УХВАЛА

м. Київ

21.01.2025Справа № 910/13192/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Компанія I.Eс Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) (Бубулінас, 11, 1 поверх, 1060, Нікосія, Кіпр) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕЛ ПРОМ» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, будинок 4 А, офіс 139), Акціонерного товариства «МАЛИНСЬКИЙ КАМЕНЕДРОБИЛЬНИЙ ЗАВОД» (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Пушкіна генерала, будинок 1) та до Товариство з обмеженою відповідальністю «Малинська видобувна компанія» (11509, Житомирська обл., Коростенський р-н, м. Малин, вул. Бандери Степана, 118) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державна служба геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, буд. 16), Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15), Служба безпеки України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) про визнання договору недійсним

За участю представників:

від позивача - Денисенко О.М.;

від відповідача 2 - Вороновська О.В. (поза межами суду);

від третьої особу СБУ - Сучкова А.М.;

від третьої особи Офіс Генерального прокурора - Петрик В.А.

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 в системі «Електронний суд» представником Компанії I.Eс Майнінг Компані Лімітед сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕЛ ПРОМ» та до Акціонерного товариства «МАЛИНСЬКИЙ КАМЕНЕДРОБИЛЬНИЙ ЗАВОД» про визнання договору недійсним. Позовна заява 28.10.2024 передана судді Демидову В.О. відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами приписів чинного законодавства під час укладення Договору купівлі-продажу прав на користування надрами, наданих спеціальним дозволом на користування надрами № 766 від 24.01.1997, та незаконного внесення відповідачем - 2 змін до спеціального дозволу на користування надрами, що призвело до втрати у АТ «МАЛИНСЬКИЙ КАМЕНЕДРОБИЛЬНИЙ ЗАВОД» спеціального дозволу на користування надрами, на підставі якого останнє здійснювало свою господарську діяльність.

З огляду на вказане представник Компанії I.Eс Майнінг Компані Лімітед просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу прав на користування надрами, наданих спеціальним дозволом на користування надрами № 766 від 24.01.1997, що укладений між Акціонерним товариством «МАЛИНСЬКИЙ КАМЕНЕДРОБИЛЬНИЙ ЗАВОД» (ідентифікаційний код 04011905) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВЕЛ ПРОМ» (ідентифікаційний код 43522901).

Ухвалою суду від 31.10.2024 залишено позовну заяву Компанії І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) без руху та встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів правосуб`єктності Компанії І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо (копію) та вказано строк на усунення недоліків позовної заяви 7 (сім) днів з дня вручення цієї ухвали.

04.11.2024 в системі «Електронний суд» представником І.Ес Майнінг Компані Лімітед сформовано клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 05.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.12.2024 о 10:20 год.

Окрім того згаданою ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державну службу геології та надр України, залучено до участі у справі Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15; ідентифікаційний код 00034051) в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та залучено до участі у справі Службу безпеки України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33; ідентифікаційний код 00034074) в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а також частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

05.11.2024 в системі «Електронний суд» представником Компанії I.Eс Майнінг Компані Лімітед сформовано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить заборонити Державній службі геології та надр України (м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, індекс 03057, ідентифікаційний код 37536031):

- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905) (Пинязевицьке родовище);

- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище);

- підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище).

Ухвалою суду від 05.11.2024 заяву Компанія I.Eс Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони Державній службі геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ідентифікаційний код 37536031):

- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905) (Пинязевицьке родовище);

- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище);

- підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 (Пинязевицьке родовище).

Заяви/пояснення, які надійшли на адресу суду в частині наявності / відсутності підстав для постановлення окремої ухвали та / або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу в контексті невиконання судового рішення, що набрало законної сили, - ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 про забезпечення позову у справі №910/13192/24:

14.11.2024 в системі «Електронний суд» представником Державної служби геології та надр України сформовано пояснення відповідно до яких представник зазначив, що ТОВ «Новел Пром» (далі - Товариство) вперше подало заяву від 28.08.2024 № 24/8/28-2 (вхідний Держгеонадр від 28.08.2024 № 659-ЗН/1-24) з доданими до неї документами щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 з метою видобування корисних копалин граніту Пинязевицького родовища (далі - Дозвіл), яка була прийнята в роботу.

В подальшому Товариство подало заяву від 02.10.2024 № 24/10/2-2 (вх. Держгеонадр від 02.10.2024 № 770-ЗН/1-24) з доданими до неї документами щодо внесення змін до Дозволу, яка була прийнята в роботу.

Відповідно до наказу Держгеонадр від 07.10.2024 № 460, у зв`язку із наявністю підстав для прийняття рішення про надання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 07.10.2024 № 2024-46) прийнято рішення внести зміни до Дозволу.

Враховуючи вищенаведене, Держгеонадра вважає, що діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26.11.2024 в системі «Електронний суд» представником СБУ сформовано пояснення, відповідно до яких представник зазначив, що за результатами ознайомлення з господарським позовом Компанії І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) СБУ вважає викладені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а договір купівлі-продажу прав на користування надрами за спеціальним дозволом на видобуток надр № 766 від 24.01.1997 недійсним.

Окрім того представник зауважив, що ухвала надійшла в кабінет СБУ в Електронному суді 06.11.2024 о 13:13. Разом з цим, на офіційному сайті Державної служби геології та надр України розміщено наказ №532 від 14.11.2024 «Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами», яким внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 в частині надрокористувача з відповідача ТОВ «Новел Пром» на ТОВ «Малинська видобувна компанія».

Тобто такі зміни відбулись всупереч встановленим судом заборонам ухвалою від 05.11.2024, у зв`язку із чим існує необхідність вирішення питання щодо відповідальності за невиконання рішення суду.

