ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Справа № 924/867/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

прокурор: Рункевич І.В.

позивача: нн з"явився

відповідача: Бравчук М.В. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 (суддя Гладій С.В., м.Хмельницький, повний текст складено 23.10.2024)

за позовом Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Хмельницької обласної ради м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» смт. Теофіполь, Хмельницького району, Хмельницької області

про стягнення 325767,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Хмельницької обласної ради звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про стягнення 325767,93 грн збитків заподіяних кримінальним правопорушенням.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 в позові керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Хмельницької обласної ради м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» смт. Теофіполь, Хмельницького району, Хмельницької області про стягнення 325767,93 грн відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури Юхимчук М., яка брала участь у судовому розгляді справи №924/867/23 у суді першої інстанції, що підтверджується копією службового посвідчення №070975 (а.с.239 т.2), протоколами судового засідання №3466716 від 10.10.2024, №3468435 від 11.10.2024 (а.с.29-31,33-34 т.3) в силу приписів ч.3 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі № 924/867/23 та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що відповідно до ухвали Білогірського районного суду у справі № 685/347/23 від 02.07.2024 за результатами розгляду кримінального провадження № 0000026 обвинувачений ОСОБА_1 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. З метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, судом роз`яснено ОСОБА_1 , що суд, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Незважаючи на викладене, прокурор зазначає, що ОСОБА_1 у судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України, пояснивши, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення, просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Виходячи з наведеного, прокурор вважає, що ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та відповідно заподіяння державі збитків в розмірі 325 767,93 грн. Крім цього, винна директора ТОВ «Лан» ОСОБА_1 у заподіянні шкоди державі підтверджується долученими до справи письмовими доказами.

Таким чином, прокурор зазначає, що у даній справі за позовом прокурора строк позовної давності розпочинається саме з моменту повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 02.09.2020 у справі № 452/435/17.

Крім того, прокурор зазначає, що Хмельницька обласна рада не була стороною договору підряду № 13 від 26.05.2015, який не було належним чином виконано ТОВ «Лан» з вини директора ОСОБА_1 , що спричинило шкоду державі, відповідно не могла бути обізнаною щодо його підписання чи подальшого виконання. Договір укладено між ТОВ «Лан» та відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської райдержадміністрації. Хмельницькій обласній раді стало відомо про заподіяння шкоди лише з моменту залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої сторони, тобто з 03.03.2023, а також, виходячи з правової позиції Верховного Суду, з моменту складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_1 (23.01.2023). Наведені обставини на думку прокурора вказують на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що позивач знав про наявні правопорушення з 22.12.2015 року.

Ухвалою суду від 05.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 та розгляд справи призначено на 15 січня 2025 року.

01 січня 2025 року представником ТОВ «Лан» адвокатом Бровчук М.В. сформовано та подано до суду відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує доводи апеляційної скарги та просить суд рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/867/23 від 11.10.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури без задоволення.

У відзиві представник відповідача зазначає, що у зв`язку з спливом позовної давності, Господарським судом Хмельницької області 11.10.2024 у справі №924/867/23 прийняте законне та обґрунтоване рішення про відмову у позові керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Хмельницької обласної ради м.Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» смт. Теофіполь, Хмельницького району, Хмельницької області про стягнення 325767,93 грн., оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу було відомо про наявне порушення з 22.12.2015, тобто з моменту вручення останньому акту ревізії, яким зафіксовано вказане правопорушення. Відповідно, строк позовної давності розпочався з 22.12.2015 та сплив 22.12.2018. Беручи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду 14.08.2023, а строк позовної давності сплив 22.12.2018, відповідач вважає, що в задоволенні позову обґрунтовано відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем встановленого законодавством трирічного строку позовної давності.

Прокурор в судовому засіданні 15.01.2025 підтримала доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення. Просила суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі № 924/867/23 та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні 15.01.2025 представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги прокурора та надав відповідні пояснення. Просив суд рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/867/23 від 11.10.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури без задоволення.

В судове засідання 15.01.2025 Хмельницька обласна рада свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників Хмельницької обласної ради.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача в судовому засіданні 15.01.2024, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури задовольнити, рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2014 на пленарному засіданні тридцять першої сесії Хмельницької обласної ради від 07.04.2014 схвалено звернення депутатів Хмельницької обласної ради до Кабінету Міністрів України, згідно якого Хмельницька обласна рада просить прискорити прийняття постанови та при розподілі по регіонах України коштів субвенції врахувати видатки для Хмельницької області на фінансування заходів з реалізації проектів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту об`єктів спеціальної соціальної інфраструктури, які розташовані на території зони спостереження (а.с.43 на звороті т.1).

11 грудня 2014 року між Відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації в особі начальника відділу Пасєки А.П. (Замовник) та ТОВ Лан в особі директора Притуляка В.Г. (Підрядник) укладений договір підряду згідно якого Підрядник зобов`язується виконати роботи з будівництва (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 по вулиці Юності,8, смт. Теофіполь, Теофіпольського району, Хмельницької області (а.с.87 на звороті 88 т.1).

28 квітня 2015 року між Хмельницької обласної ради та Теофіпольською районною радою укладено Угоду про передачу субвенції з обласного бюджету районному бюджету Теофіпольського району, згідно п.1 якої Хмельницька обласна рада передає, а Теофіпольська районна рада приймає із спеціального фонду обласного бюджету іншу субвенцію на будівництво (встановлення блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 по вул. Юності,8, смт. Теофіполь, Теофіпольського району, Хмельницької області в сумі 815100,00 грн. Пунктом 3.1 угоди, передбачено спрямувати кошти отриманої субвенції зокрема виключно на будівництво (встановлення блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 по вул. Юності,8, смт. Теофіполь, Теофіпольського району, Хмельницької області в сумі 815100,00 грн (а.с.44 т.1).

22 травня 2015 року між ТОВ Ізяслвтрансбуд та ТОВ Лан укладено договір субпідряду №СБ/2205/3 згідно якого сторона 1 зобов`язується виконати роботи з будівництва (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 по вулиці Юності,8, смт. Теофіполь, Теофіпольського району, Хмельницької області (а.с.89 т.1).

