансова компанія «Капітал-Дніпро» вказувало, що між ним та ФГ «Дніпро» укладено договір про надання фінансового кредиту № ФК 060121Д від 06.01.2021 року та договір про надання фінансового кредиту № ФК 060121Д/2 від 06.01.2021 року, загальна заборгованість ФГ «Дніпро» за якими складає 40 178 583,90 грн.

Посилаючись на те, що сума заборгованості ФГ «Дніпро» є значною, а його посадові особи на звернення щодо вимоги погашення заборгованості не реагують, ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал-Дніпро» звернулося до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову та накладення арешту на майно.

Господарський суд Дніпропетровської області згідно з ухвалою від 13.06.2022 року у справі № 904/1435/22 зазначену заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал-Дніпр» від 07.06.2022 року задовольнив. Наклав арешт на рухоме та нерухоме майно, зокрема, але не виключно, на грошові кошти в межах суми заборгованості, що становить 40 178 583,90 грн та належить ФГ «Дніпро», і знаходиться у нього чи інших осіб.

На підставі вказаної ухвали місцевого господарського суду старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д. Ю. виніс постанову про арешт рухомого та нерухомого боржника від 23.06.2022 року ВП № 69291318, згідно з якою наклав арешт на майнове право оренди земельних ділянок з такими кадастровими номерами:

:02:007:0008, :01:001:0092, :01:001:0114,

:01:001:0115, :01:002:0028, :01:002:0003,

:01:003:0056, :01:002:0027, :01:002:0034,

:01:002:0015, :01:002:0011, :01:002:0010,

:01:002:0009, :01:002:0017, :01:002:0052,

:03:006:0579, :01:002:0008, :03:006:0656,

:01:001:0128, :01:002:0026, :03:005:0253,

:02:004:0133, :01:001:0111, :02:004:0141,

:02:004:0109, :03:006:0342, :01:002:0163,

:01:002:0127, :03:006:0336, :03:005:0002,

:03:005:0011, :03:005:0231, :03:005:0164,

:03:006:0651, :02:007:0059, :02:007:0066,

:03:005:0237, :03:006:0689, :03:005:0205,

:03:005:0204, :01:002:0131, :03:005:0201,

:03:005:0106, :01:002:0130, :03:006:0504,

:03:005:0228, :03:005:0200, :01:003:0054,

:03:005:0199, :01:003:0055, :03:006:0474,

:03:005:0021, :01:003:0053, :01:002:0161,

:03:006:0405, :02:007:0067, :01:001:0190,

:01:003:0062, :01:007:0001, :01:002:0004,

:03:006:0293.

ФГ «Дніпро» не погодилося з винесеною постановою про арешт рухомого та нерухомого майна боржника від 23.06.2022 року ВП № 69291318 та 27.02.2024 року подало до суду скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця, у якій, посилаючись на незаконність дій держаного виконавця, вказувало, що всупереч судовому рішенню та власній постанові старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д. Ю. застосував інший вид забезпечення позову - заборону відповідачу вчиняти певні дії відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ГПК України.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення вимог скарги ФГ «Дніпро» на дії / бездіяльність державного, місцевий господарський суд виходив з того, що скаржник вже звертався до суду із скаргами на постанову державного виконавця Хоменка Д. Ю. ВП № 69291318 від 23.06.2022, які згідно з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2022 та від 07.09.2022 були повернуті без розгляду на підставі вимог статті 341 ГПК України, оскільки скаржник не вказав та не обґрунтував, що скарга подається ним у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна булі дізнатися про порушення її прав, встановлений у статті 341 ГПК України.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи в частині ухвалу суд першої інстанції, виходив з того, що скаржник не спростував наявності у нього можливостей контролювати виконавче провадження та своєчасно отримувати інформацію про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, не навів об`єктивних, що не залежали від його волі, обставин пропуску строку на подання скарги на дії бездіяльність державного виконавця, відповідно до вимог частини другої статті 118 та частини другої статті 341 ГПК України, а відтак дійшов висновку про залишення без розгляду скарги ФГ «Дніпро» в частині задоволення вимог скарги ФГ «Дніпро» судом першої інстанції.

На думку скаржника, апеляційний господарський суд допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для задоволення його касаційної скарги та скасування оскаржуваної ним постанови.

Відповідно до статті 129 ГПК України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно з вимогами статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У пункті «а» частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Згідно з частиною другою статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, які знаходяться у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.

(Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) та постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі № 909/992/19).

Визначаючи початок перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта відповідно до вимог частини першої статті 341 ГПК України, суд повинен враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Аналізуючи зміст статті 341 ГПК України та поняття «дізнався» та «повинен був дізнатися», законодавець у зазначеній нормі вказує на презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні. Більше того, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, на думку законодавця недостатньо.

Таким чином, стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні. Подібний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2022 у справі № 925/308/13-г.

