ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

13 січня 2025 року Справа № 915/886/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

за участю помічника судді Бурлаченко А.Д.

та представників сторін:

від стягувача: Столярець О.В. (в режимі ВКЗ)

від боржника: Іщенко Н.С. (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОКП Миколаївоблтеплоенерго про відстрочення виконання рішення суду у справі 915/886/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116)

до Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго (вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034)

про стягнення грошових коштів

встановив:

Господарський суд Миколаївської області розглядав справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг пред?явлено про стягнення з Обласного комунального підприємства (ОКП) Миколаївоблтеплоенерго грошових коштів у сумі 181923296,02 грн. ? основного боргу, з посиланням на неналежне виконання ОКП Миколаївоблтеплоенерго зобов`язань щодо оплати природного газу, поставленого позивачем за укладеним між ними договором від 29.07.2021 ? 2560-НГТ-22 постачання природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі. Позивач також просив про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

В частині вимог у сумі 71660650,59 грн судом було закрито провадження у зв`язку з відсутністю предмету позову.

Рішенням суду від 13.12.2024 стягнуто з ОКП Миколаївоблтеплоенерго на користь ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг 110262645,43 грн заборгованості за договором постачання природного газу, також стягнуто 50% судового збору, сплаченого при поданні позову - 469700,00 грн у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

У зв`язку із набранням чинності рішення, на його виконання 03.01.2025 судом видано наказ.

ОКП Миколаївоблтеплоенерго звернулось до суду із заявою від 03.01.2024 (вх.81/25 від 06.01.2025), в якій просить надати відстрочку виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2024 по справі 915/886/23 до 02.12.2025.

Ухвалою від 06.01.2025 суд призначив розгляд заяви на 13.01.2025 та запропонував позивачу (стягувачу) у разі наявності заперечень чи інших міркувань стосовно призначеної до розгляду заяви, надати їх суду до судового засідання.

08.01.2025 ОКП Миколаївоблтеплоенерго подало до суду докази плати судового збору за рішенням суду у сумі 469700,00 грн.

Стягувачем 10.01.2025 сформовано у Електронному суді заперечення на заяву про відстрочення, яку зареєстровано 13.01.2025 вх. 355/25.

У судовому засіданні представник боржника підтримала заяву, зазначила, що боржник не уникає сплати боргу, а навпаки шукає можливість виконати судове рішення.

Представник стягувача заперечила проти задоволення заяви, зазначила, що наведені заявником підстави відстрочення не є виключними.

13.01.2025 судом було підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані до заяви письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються доводи заяви та заперечення проти неї, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Предметом спору у даній справі було стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання природного газу від 29.07.2021 2560-НГТ-22.

Рішенням суду від 13.12.2024 стягнуто з ОКП Миколаївоблтеплоенерго на користь ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг 110262645,43 грн заборгованості за договором постачання природного газу, також стягнуто 50% судового збору, сплаченого при поданні позову - 469700,00 грн у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду по даній справі відповідач вказує наступне:

- ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» є основним джерелом теплопостачання в м. Миколаєві та обслуговує понад 91 тис. особових рахунків споживачів-фізичних осіб, 268 об`єктів бюджетної та соціальної сфери, до складу яких входять 34 медичних закладів, 58 закладів освіти та 43 дитячі садки. Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію. Заборгованість споживачів перед відповідачем станом на 01.12.2024 становить 349,2 млн. грн., з них: бюджетних установ становить 27,1 млн.грн., госпрозрахункових організацій становить 20,2 млн. грн. Найбільшу суму становить заборгованість населення 301,9 млн. грн., оскільки населення є головним споживачем теплової енергії, що виробляється ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». Єдиним джерелом для оплати сум, що підлягають стягненню за даним судовим рішенням є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств;

- згідно фінансових звітів 2023 рік для ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» закінчився із чистим фінансовим результатом у вигляді збитку в розмірі 62 878 тис. грн, а у третьому кварталі 2024р. розмір збитку склав 364 284 тис. грн. що підтверджується звітами про фінансові результати за 2023 рік. та за 9 місяців 2024р. (код рядка 2355);

- рішеннями Миколаївської міської ради від 13.10.2021 983, від 25.10.2022 565, від 25.10.2023 1028 (зі змінами від 14.02.2024р. 253), від 23.10.2024 1793 було встановлено тарифи для ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» на рівні нижче економічно-обґрунтованого. Разом з тим, територіальною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах у Миколаївській області було узгоджено наступні обсяги заборгованості в тарифах:

від 04.11.2022 р. Протоколом 1 128 874 341,43 грн.;

від 19.12.2022 р. Протоколом 13 81 004 298,54 грн.;

від 27.03.2023 р. Протоколом 16 58 326 995,07 грн.;

від 10.08.2022 р. Протоколом 6 87 628 665,11 грн.;

від 17.11.2023 р. Протоколом 12 140 002 322,69 грн.;

від 26.03.2024 р. Протоколом 18 64 063 146,23 грн.;

від 16.08.2024 р. Протоколом 4 147 149 152,00 грн.;

від 20.11.2024 р. Протоколом 7 135 438 648,95 грн.

- виникнення заборгованості за Договором 2560-НГТ-22 від 29.07.2021р. спричинено введенням мораторію на підвищення тарифів на послуги постачання теплової енергії відповідно до укладеного 30 вересня 2021 між Асоціацією міст України, Кабінетом Міністрів України, Офісом Президента України та НАК «Нафтогаз України» Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері теплопостачання в опалювальному періоді 2021-2022 років, а також прийняттям Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» 2479-ІХ від 29 липня 2022 року (далі Закон 2479);

- відповідачем посилено ведуться роботи зі стягнення дебіторської заборгованості зі споживачів теплової енергії, послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, з контрагентів по господарським договорам. Здійснюється претензійно-позовна робота відносно абонентів-боржників, проводяться заходи направлені на примусове виконання судових рішень. Зокрема, за 11 місяців 2024 року відповідачем направлено 221 285 претензій боржникам на загальну суму 2 193 381 163,83 грн., пред`явлено 3859 позови на суму 65 579 034,94 грн., направлено до відділів державної виконавчої служби 2 431 виконавчих документа про стягнення заборгованості на загальну суму25 651 018,74 грн. Проте, за одинадцять місяців 2024 року 723 виконавчих документи на загальну суму 9 149 388,33 грн (третина) повернуто органами Державної виконавчої служби без виконання, що призводить до суттєвого обмеження можливості практичного виконання рішень про стягнення заборгованості за судовими рішеннями на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго»;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 812 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» (з урахуванням змін, внесених 24.08.2023 постановою Кабінету Міністрів України 896 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 869 і від 19.07.2022 812) встановлено, що плата споживачів за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям, які включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, та які мають заборгованість за спожитий природний газ перед товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг і які після 1 вересня 2023 р. придбавають природний газ у постачальника природного газу, на якого Кабінетом Міністрів України покладено спеціальні обов`язки відповідно до Закону України Про ринок природного газу, що надходить на поточні рахунки в банках, відкриті на ім`я цих теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, перераховується згідно з укладеними з банками договорами перерахування коштів на небюджетні рахунки зазначених теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, відкриті в органах Державної казначейської служби. В подальшому 65% цих коштів перераховуються на небюджетний рахунок ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», а 35% - на небюджетні рахунки теплопостачальних та теплогенеруючих організацій;

- боржник наголошує, що не ухиляється від виконання власних зобов`язань перед позивачем, докладає усіх можливих зусиль щодо виконання обов`язку по сплаті.

На підтвердження таких обставин відповідачем надано наступні докази:

- інформація про заборгованість абонентів станом на 01.12.2024;

- копії звітів про фінансові результати за 2023р. та за 9 місяців 2024 р.; копії балансів (звітів про фінансовий стан) станом на 31.12.2023р. та станом на 30.09.2024р;

- копія Меморандуму від 30.09.2021;

- копії рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради;

- копії протоколів засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах у Миколаївській області;

- інформація щодо стягнення заборгованості з населення та юридичних осіб за послуги по теплопостачанню у судовому порядку щомісячно за 2024 рік;

- платіжна інструкція 244 від 06.01.2025 про сплату судового збору за рішенням суду у сумі 469700,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, які підтвердженні відповідними доказами, відповідач вказує що наразі знаходиться у скрутному фінансовому становищі, має специфічний вид діяльності і стягнення заборгованості за судовим рішенням у повному розмірі, який підлягає стягненню, може призвести до негативних наслідків, пов`язаних із загрозою банкрутства Відповідача, що матиме негативні наслідки споживачів відповідача серед яких населення міста, бюджетніустанови (заклади освіти, охорони здоров`я тощо) та інших.