26 травня 2015 року між Відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації в особі начальника відділу Пасєки А.П. (Замовник) та ТОВ Лан в особі директора Притуляка В.Г. (Підрядник) укладено договір підряду №13 від 26.05.2015 (а.с.129 - 130 т.1).

Джерелом фінансування робіт за договором, є кошти субвенції зі спеціального фонду обласного бюджету, виділені Теофіпольській районній раді рішенням сесії Хмельницької обласної ради № 16-31/2015 від 07.04.2015.

Згідно п. 1.1 якого Підрядник зобов`язується виконати роботи з будівництва (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 по вулиці Юності,8, смт. Теофіполь, Теофіпольського району, Хмельницької області із затвердженою проектно-кошторисною документацією, та здати в експлуатацію об`єкт у встановлений термін.

Відповідно до п. 3.1.1 договору підрядник зобов`язується почати будівництво не пізніше 3 календарних днів після надання будівельного майданчика та проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. 3.1.2. договору підрядник зобов`язується виготовити та виконати своїми силами і коштами, зі свого матеріалу, якісно та у встановлений термін, передбачений цим договором, роботи - відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і, здати в експлуатацію об`єкт у встановлений термін згідно п.2.1. договору.

Відповідно до п. 3.1.5., 3.1.7. договору підрядник зобов`язується виконати роботи за цим Договором з дотриманням будівельних норм та правил, що діють в Україні. Оформити відповідно до чинних норм України виконавчу документацію, акти прихованих робіт, протоколи випробувань та інші документи компетенції Підрядника, необхідні для здачі об`єкта в експлуатацію. Щомісяця надавати Замовникові акт виконаних робіт.

Згідно п. 4.1 договору загальна сума робіт з будівництва (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ 1-ІІІ ступенів № 2 складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконуються підрядником та становить 770600 грн.

У робочому проекті ПП Сіад-Сервіс по об`єкту Будівництво (встановлення) блочної котельні, на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів по вул. Юності, 8 в смт. Теофіполь Хмельницької області, в розділі 4 Технологічна частина, здійснено виправлення шляхом закреслення від руки без будь-якого засвідчення марки котлів КОТВ 250 М потужністю 250 кВт на Фенікс-300,Р потужністю 300.кВт та марки котлів КОТВ 200 М потужністю 200 кВт на Фенікс-150 Р потужністю 150 кВт. Також незасвідчені виправлення містяться в розділі робочого проекту - Завдання на проектування: 250 кВт Корді та 200 кВт Корді закреслено та від руки здійснено напис 150 кВт- Фенікс-150р та 300 кВт- Фенікс 300р (а.с. 131-173 т.1).

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта Будівництво (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської. ЗОШ І-ІII ступенів № 2 по вул. Юності, 8, смт. Теофіполь, Теофіпольського району, Хмельницької області, а саме локального кошторису на придбання устаткування, меблів та інвентарю №-2-1-2, вартість блочної модульної котельні потужністю 450 кВт з котлами Корді (2 шт.) потужністю 250 кВт та 200 кВт зазначено 453820 грн (а.с.184 на звороті т.1).

Локальним кошторисом на придбання устаткування, меблів та інвентарю №2-1-2 (коригування), змінено марку котлів Корді (2 шт.) потужністю 250 кВт та 200 к Вт на Фенікс-150 р потужністю 150 кВт та Фенікс 300р потужністю 300 кВт (а.с. 212 т.1).

Згідно видаткової накладної №869 від 14.07.2015 ТОВ Україна 2001 поставило ТОВ Лан водонагрівальні твердопаливні стальні котли Фенікс -300Р вартістю 91666,67 грн. та Фенікс 150Р в сумі 50000,00 грн. (а.с. 96 т.1).

Відповідно до акту №5 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року, вартість блочної модульної котельні вказано 467 434,60 грн. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року загальна вартість змонтованого устаткування (без ПДВ) вказано у сумі 467,92306 тис. грн. (а.с. 213-214 т.1).

26 жовтня 2015 року розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Про ліквідацію відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області №206/2015-р ліквідовано відділ освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, який є неприбутковою установою, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Леніна,25 (а.с. 228 на звороті 230 т.1).

06 листопада 2015 року розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Про упорядкування структури райдержадміністрації та граничної чисельності працівників райдержадміністрації №217/2015-р ліквідовано з 01.12.2015 сектор контролю апарату Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, передавши при цьому функції контролю загальному відділу апарату Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, затверджено структуру Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області згідно з додатком 1 та затверджено граничну чисельність працівників апарату та структурних підрозділів Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області згідно з додатком 2 (а.с. 230 на звороті 232 т.1).

11 грудня 2015 року розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Про упорядкування структури райдержадміністрації та граничної чисельності працівників райдержадміністрації №245/2015-р доповнено розпорядження Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Про упорядкування структури райдержадміністрації та граничної чисельності працівників райдержадміністрації №217/2015-р зокрема пунктом 6 наступного змісту: «6. Утворити в структурі Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Відділ освіти Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області» (а.с.232 на звороті 233 на звороті т.1).

Відповідно до довідки звірки документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків між відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації та ТОВ Лан за період з 01.01.2012 по 01.10.2015р. №03-08/312-з від 20.11.2015, будівництво блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ №2 становить 770600,00 грн. За виконані роботи з будівництва котелень відділ освіти перерахував на рахунок ТОВ Лан для Теофіпольської ЗОШ №2 29.05.2015 201228,00 грн 06.08.2015 - 530841,99 грн, 20.08.2015 38530,00 грн. Перевіркою достовірності відображення в обліку дебіторської та кредиторської заборгованості відповідно договорів підряду встановлено, що станом на 20.11.2015 згідно даних бухгалтерського обліку по розрахунках товариства із відділом обсвіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації (рахунок 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями) заборгованість відсутня (а.с.82-85 т.1).

Актом ревізії Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації за період з 01.01.2012 по 01.09.2015 №03-08/53 від 16.12.2015 встановлено, що робочим проектом передбачено будівництво блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів по вул. Юності,8, смт. Теофіполь, згідно якого загальна вартість робіт відповідно до зведеного кошторисного розрахунку становить 770600,00 грн. Як встановлено даним актом ревізії, загальна вартість завищень виконаних підрядних будівельних робіт по даному об`єкту становить 335844,43 грн, 301962,08 грн +33882,35 грн), чим завдано збитки (шкоди) відділу освіти (а.с.33-81 т.1). Другий примірник акту отримав 22.12.2015р. головний бухгалтер відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації Мазур Л.С.