Як встановили суди попередніх інстанцій, ФГ «Дніпро» звернулося до суду із пропуском встановленого у пункті «а» частини першої статті 341 ГПК України, десятиденного строку. Крім того, ФГ «Дніпро» двічі зверталося до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменка Д. Ю., ВП № 69291318 від 23.06.2022 року, а тому вважається, що скаржник був обізнаним як про наявність постанови про арешт майна від 23.06.2022 року в рамках вказаного виконавчого провадження так і про можливе порушення у ньому його прав. Наведене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який було сформовано станом на 17.01.2024 року, проте зі скаргою ФГ «Дніпро» звернулося лише 27.02.2024.

Відповідно до статей 113, 115, 119 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частиною другою статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії органів державної виконавчої служби може бути поновлено судом.

Скарги, подані після закінчення процесуальних строків, відповідно до вимог частини другої статті 118 ГПК України залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 341 ГПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, у постановах від 01.11.2023 у справі № 904/3734/20, від 15.02.2024 у справі № 909/524/19, від 19.03.2024 у справі № 909/992/19), що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання й обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

Суд першої інстанції зазначив про те, що з`ясування обставин дотримання заявником встановленого законом процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного чи приватного виконавця, наявності клопотання про поновлення такого строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання зазначеного строку, відсутності клопотання про його поновлення, а також поважності причин для такого поновлення, є залишення скарги без розгляду в порядку частини другої статті 118 ГПК України.

(Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 року у справі № 909/615/15).

Апеляційний господарський суд встановив, що 23.06.2022 на виконання ухвали господарського суду про забезпечення позову від 13.06.2022 у цій справі старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д. Ю. виніс постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника ФГ «Дніпро». ФГ «Дніпро» звернулося зі скаргою на дії приватного виконавця до господарського суду - 27.02.2024, тобто з пропуском строку, встановленого у пункті «а» частини першої статті 341 ГПК України. Крім того, скаржник не заявляв клопотання про поновлення строку на її подання з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

За приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи наведенеё апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про те, в силу статті 118 ГПК України, наслідком пропуску процесуального строку та незвернення до суду з клопотанням про його поновлення є залишення скарги без розгляду.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 921/14/18.

Відповідно до вимог статті 74 ГПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону. Отже, при зверненні до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність приватного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Оскільки ФГ «Дніпро» у справі, що розглядається, не спростувало наявності у нього можливостей контролювати виконавче провадження та своєчасно отримувати інформацію про вчинення виконавчих дій, не навело об`єктивних, що не залежали від його волі, обставин пропуску строку на подання скарги на дії / бездіяльність державного виконавця, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги без розгляду.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга ФГ «Дніпро» є необґрунтованою, Верховний Суд не знаходить підстав для скасування судового рішення апеляційної господарського суду.

Щодо клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів вказує таке.

ФГ «Дніпро» у касаційній скарзі зазначає про необхідність передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування єдиної правозастосовної практики стосовно питання застосування статей 339 - 345 ГПК України. Вказує, що відповідно до наведених норм пропущений з поважних причин строк для подання скарги поновлюється виключно судом без необхідності подання скаржником клопотання про його поновлення.

Згідно з частиною п`ятою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог частини першої статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

На думку скаржника, у статтях 339 - 345 ГПК України, які викладені у розділі VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», не встановлено необхідності подання скаржником клопотання про поновлення строку для подання скарги, та у частині другій статті 341 ГПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

У наведених скаржником постановах від 13.09.2019 у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18), від 15.02.2024 у справі № 909/524/19, від 19.03.2024 у справі № 909/992/19 Верховний Суд вказував, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, які знаходяться у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, вказані норми статей 339 - 345 ГПК України покликані забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності щодо строків вчинення процесуальних дій.

За правилами статей 113, 115, 119 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною другою статті 118 ГПК України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 341 ГПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, у постановах від 01.11.2023 у справі № 904/3734/20, від 15.02.2024 у справі № 909/524/19, від 19.03.2024 у справі № 909/992/19), що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

(Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18), від 01.11.2023 у справі № 904/3734/20, постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 909/524/19, від 19.03.2024 у справі № 909/992/19).

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що положення статей 339 - 345 ГПК України у справі, що розглядається, правильно застосовані судом апеляційної інстанції, є чіткими, зрозумілими й не викликають сумнівів у їх правозастосуванні, та насамперед не містять виключної правової проблеми, підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відсутні.

А тому у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, Касаційний господарський суд, переглянувши оскаржувану постанову апеляційного суду у цій справі в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.

З огляду на висновок про залишення касаційної скарги ФГ «Дніпро» без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Дніпро» залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі № 904/1435/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т. Є. Жайворонок

Суддя І. В. Булгакова

Суддя І. Б. Колос