Заперечуючи проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, позивач вважає, щог наведені відповідачем обстаини не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України, якими виконання рішення суду ускладнюється чи видається неможливим, а відповідно і не можуть бути підставами для надання відстрочення виконання судового рішення, посилаючись на наступне:

- та обставина, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» є об`єктом критичної інфраструктури та виконавцем комунальної послуги не є такою, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, оскільки сам по собі факт того, що підприємство є об`єктом критичної інфраструктури не зумовлює підстав для відстрочки виконання рішення;

- посилання відповідача на мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану в Україні, а також на заборгованість з різниці в тарифах, що виникла внаслідок його реалізації, безпідставні та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі;

- належними доказами відсутності коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, зокрема є довідки з банківських установ, в яких відкриті рахунки Відповідача, довідки про рух коштів за період з моменту виникнення заборгованості по теперішній час, інвентаризаційні відомості, що містять інформацію про його майнові активи (рухоме, нерухоме майно, основні засоби виробництва, тощо). Проте, такі докази відповідачем не надані;

- боржником не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що на момент закінчення строку на відстрочення він буде мати можливість виконати таке рішення. Відповідач не надав доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості в майбутньому виконати рішення у цій справі.

За приписами ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява 60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (Корнілов та інші проти України, заява 36575/02, ухвала від 07.10.2003 р.). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 р. у справі Крапівницький та інші проти України, заява 60858/00).

Під час прийняття рішення по даній справі та при розгляді даної заяви судом також досліджувався ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Як встановлено судом та визнається відповідачем, відповідач після відкриття провадження у даній справі частково оплатив отриманий за Договором 2560-НГТ-22 постачання природного газу від 29.07.2021 протягом жовтня 2021 - вересня 2022 років природний газ у в сумі 71660650,59 грн, а залишок заборгованості становить 110262645,43 грн та визнається відповідачем.

Судом з`ясовано, що предметом спору у даній справі було стягнення з відповідача заборгованості за отриманий природний газ протягом жовтня 2021 - вересня 2022 років у сумі 181923296,02 грн. Виникнення указаної заборгованості спричинено введенням мораторію на підвищення тарифів на послуги постачання теплової енергії відповідно до укладеного 30.09.2021 між Асоціацією міст України, Кабінетом Міністрів України, Офісом Президента України та НАК «Нафтогаз України» Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері теплопостачання в опалювальному періоді 2021-2022 років, а також прийняттям Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» 2479-ІХ від 29.07.2022. року (далі Закон 2479). На підставі указаних домовленостей рішеннями Миколаївської міської ради для ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» були встановлені тарифи на рівні нижче економічно-обґрунтованого.

Судом приймається до уваги, що значна сума основного боргу а саме 71660650,59 грн (65% від заявленої суми вимог) відповідачем була погашена під час розгляду справи, про що зазначено у рішенні.

Також суд бере до уваги повне відшкодування відповідачем на користь позивача судових витрат, стягнутих рішенням суду у сумі 469700,00 грн.

Окрім зазначеного, судом прийнято до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України 812 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» (з урахуванням змін) встановлено порядок перерахування коштів, які надходять від споживачів як плата за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям, згідно якого 65% цих коштів перераховуються на небюджетний рахунок ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», а 35% - на небюджетні рахунки теплопостачальних та теплогенеруючих організацій.

Також, судом враховано, що позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження завдання йому збитків несвоєчасним погашенням відповідачем суми основного боргу.

Крім того, судом враховано висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі 916/190/18, що відстрочення або розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення.

Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання. Розстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє останнього від наслідків порушення відповідного зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення (позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 916/190/18 від 04.06.2019).

Дослідивши подані суду докази, проаналізувавши правові позиції сторін, врахувавши, що відповідач є об`єктом критичної інфраструктури паливно-енергетичного комплексу, причини прострочки здійснення платежів, врахувавши погашення відповідачем значної суми основного боргу, тривалість опалювального сезону, необхідність судового захисту майнових прав позивача, відсутність доказів на підтвердження завдання збитків позивачу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим і, з урахуванням інтересів позивача, існують об`єктивні підстави для часткового задоволення заяви відповідача та можливість відстрочення виконання рішення суду по даній справі на шість місяців до 02.06.2025 включно.

Керуючись ст. 202, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго від 03.01.2024 (вх.81/25 від 06.01.2025) про відстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.12.2024 у справі 915/886/23 на шість місяців до 02.06.2025 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Миколаєву повний текст ухвали суду складено та підписано 22.01.2025.

Суддя Т.М.Давченко