Відповідно до актів приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за серпень 2015 генпідрядником було виконано будівельно-монтажні роботи по об`єкту Будівництво блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 по вул. Юності,8, смт. Теофіполь на суму 467434,60 грн (а.с. 213-214 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що старшим слідчим СВ відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 02.06.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, за підозрою ОСОБА_1 . Матеріали досудового розслідування знаходяться на розгляді Білогірського районного суду Хмельницької області (справа №685/347/23).

В межах досудового розслідування проведені комплексна судова будівельно-технічна та економічна експертиза. Згідно висновку додаткової комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи № 719/720/21-26/3739/3740/22-26 від 25.11.2022 різниця вартості виконаних робіт по встановленню твердопаливного котла по об`єкту Будівництво блочної котельні для Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, становить 325767,93 грн (а.с.216-227 т.1).

Враховуючи вищевикладене, прокурор зазначає, що в результаті неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків державному бюджету, як вбачається з матеріалів досудового розслідування, спричинено збитки на загальну суму 325 767,93 грн.

23 січня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (а.с. 19-21 т.1).

16 березня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (а.с. 22-24 т.1).

29 березня 2023 року відділом поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000026, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2016 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Потерпілим у кримінальному провадженні є Хмельницька обласна рада (а.с. 25-29 т.1).

03 серпня 2023 року керівник Волочиської окружної прокуратури надіслав лист №51-3413вих-23 до Хмельницької обласної ради в якому просив надати інформацію про те, чи вживатиме Хмельницька обласна рада самостійно заходів для звернення до суду з метою відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, в розмірі 325767,93 грн. Крім того, додатково повідомив, що у разі невжиття Хмельницькою обласною радою заходів щодо відшкодування збитків, останнім вирішуватиметься питання наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському муді в особі Хмельницької обласної ради (а.с. 50 т.2).

У відповідь на лист окружної прокуратури 08.08.2023 Хмельницька обласна рада листом №955/01-11 від 08.08.2023 повідомила прокурора про відсутність видатків на звернення до суду та самостійно не пред`являтиме до суду позов про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Крім того, повідомила, що не заперечує щодо представництва в суді законних інтересів держави в особі обласної ради шляхом пред`явлення позову (а.с. 51 т.2).

08 серпня 2023 року керівник Волочиської окружної прокуратури направив Хмельницькій обласній раді повідомлення про наявність підстав та намір здійснити представництво інтересів держави в суді, шляхом пред`явлення до суду позову про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (а.с.52 т.2).

Враховуючи вищевикладене, прокурор звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом у даній справі.

Поряд з цим, сторонами до матеріалів справи, зокрема додано: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.02.2023, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 09.02.2023, Статут ТОВ Лан в редакції від 17.06.2011р., опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, реєстраційна картка про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ Лан, описи документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії Підтвердження відомостей про юридичну особу, реєстраційні картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ Лан, протокол зборів учасників ТОВ Лан №1 від 30.01.2015, трудовий контракт від 30.01.2015 укладений між ТОВ Лан та громадянином ОСОБА_1 , наказ №1 про прийняття ОСОБА_1 на роботу директора в ТОВ Лан, протокол загальних зборів учасників ТОВ Лан №2017/1212/01 від 12.12.2017, протокол загальних зборів учасників ТОВ Лан №1212/1 від 12.12.2017, статути ТОВ Лан в редакції від 08.09.2016 та від 06.03.2017, рішення Хмельницької обласної ради шостого скликання №16-31/2015 ВІД 07.04.2015. Про внесення змін до обласного бюджету на 2015 рік та додатки до даного рішення, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.02.2023 та додаток до протоколу Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 28.02.2023, протокол огляду документів старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 02.03.2023, виписки по рахунках ТОВ Лан, лист Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області №13-22-03-17/3502 від 16.07.2018 з описом наданих документів, висновок комплексної судової будівельно-технічної економічної експертизи №3875/3876/18-26/2418-2423/-20-26 від 20.08.2020, лист відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області №1047/102-2023 від 20.02.2023 до ТОВ Ізяславтрансбуд, лист відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області №1046/102-2023 від 20.02.2023 до ТОВ Україна 2001, лист відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області №1045/102-2023 від 20.02.2023 до ТОВ Лан, Довідка ТОВ Україна 2001 №298 від 28.03.2023 старшому слідчому СВ відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, лист ТОВ Красилівський агрегатний завод №72-18/810 від 28.06.2023, паспорт блочної модульної котельні Фенікс-450Р ТУ У25.2-2:2014.

Поряд з цим, ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 по справі №685/347/23 клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.216р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності (а.с.214-216 т.2).

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Водночас згідно з положеннями частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічну правову позицію викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18 зроблено висновок про те, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, (міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно ст. 5 Бюджетного Кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.

При складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою; Автономною Республікою Крим, місцевими державними адміністраціями, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Частиною 3 ст. 47 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.26 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного, управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує зокрема досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності та результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування» держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

З огляду на те, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування з метою забезпечення фінансової спроможності місцевих бюджетів для здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб, факт невідшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, несе загрозу як інтересам територіальної громади так і держави в цілому.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет відповідно до пунктів 2 і 3 частини другої цієї статті. Головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством, здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі, здійснює контроль за. повнотою надходжень, взяттям бюджетних, зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів,, і витрачанням ними бюджетних коштів, тощо.

Рішенням Хмельницької обласної ради № 1-29/2015 від 23.01.2015 (розміщеного У вільному доступі за посиланням https://km-oblrada.gdv.ua/vi-sklikannya/dvadcyat-devyata-pozachergova-sesiya-23-0 1-2015/ ) головним розпорядником коштів обласного бюджету визначено Хмельницьку обласну раду.

Угоду про передачу субвенції з обласного бюджету районному бюджету Теофіпольського району від 28.04.2015 на виконання рішення Хмельницької обласної ради-№ 16-31/2015 від 07.04.2015 «Про внесення змін, до обласного бюджету на 2015 рік» укладено саме Хмельницькою обласною радою.

