ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"20" січня 2025 р. Cправа № 902/1045/23
Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі
про зобов`язання виконати умови договору
представники сторін не з`явились
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/1045/23 за позовом ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" до ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" про зобов`язання виконати умови договору.
Рішенням суду від 19.08.2024 року, зокрема, задоволено позов ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" до ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" про зобов`язання виконати умови договору у справі № 902/1045/23, повністю. Також, цим рішенням для вирішення питань про судові витрати на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 26.08.2024 року о 10:00 год..

При цьому, 22.08.2024 року до суду від представника ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" надійшла заява б/н від 21.08.2024 року (вх. № 01-34/8309/24) про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 902/1045/23, в якій представник Позивача просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 902/1045/23, яким здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи, та стягнути з ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" на користь ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 25 000 грн.

Разом з тим, судове засідання 26.08.2024 року о 10:00 год. у цій справі не відбулось, у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" на території Вінницької області з 06:03 год. - 12:22 год., про що складено відповідну службову записку № 268/2024 від 26.08.2024 року.

В подальшому, ухвалою суду від 27.08.2024 року призначено судове засідання для вирішення питань про судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №902/1045/23 на 08.10.2024 року.

Водночас, судове засідання 08.10.2024 у цій справі не відбулось, у зв`язку з направленням матеріалів справи № 902/1045/23 супровідним листом від 17.09.2024 року №902/1045/23/1068/24 за запитом до Північно-західного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.08.2024 року.

26.12.2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшли матеріали справи № 902/1045/23.

Згідно матеріалів справи, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 року апеляційну скаргу ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.08.24 р. у справі №902/1045/23 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Вінницької області - залишено без змін.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року вказану заяву призначено до розгляду на 20.01.2025 року.

На визначену дату в судове засідання сторони повноважних представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлений належним чином, ухвалою суду від 27.12.2024 року, копії якої були надіслані до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: представнику позивача - адвокату Гур`єву А.А. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" - ; представнику ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" адвокату Басараб О.Д. - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно сформованих в КП "ДСС" довідок про доставку електронного листа вказана ухвала була доставлена до електронних кабінетів сторін 27.12.2024 року - 19:24 год., та в силу положень ч. 6 ст. 242 ГПК України, вважається врученою 30.12.2024 року.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду у даній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористались правом на участь у судовому засіданні.

За змістом ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

При цьому, у прохальній частині заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 902/1045/23 позивач просить суд розгляд вказаної заяви здійснити без участі його представника.

Також, 27.12.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява б/н від 27.12.2024 року про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень чи заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі не надходило.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 902/1045/23, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, встановив наступне.

За змістом заяви, під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. 00 коп., які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та приєднав до матеріалів справи документи, які це підтверджують, а саме: копія Договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020; копія Додаткової угоди б/н від 20.12.2021 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020; копія Додаткової угоди № 179 від 13.02.2023 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020; копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2064 від 18.01.2017.

Наразі сторона Позивача заявляє, що ним фактично понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. та додає на підтвердження понесених витрат копію акту прийому-передачі наданих послуг від 21.08.2024.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 902/1045/23, яким здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.06.2023 року у справі № 910/15830/20, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц, постановах Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №907/418/21, від 27.03.2023 у справі № 910/25118/15).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ГПК України, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Приписи ст. 129 ГПК України, передбачають правила розподілу інших судових витрат.

Так, згідно п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5, ч. 8 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.ч. 2, 3, 5 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Так, судом встановлено, що 28.02.2020 року між АО "Гур`єв та партнери" та ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити Адвокатському об`єднанню зазначені послуги.

У відповідності до п.2.4. договору, прийняття кожного доручення оформляється Додатковою угодою до цього Договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати тощо.

Згідно з п.10.1. договору, розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається Сторонами у порядку, що передбачений п. 2.4. Договору.

Відповідно до п.10.12 Орієнтовний розмір фактичних витрат може визначатися Додатковою угодою до цього Договору під час прийняття Адвокатським об`єднанням доручення від Клієнта (п. 2.4 Договору). Остаточний розмір фактичних витрат визначається Актом.

13.02.2023 року між АО "Гур`єв та партнери" та ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" укладено Додаткову угоду №179 до договору №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги, в якій сторони узгодили те, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надати професійну правову допомогу у рамках господарського судочинства за позовом Клієнта до ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" () про зобов`язання виконати умови Договору № 07-02/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення від 28.07.2021.

Сторони дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення Клієнта Адвокатським об`єднанням надаються наступні види правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді (п. 2).

Загальна сума гонорару (винагороди) складає 25 000,00 грн. та сплачується Клієнтом протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів здати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження (п. 3).

Гонорар (винагорода), що передбачені п. 3 цієї Додаткової угоди покриває фактичні затрати Адвокатського об`єднання на виконання доручення у частині послуг поштового обігу та придбання канцелярського приладдя. Послуги нотаріусів, перекладачів, експертів та інших осіб, а також інші фактичні витрати до гонорару (винагороди) не входять та сплачуються Клієнтом самостійно (п. 4).

21.08.2024 року між АО "Гур`єв та партнери" та ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" підписано акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій, на підставі п.п. 1.2., 2.1., 2.4., 10.1., 10.4., 10.5., 10.11., 10.12. Договору № 01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020 (далі - "Договір"), Додаткової угоди до Договору № 179 від 13.02.2023, уклали цей Акт прийому-передачі наданих послуг (далі - Акт) про наступне:

Адвокатським об`єднанням було надано Клієнту наступні види правничої допомоги в рамках господарського судочинства за позовом Клієнта до ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" () про зобов`язання виконати умови Договору № 07-02/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім випадків організацій мовлення на програми організацій мовлення від 28.07.2021 у справі 902/1045/23: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультації, аналіз судової практики; складання, оформлення та надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді (п. 1).

Гонорар (винагорода) сплачений у повному обсязі, а саме 25 000,00 грн. (п. 2).

Клієнт засвідчує, що послуги надані в повному обсязі, претензій щодо своєчасності і якості наданих послуг не має (п. 3).

Адвокатське об`єднання засвідчує, що Клієнт сплатив гонорар за надані послуги у повному обсязі та виконав усі інші зобов`язання за Договором, претензій не має (п. 4).

Сторони не мають майнових та/або немайнових вимог одна до одної (п. 5).

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. у справі № 902/1045/23, які заявлені до стягнення з відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначена правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 01.12.2020 по справі № 904/5818/19.

Згідно додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.06.2023 року у справі № 908/3468/13, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

На підставі вищевикладеного, оскільки розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правову допомогу у сумі 25 000 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, такі витрати мають характер необхідних і є співрозмірними із обсягом виконаної роботи адвокатом при розгляді даної справи, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи наведені вище обставини та положення закону в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача б/н від 21.08.2024 року (вх. № 01-34/8309/24) про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 902/1045/23.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 18, 73, 74, 76-79, 86, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Задоволити заяву представника ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" б/н від 21.08.2024 року (вх. № 01-34/8309/24) про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 902/1045/23, в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Телерадіокомпанія "Тодор" (вул.Будівельників, 17, м. Ладижин(пн), Вінницька обл., 24321; ) на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (вул. Шовковична, 10, оф. 28, м. Київ, 01021, ) 25 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: представнику позивача - адвокату Гур`єву А.А. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" - ; представнику ПП "Телерадіокомпанія "Тодор" адвокату Басараб О.Д. - ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 21.01.2025 року.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.