Умовою вказаної угоди відповідно до п. 3.1 є, серед іншого, спрямування коштів субвенці виключно на цілі, передбачені угодою.

Частиною 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що право комунальної, власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Частиною 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит - та забезпечують здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців відповідної області. Завданням органу місцевого самоврядування (виданій справі - обласна рада) є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 143 Конституції України обласні та районні ради, зокрема, затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих, бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини Українського народу - членів територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області щодо відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням внаслідок службової недбалості посадової особи ТОВ «Лан» для забезпечення функціонування та розвитку громади, та здійснення подальшого розпорядження такими коштами у суворій відповідності із законодавчо встановленими вимогами.

Отже, прокурором при зверненні до суду в інтересах держави правомірно зазначено Хмельницьку обласну раду органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

З огляду на встановлені вищевикладені обставини та з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18 та Верховного Суду від 16 серпня 2021 року в справі №910/21377/17, суд апеляційної інстанції вказує, що зверненню прокурора 10.08.2023 з позовом у цій справі передувало відповідне листування з позивачем з дотриманням процедури встановленої частинами 3,4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому, враховуючи звернення прокурора до компетентного органу та нездійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із відповідним позовом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведення прокурором наявності підстав для звернення до суду з позовом в даній справі в інтересах держави в особі позивача.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу; надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 857 ЦК України зазначено, що робота, виконана підрядником, має відповідати-умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти -вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру, а виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться на момент передання її замовникові.

Згідно зі ст. 875 ЦК України, за договором підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а .замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

За змістом ст. 883 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2020 у справі № 916/477/18.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись з вимогою про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, прокурор, зазначає, що заподіяні ОСОБА_1 збитки, підлягають відшкодуванню відповідачем, як юридичною особою, працівником якої під час виконання своїх службових обов`язків спричинено відповідні збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Доводячи протиправність поведінки заподіювача збитків (працівника відповідача ОСОБА_1 ), прокурор стверджує про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, яке полягало у тому, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Лан», вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, а саме ОСОБА_1 не перевірено вартість фактично змонтованого обладнання (котлів), внесену до акту приймання виконаних будівельних робіт №5 за серпень 2015 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року з підсумковими відомостями ресурсів до локального кошторису з рахунку відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської РДА на рахунок ТОВ «Лан» зайво перераховано бюджетні грошові кошти за договором підряду № 13 від 26.05.2015 щодо виконання робіт по будівництву (встановленню) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 по вул. Юності, 8 .в смт. Теофіполь Хмельницької області із завищеною вартістю фактично встановленого та змонтованого обладнання (котлів) в розмірі 325 767,93 грн, що в свою чергу призвело до завдання тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам в особі Хмельницької обласної ради на загальну суму 325 767,93 грн, а тому а тому відповідач зобов`язаний повернути незаконно отриманні бюджетні кошти, у зв`язку з чим прокурор звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000026 від 03.06.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. (справа 685/347/23).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.12.2023 у справі №924/867/23 зупинено провадження у справі №924/867/23 до вирішення пов`язаної з нею іншої справи №685/347/23. Провадження у даній справі судом першої інстанції зупинялось з підстав розгляду Білогірським районним судом Хмельницької області справи №685/347/23. Судом першої інстанції враховано що при вирішенні справи №685/347/23 можуть бути встановлені преюдиційні факти, які мають значення для правильного вирішення справи №924/867/23 оскільки, вирішення питання щодо стягнення 325767,93 грн відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням є однією з підстав позову у справі №924/867/23, які суд при вирішенні даної справи встановити не може, так як вони є предметом дослідження у справі №685/347/23.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 08.08.2024 провадження у справі №924/867/23 поновлено, оскільки ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 по справі №685/347/23 клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 6 статті 75 ГПК України (в редакції, чинній до 16.11.2019) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 по справі №685/347/23 керуючись приписами ч.6 ст. 75 ГПК України (в редакції, чинній до 16.11.2019) дійшов висновку, що відповідач у справі ТОВ ЛАН внаслідок службової недбалості його директора ОСОБА_1 , діючи всупереч вимог ст. ст. 509, 526, 837, 857, 883 ЦК України, порушив господарське зобов`язання шляхом підписання акту приймання виконаних будівельних робіт № 5 за серпень 2015 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року від 07 серпня 2015 року, з підсумковими відомостями ресурсів до локального кошторису, із неперевіреними відомостями про фактичну вартість змонтованого обладнання (котлів) на об`єкті Будівництво (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 по вул. Юності, 8 в смт. Теофіполь Хмельницької області на суму 467434,60 грн, внаслідок чого відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської РДА зайво сплачено на рахунок ТОВ Лан 325 767,93 грн, а тому зобов`язане повернути незаконно отриманні бюджетні кошти.

Проте, колегія суддів вважає передчасним посилання суду першої інстанції на приписи ч.6 ст.75 ГПК України (в редакції, чинній до 16.11.2019), як на правову підставу для задоволення позовних вимог у даній справі, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 6 статті 75 ГПК України (в редакції, чинній з 16.11.2019) обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом частини 8 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, на відміну від норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, за чинною редакцією ст. 75 ГПК України, законодавець виключив ухвалу про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності з переліку судових рішень, якими в господарському процесі можуть встановлюватися преюдиціальні обставини щодо вчинення дій (бездіяльності) та їх вчинення певною особою.

Таким чином, обставини вчинення працівником відповідача ТОВ «Лан» директором ОСОБА_1 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків протиправної дії - кримінального правопорушення, не можуть встановлюватися на підставі ухвали суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, а підлягає доведенню в загальному порядку.

Разом з тим, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (службова недбалість), може бути встановлено тільки в кримінальному провадженні, але ні в якому разі не може бути встановлений у господарському судочинстві.

Водночас, судова колегія відзначає, що наявність ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення працівника відповідача ТОВ «Лан» директора ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, не виключає обов`язку суду надати оцінку діям зазначеної особи на предмет наявності цивільного-правового проступку.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування факту заподіяння працівника відповідача ТОВ «Лан» директора Притуляка В.Г. позивачу 325767,93 грн збитків та наявності у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу ці збитки. До предмета доказування особи, яка має у справі протилежний процесуальний інтерес належить доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими прокурор підтверджує існування обставин, що належать до предмету доказування у справі, зазначено ним в додатках до позовної заяви.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов у даній справі підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» () оформлених протоколом Зборів Учасників №1 від 30.01.2015 з 01.02.2015 директором ТОВ «ЛАН» призначено Притуляка Василя Григоровича, доручено учаснику товариства Камінському О.П. підписати від імені ТОВ «ЛАН» з директором товариства Притуляком В.Г. трудовий контракт ( а.с.10 на звороті 12 т.2).

Наказом Директора ТОВ «ЛАН» Притуляка В.Г. № 1 від 30.01.2015 встановлено, що Притуляк В.Г. приступає до виконання обов`язків директора ТОВ «ЛАН» з 01.02.2015 з правом першого підпису на банківських, платіжних та інших фінансових документах (а.с. 12 на звороті).

Відповідно до п. 2.1. трудового контракту від 30.01.2015, укладеного між ТОВ «ЛАН» в особі уповноваженого від учасників товариства Камінського О.П. та громадянином ОСОБА_1 , працівник зобов`язується, серед іншого, безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне керівництво Товариством, забезпечити дотримання вимог Статуту підприємства (а.с.11 на звороті -12 т.2).

Згідно п.3.2. Статуту ТОВ «Лан» в редакції від 17.06.2011, чинній на час вчинення правопорушення, предметом діяльності товариства є, зокрема, здійснення будівництва об`єктів виробничого, соціально-культурного призначення та житла, виконання ремонтних, ремонтно-будівельних, реставраційних робіт (а.с. 243 на звороті 247 на звороті).

Відповідно до пунктів 7.1 1., 7.12., 7.14 Статуту ТОВ «Лан» директор діє від імені товаристві в межах, встановлених законодавством України та цим Статутом; директор має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства; директор має право підписувати фінансово-господарські документи, заключали контракти та оформляти депозити під кредит або заставу.

Таким чином, вищевикладене підтверджує той факт, що Притуляк В.Г. обіймав посаду, пов`язану із виконанням- організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являвся службовою особою і мав право на укладення договорів на виконання робіт від імені ТОВ «Лан».

Так, 26.05.2015 між відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації в особі начальника відділу Пасеки А.П. (Замовник) та ТОВ «Лан» в особі директора Притуляка В.Г. (Підрядник) укладено договір підряду №13 від 26.05.2015.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи з будівництва (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-Ш ступенів № 2 по вул.Юності, 8 в смт.Теофіполь Хмельницької області.

Як вище встановлено, судом апеляційної інстанції джерелом фінансування робіт за вказаним договором є кошти субвенції зі спеціального фонду обласного бюджету, виділені Теофіпольській районній раді рішенням сесії Хмельницької обласної ради №16-31/2015 від 07.04.2015.

Проектно-кошторисною документацією по будівництву вказаного вище об`єкту першочергово передбачено будівництво блочної котельні з твердопаливними котлами «Корді» (2 шт.), вартість яких відповідно до локального кошторису 2-1-2 становила 467 435 грн (а.с. 184 на звороті т.1).

В подальшому ПП «Сіад-Сервіс» відкориговано локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю №2-1-2, а саме марку котлів «Корді» замінено на «Фенікс». При цьому вартість котлів залишено без змін - 467 435 грн (а.с. 212 т.1).

Під час будівництва вказаної блочної котельні ТОВ «Лан» закуплено водогрійні твердопаливні стальні котли марки «Фенікс» потужністю від 150-500 кВт. Згідно видаткової накладної №869 від 14.07.2015 ТОВ Україна 2001 поставило ТОВ Лан водонагрівальні твердопаливні стальні котли Фенікс -300Р вартістю 91666,67 грн. та Фенікс 150Р в сумі 50000,00 грн. (а.с. 96 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2015 року Притуляк В.Г., використовуючи своє право підрядника, передбачене контрактом, на складання та підписання офіційних документів, підписав та завірив підпис печаткою юридичної особи ТОВ «Лан» акт приймання виконаних будівельних робіт № 5 за серпень 2015 року (примірна форма КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року (примірна форма КБ-3) датовану 07 серпня 2015 року, з підсумковими відомостями ресурсів до локального кошторису, які є додатками до актів приймання виконаних будівельних робіт із недостовірними відомостями про фактичну вартість змонтованого обладнання (котлів)1 на об`єкті «Будівництво (встановлення) блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 по вул. Юності, 8 в смт Теофіполь Хмельницької області» на суму 467 434,60 грн (а.с. 213-215 т.1).

Відповідно до довідки звірки документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків між відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації та ТОВ Лан за період з 01.01.2012 по 01.10.2015 №03-08/312-з від 20.11.2015р., будівництво блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ №2 становить 770600,00 грн. За виконані роботи з будівництва котелень відділ освіти перерахував на рахунок ТОВ Лан для Теофіпольської ЗОШ №2 29.05.2015 201228,00 грн. 06.08.2015р., - 530841,99 грн., 20.08.2015 38530,00 грн. Перевіркою достовірності відображення в обліку дебіторської та кредиторської заборгованості відповідно договорів підряду встановлено, що станом на 20.11.2015 згідно даних бухгалтерського обліку по розрахунках товариства із відділом обсвіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації (рахунок 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями) заборгованість відсутня (а.с.82-85 т.1).

Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області здійснено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації за період з 01.01.2012р. по 01.09.2015р. №03-08/53 від 16.12.2015 за результатами якої складено акт в якому встановлено, що робочим проектом передбачено будівництво блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів по вул. Юності,8, смт. Теофіполь, згідно якого загальна вартість робіт відповідно до зведеного кошторисного розрахунку становить 770600,00 грн. Загальна вартість завищень виконаних підрядних будівельних робіт по даному об`єкту становить 335844,43 грн. 301962,08 грн. +33882,35 грн.), чим завдано збитки (шкоди) відділу освіти (а.с.33-81 т.1).

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до приписів статті 224 та частини першої статті 225 цього ж Кодексу учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Враховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на позивача покладено обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу, з урахуванням положень частини першої статті 883 ЦК України, потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

02 червня 2016 року за фактами, наведеними зокрема в акті ревізії від №03-08/53 від 16.12.2015, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000026.

В ході проведення досудового розслідування по згаданому кримінальному провадженню та з метою встановлення обсягів фактично виконаних будівельних робіт, зокрема по договору підряду №13 від 26.05.2015 призначено зокрема додаткову комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизу. Експертизу проведено Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами експертизи складено висновок експертів №719/720/21-26/3739/3740/22-26 від 25.11.2022 (а.с. 216-227 т.1).

Так на вирішення судової будівельно-технічної та економічної експертизи було поставлено зокрема, наступне питання:

«1. Чи підтверджується акт ревізії, ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації за період з 01.01.2012 по 30.09.2015 №03-08/53 від 16.12.2015 в частині виконаних робіт по встановленню твердопаливного котла по об`єкту «Будівництво блочної котельні для Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, об`ємам і вартості визначених актами приймання виконаних будівельних робіт?»

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Положеннями ч. 3 ст. 98 ГПК України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Наведене свідчить про те, що висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №918/36/19 зазначено, що при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

При цьому, Верховним Судом зазначено, що Господарським процесуальним та кримінально-процесуальним законодавством України не встановлено заборони господарському суду витребовувати окремі оригінали документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, що здійснюється в порядку, встановленому ст. 81 ГПК України.

Таким чином, висновки експерта, виконані у кримінальному провадженні, можуть враховуватись у якості допустимих доказів судами інших юрисдикцій, окрім кримінальної. При цьому такий висновок є рівноцінним з іншими видами доказів, не має заздалегідь установленої сили та підлягає оцінці разом з іншими доказами у справі.

Крім того, судова колегія звертається до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.02.2020 у справі №461/3675/17, в яких колегія суддів касаційної інстанції врахувала допустимість висновку експерта як доказу, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі неухвалений.

Зі змісту вступної частини висновку експертів від 25.11.2022 вбачається, що 24.02-.2021 року до Хмельницького відділення Київського НДІСЕ від старшого слідчого СВ Теофіпольського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій обл., Андрія Майчука, надійшла копія постанови від.08.02.2021 року про призначення додаткової комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 01.06.2016.

Разом з постановою, до відділення надійшли матеріали кримінального провадження №0000026 від 01.06.2016 року та сейф-пакет №4358653 вмістом якого є документи, зокрема: акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти молоді та спорту-Теофіпольської РДА за період з 01.01.2012 по 30.09.2015 №03-08/53 від 16.12.2015 на 164 аркушах; зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2; робочий проект будівництва блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2; договір підряду №13 від 26.05.2015; локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю №2-1-2 на будівництво блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів; проект будівництва блочної котельні на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів. В подальшому на клопотання експерта слідчим надано додаткові докази: акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів смт.Теофіполь, Теофіпольського району; довідку вартості виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів смт.Теофіполь, Теофіпольського району; документацію по приміщеннях котельні ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 смт.Теофіполь, Теофіпольського району.

Об`єктом дослідження були: акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації за період 01.01.2012 по 30.09.2015 №03-08/53 від 16.12.2015; котли на твердому паливі для опалення Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Юності, 8 в смт.Теофіполь, Теофіпольського району, акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

В результаті дослідження наданих вищевказаних документів та проведення огляду об`єкта дослідження блочної котельні по вул.Юності, 8 смт.Теофіполь, Теофіпольського району Хмельницької області експертом встановлена різниця в вартості виконаних робіт по встановленню твердопаливного котла по об`єкту «Будівництво блочної котельні для Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, яка становить 325 767,93 грн.

Таким чином, експертами зроблений висновок, про те, що підтверджується висновок акту ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрацій 01.01.2012 по 01.09.2015 №03-08/53 від 16.12.2015 в частині виконаних робіт по встановленню твердопаливного котла по об`єкту «Будівництво блочної котельні для Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів - щодо різниці в вартості виконаних робіт з врахуванням висновків будівельно-технічної експертизи.

Отже, колегія суддів вважає, що у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України експертний висновок додаткової комплексної судової будівельно-технічно та економічної експертизи №719/720/21-26/3739/3740/22-26 від 25.11.2022 складеного судовими експертами Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, які попереджені про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України відповідає вимогам, встановленим процесуальним законом для засобів доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції враховує допустимість такого висновку як доказу заподіяних збитків в розмірі 325 767,93 грн, оскільки висновок, підготовлений у рамках кримінального провадження особами, які є кваліфікованими судовими експертами, відповідає положенням ст.98 Господарського процесуального кодексу України та проведена у кримінальному провадженні експертиза містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що відповідачем на спростування наявного в матеріалах справи висновку додаткової комплексної судової будівельно-технічно та економічної експертизи №719/720/21-26/3739/3740/22-26 від 25.11.2022 складеного судовими експертами Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, не надано будь-яких доказів.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 по справі №685/347/23 клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задоволено. ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України - закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено останньому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. ОСОБА_1 у судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України, пояснивши, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення, просив закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Колегія суддів відзначає, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.02.2019 по справі №754/2764/17, до реабілітуючих обставин належить: 1) встановлення відсутності події кримінального правопорушення; 2) встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення; 3) невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримати, які свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, тягнуть за собою зняття з неї підозри, відновлення її доброго імені, гідності та репутації, а також відповідно до статті 130 КПК - до відшкодування (компенсації) шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

В постанові Верховного Суду від 1 лютого 2024 року у справі №930/497/23 (провадження №51-4798км23) зазначено, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

Верховний Суд в постанові від 30 травня 2022 року у справі №759/20824/19 (провадження №61-12717св21) вказав, що реабілітуючі підстави закриття кримінального провадження пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочину, а нереабілітуючі - вказують про вчинення особою злочину.

Кримінальне провадження №0000026 відносно підсудного (обвинуваченого) ОСОБА_1 закрито 02.07.2024 з нереабілітуючих підстав, ухвала Білогірського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 по справі №685/347/23 набрала законної сили.

Таким чином, ОСОБА_1 , пояснивши, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення тим самим підтвердив вчинення останнім злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу правопорушення: протиправна поведінка, вина, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає за доцільне проаналізувати кожен із елементів складу цивільного правопорушення.

Так, враховуючи в сукупності докази наявні в матеріалах справи колегія суддів дійшла висновку, що протиправна поведінка ОСОБА_1 полягала у тому, що в серпні 2015 року, являючись службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не будучи обізнаним про внесення недостовірних відомостей до вказаних вище документів, легковажно розраховуючи на те, що фактична вартість змонтованого обладнання (котлів) за накладними відповідає вартості обладнання, зазначеного в акті №5 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року (форма КБ-2в) та довідці вартості виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року (примірна форма КБ-3), в порушення вимог п.6.4.6 «Правил визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5.07.2013 року №293, відповідно до якого вартість придбаного та змонтованого підрядником устаткування включається до примірної форми №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» з підтвердженням розрахунками обґрунтованих витрат, пов`язаних з придбанням устаткування (відпускна ціна, транспортні та заготівельно-складські витрати) та який згідно п.1.2 носить обов`язковий характер при визначенні вартості будівництва об`єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних, комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, та маючи реальну можливість перевірити, але не перевіривши вартості фактично змонтованого обладнання (котлів), достовірності відомостей, внесених до акту приймання виконаних будівельних робіт №5 з серпень 2015 року (примірна форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2015 року (примірна форма КБ-3), з підсумковими відомостями ресурсів до локального кошторису, які є додатками до актів приймання виконаних будівельних робіт, будучи наділеним повноваженнями не підписувати вказані вище документи, ознайомившись із ними, діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у виді надмірних витрат бюджетних коштів, хоча повинен був та міг їх передбачити, маючи реальну можливість виконати належним чином, однак, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись покладених на нього договором (п.п.3.1.2, 3.1.5 Договору, п.12.1 Статуту) та законодавством обов`язків (п.6 ч.1 ст.3, ч.1 ст.526 ЦК України, ч.ч.3,6 ст.8 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні», п.6.4.6 «Правил визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5.07.2013 року №293) та не реалізовуючи наділені йому права відповідно до договору та будівельних норм на здійснення контролю за вартістю та фактичною відповідністю робіт, особисто, які представник підрядника, підписав, посвідчив печаткою ТОВ «Лан» свої підписи, таким чином здійснив підписання вказаних вище документів, що в подальшому стало підставою для незаконного перерахування та отримання бюджетних коштів ТОВ «Лан».

Шкода виражається у спричиненні неправомірними діями ОСОБА_1 збитків на суму 325 767,93 грн, які мають реальних характер та розмір яких встановлений висновком додаткової комплексної судової будівельно-технічно та економічної експертизи №719/720/21-26/3739/3740/22-26 від 25.11.2022.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою полягає в тому, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків директора ТОВ «Лан», підписання вищевказаних документів, що в подальшому стало підставою для незаконного перерахування та отримання бюджетних коштів ТОВ «Лан», замовником зайво понесено витрати в розмірі 325 767,93 грн., що не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване нею при укладенні договору.

Вина ОСОБА_1 виражається в порушенні вимог закону, що підтверджується ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 по справі №685/347/23, оскільки, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення ОСОБА_1 зазначив, що ознайомлений, тим самим підтвердив вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Згідно частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В свою чергу, відповідачем не доведено, що в його діях (діях його працівника директора ОСОБА_1 ) відсутня вина у заподіянні збитків.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, про існування правових підстав для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування збитків відповідачем, оскільки наявний повний склад правопорушень з боку директора ТОВ «Лан» ОСОБА_1 , наявна протиправна поведінка особи, наявні шкода, наявний причинний зв`язок між протиправної поведінкою та шкодою, наявна вина правопорушника.

Відповідно до п. п. 12.1., 12.2. Статуту ТОВ Лан товариство зобов`язується не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати прав та інтересів громадян, підприємств і організацій та держави, що охороняються законом. За завдану шкоду та збитки Товариство несе майнову відповідальність, визначену діючим законодавством,

Враховуючи, що відділ освіти, молоді та спорту Теофіпольської РДА ліквідовано без правонаступництва, збитки внаслідок службової недбалості директора ТОВ Лан в розмірі 325767,93 грн завдано Хмельницькій обласній раді, як головному розпоряднику коштів обласного бюджету, який виділив субвенцію на поворотній основі, а тому стягнення коштів має відбуватися з їх отримувача тобто з ТОВ Лан в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 325 767,93 грн. заподіяних збитків обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про відмову у позові у зв`язку з спливом позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

19 вересня 2024 року відповідач звернуся до суду першої інстанції з заявою в якій просив суд у зв`язку з спливом позовної давності відмовити у позові керівника Волочиської окружної прокуратури. В обґрунтування доводів вказаною заяви відповідач посилається, що для прокуратури початок перебігу позовної давності для звернення з позовною заявою до ТОВ «Лан» необхідно обраховувати з серпня 2015 року. У будь-якому випадку, з урахуванням обставин зазначеної справи прокуратурі достовірно стало відомо про наявність підстав для звернення до суду з позовом до ТОВ «Лан» з 02.06.2016, тобто з моменту внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за №0000026.

Розглянувши заяву відповідача про відмову у позові у зв`язку з спливом позовної давності, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, акт ревізії фінансово - господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації складено 16.12.2015 та було вручено посадовим особам відділу освіти молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації 22.12.2015.

Згідно розпорядження Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Про упорядкування структури райдержадміністрації та граничної чисельності працівників райдержадміністрації №217/2015-р від 06.11.2015 затверджено чисельну структуру, структурним підрозділом якої згідно п. 2.5 є відділ освіти, молоді та спорту (Додаток №1 до розпорядження) та граничну чисельність працівників апарату (Додаток №2).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу було відомо про наявне порушення 22.12.2015, тобто з моменту вручення останньому акту ревізії, яким зафіксовано вказане правопорушення. Відповідно, строк позовної давності розпочався з 22.12.2015 та сплив 22.12.2018.

Беручи до уваги, що позивач звернувся з позовом до суду 14.08.2023, а строк позовної давності сплив 22.12.2018, в задоволенні позову належить відмовити, в зв`язку з пропуском позивачем встановленого законодавством трирічного строку позовної давності.

При цьому, посилання прокуратури та позивача на те, що строк позовної давності розпочався з моменту набуття директором ТОВ Лан статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а саме з 23.01.2023, судом першої інстанції не прийнято, оскільки позивач знав про наявні правопорушення з 22.12.2015.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.96 за заявами №22083/93 та №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 57 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Таким чином, застосування інституту позовної давності є одним з інструментів, який забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності, тому, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд має повно з`ясувати усі обставини, пов`язані з фактом обізнаності та об`єктивної можливості особи бути обізнаною щодо порушення її прав та законних інтересів, ретельно перевірити доводи учасників справи у цій частині, дослідити та надати належну оцінку наданим ними в обґрунтування своїх вимог та заперечень доказів.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною справи тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №362/44/17).

Прокурор, беручи на себе повноваження представляти інтереси держави у спірних правовідносинах, автоматично бере на себе обов`язок бути компетентним (обізнаним) в усіх юридично значущих обставинах цих відносин (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №911/2191/16).

Поряд з цим, колегія суддів вважає твердження відповідача, що для прокуратури початок перебігу позовної давності для звернення з позовною заявою до ТОВ «Лан» необхідно обраховувати з серпня 2015 року, безпідставним, оскільки відповідачем не доведено, що прокурор міг дізнатися про порушення у серпні 2015 року.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє твердження відповідача, що у будь-якому випадку, з урахуванням обставин зазначеної справи прокуратурі достовірно стало відомо про наявність підстав для звернення до суду з позовом до ТОВ «Лан» з 02.06.2016, тобто з моменту внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за №0000026, оскільки сам по собі факт реєстрації вказаного кримінального провадження не може свідчити про наявність правопорушення внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків як директора ТОВ «Лан».

Досудове розслідування у кримінальному провадженні велося за фактом заволодіння бюджетними коштами у зв`язку з проведенням робіт із встановлення котелень за завищеними цінами в Теофіпольській ЗОШ І-ІІІ ступені № 2, Волиця-Польовій ЗОШ І-ІІІ ступенів та інших школах Теофіпольської ТГ.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрацій 01.01.2012 по 01.09.2015 №03-08/53 від 16.12.2015 в частині виконаних робіт по встановленню твердопаливного котла по об`єкту «Будівництво блочної котельні для Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів - щодо різниці в вартості виконаних робіт з врахуванням висновків будівельно-технічної експертизи, є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав, викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору, і не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь - яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Обставини викладені у вказаному акті щодо різниці в вартості виконаних робіт з врахуванням висновків будівельно-технічної експертизи остаточно підтвердженні лише висновком додаткової комплексної судової будівельно-технічно та економічної експертизи №719/720/21-26/3739/3740/22-26 від 25.11.2022 складеного судовими експертами Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На підставі цього висновку, в сукупності з іншими доказами, встановлено обставини спричинення збитків державі, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, після чого було складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_1 .

Таким чином, прокурор не міг знати про факт порушення Інтересів держави в особі Хмельницької обласної ради та шкоду, заподіяну ОСОБА_1 , до встановлення цих обставин у ході досудового розслідування та проведення відповідних експертиз. Відповідно, перебіг строку позовної давності для подання позову не міг розпочатися раніше складання повідомлення про підозру ОСОБА_1 , тобто раніше 23.01.2023.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 наведено правовий висновок про те, що і в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що Хмельницька обласна рада не була стороною договору підряду №13 від 26.05.2015 під час виконання якого з вини директора ОСОБА_1 спричинено збитки державі, відповідно не могла бути обізнаною щодо його підписання чи подальшого виконання, оскільки Договір укладено між ТОВ «Лан» та відділом освіти, молоді та спорту Теофіпольської райдержадміністрації.

Доказів, що позивачу у даній справі Хмельницькій обласній раді вручено акту ревізії матеріали справи не містять. Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що Хмельницька обласна рада не є правонаступником сторони у договору підряду № 13 від 26.05.2015 ліквідованого відділа освіти, молоді та спорту Теофіпольської райдержадміністрації.

Таким чином, спростовується твердження суду першої інстанції, що позивачу було відомо про наявне порушення 22.12.2015, тобто з моменту вручення останньому акту ревізії, яким зафіксовано вказане правопорушення та строк позовної давності розпочався з 22.12.2015 та сплив 22.12.2018.

В свою чергу, колегія суддів відзначає, що Хмельницька обласна рада була потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 0000026, що зокрема підтверджується обвинувальним актом у вказаному кримінальному провадженні (а.с 25-29 т.1).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі №452/435/17 дійшов висновку, що перебіг позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди починається з моменту, коли у кримінальному провадженні з`являється особа у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи.

23 січня 2023 року органом досудового розслідування складено та вручено ОСОБА_1 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку з отриманням достатніх доказів вчинення кримінального правопорушення та заподіяння ним шкоди державі на суму 325 767,93 грн (а.с.19-21 т.1).

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку, що Хмельницькій обласній раді стало відомо про заподіяння збитків лише з моменту складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_1 23.01.2023.

Доказів в спростування вищевикладеного відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного та зважаючи на подання прокурором позову у цій справі засобами поштового зв`язку 10.08.2023, заява відповідача про відмову у позові у зв`язку з спливом позовної давності не підлягає задоволенню.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 325767,93 грн. збитків

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04) від 10.02.2010 р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п. 1 ст. 76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.10.2024 у справі №924/867/23 скасувати та ухвалити нове рішення:

« 1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (смт.Теофіполь, вул.Шевченка, 63А, Теофіпольської ТГ Хмельницького району, Хмельницької області, 30602, ) на користь Хмельницької обласної ради (майдан Незалежності, буд.2, м.Хмельницький, 29005, ) збитки в розмірі 325 767,96 грн. на р/р UA0022001, одержувач: ГУК у Хмельн.обл./Хмельн.обл/24060300, , призначення-*; 101 КПКВК, КЕКВ, повернення коштів...код доходів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (смт.Теофіполь, вул.Шевченка, 63А, Теофіпольської ТГ Хмельницького району, Хмельницької області, 30602, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 4 886,52 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (смт.Теофіполь, вул.Шевченка, 63А, Теофіпольської ТГ Хмельницького району, Хмельницької області, 30602, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 7 329, 78 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу судових наказів доручити Господарському суду Хмельницької області.

5. Матеріали справи №924/867/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" січня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.