28.11.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано клопотання про вжити заходів процесуального реагування на невиконання рішення суду у справі № 910/11526/24. Останнє обґрунтоване тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 р. у справі № 910/13192/24 були вжиті заходи забезпечення позову, а саме заборонено Державній службі геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ідентифікаційний код 37536031):

- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905) (Пинязевицьке родовище);

- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище);

- підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 (Пинязевицьке родовище).

Разом з тим, незважаючи на існуючу судову заборону, Держгеонадра своїм наказом від 14.11.2024 р. № 532 внесло зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 р. (Пинязевицьке родовище) в частина зміни надрокористувача на користь ТОВ «Малинська видобувна компанія».

Таким чином, Держгеонадра в особі т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2, свідомо порушили судову заборону, чим спричинили негативні наслідки для Позивача.

З огляду на викладене представник позивача просить вжити заходи процесуального реагування на невиконання посадовими особами Державної служби геології та надр України ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 р. у справі № 910/13192/24 у вигляді вжиття заходів процесуального примусу шляхом накладення штрафу, а також винесення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення.

04.12.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача 1 сформовано заперечення на клопотання (заяву) про вжиття заходів процесуального реагування на невиконання рішення суду у справі №910/13192/24. Останні обґрунтовані тим, що представник відповідача 1 вважає, що Держгеонадра в особі т.в.о. Голови ОСОБА_2, не порушили заборону, визначену в ухвалі Господарського суду міста Києва 05.11.2024 року у справі № 910/13192/24, видавши наказ від 14.11.2024 р. № 532 з огляду на наступне.

Станом на час видання ухвали, власником (надрокористувачем) спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, не було Акціонерне товариство «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905) (Пинязевицьке родовище).

З 15 жовтня 2024 року, власником (надрокористувачем) Спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 було ТОВ «Новел Пром» (43522901) на підставі наказу Держгеонадра від 07.10.2004 року № 460, яким були внесені зміни до спеціального дозволу в частині власника.

Також, 15 жовтня 2024 року з новим надрокористувачем ТОВ «Новел Пром» була укладена угода про умови користування ділянкою надр.

Враховуючи вищенаведене, представник вважає, що наказ Держгеонадра від 14.11.2024 р. № 532 не має ознак протиправності та ним не порушено заборони, визначеної в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 року у справі № 910/13192/24, так як він був прийнятий відносно зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 виданого на ім`я ТОВ «Новел Пром» (43522901).

Ухвалою суду від 05.12.2024 клопотання представника СБУ про витребування доказів задоволено та витребувано у Компанії I.Eс Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) реєстр акціонерів позивача І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited, НЕ 294917), встановлено строк для надання до суду витребуваних документів до 18.12.2024. Зобов`язано Державну службу геології та надр України до 18.12.2024 надати суду:

1) пояснення щодо обставин прийняття наказу Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" в частині спеціального дозволу на користування надрами 766 від 24.01.1997 при існуванні судової заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 про забезпечення позову у справі №910/13192/24;

2) всі документи, на підставі яких було прийнято наказ Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами", зокрема пропозицію Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 14.11.2024 №2024-55);

3) ідентифікаційний номер, інформацію про місце реєстрації, паспортні дані фізичної особи - ОСОБА_2, який станом на 14.11.2024 тимчасово виконував обов`язки Голови Державної служби геології та надр України;

4) ідентифікаційні номери, інформацію про місце реєстрації паспортні дані фізичних осіб - членів Робочої групи з питань надрокористування, які приймали участь у її засіданні 14.11.2024 згідно протоколу від 14.11.2024 №2024-55.

Запропоновано учасникам справи до 18.12.2024 надати суду пояснення щодо наявності / відсутності підстав для постановлення окремої ухвали та / або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу в контексті невиконання судового рішення, що набрало законної сили, - ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 про забезпечення позову у справі №910/13192/24. Підготовче засідання у справі № 910/13192/24 відкладено на 26.12.24 о 10:20 год.

16.12.2024 в системі «Електронний суд» представником СБУ сформовано додаткові пояснення відповідно до яких представник просив вжити заходи процесуального реагування на невиконання посадовими особами Державної служби геології та надр України ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 р. у справі № 910/13192/24 у вигляді вжиття заходів процесуального примусу шляхом накладення штрафу, а також винесення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення.

16.12.2024 в системі «Електронний суд» представником Державної служби геології та надр України надано заяву про виконання ухвали суду.

У вищеозначеній заяві представник зазначив, що до Державної служби геології та надр України надійшла заява з доданими до неї документами ТОВ «Новел Пром» щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 відповідно до пункту 9 статті 16-5 Кодексу України про надра (заява Товариства від 28.08.2024 № 24/8/28-2 (вх. Держгеонадр від 28.08.2024 № 659-ЗН/1-24).

Відповідно до положень статті 16-5 Кодексу України про надра та вимог статті 16-3 Кодексу України про надра, у зв`язку із наявністю підстав для прийняття рішення про відмову у внесенні змін до спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 01.10.2024 № 2024-45) Державна служба геології та надр України прийняла наказ № 454 від 01.10.2024 яким відмовила ТОВ «Новел Пром» у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами.

Заява ТОВ «Новел Пром» від 02.10.2024 № 24/10/2-2 (вх. Держгеонадр від 02.10.2024 № 770-ЗН/1-24).

До Державної служби геології та надр України надійшла заява з доданими до неї документами ТОВ «Новел Пром» щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 відповідно до пункту 9 статті 16-5 Кодексу України про надра (заява Товариства від 02.10.2024 № 24/10/2-1 (вх. Держгеонадр від 02.10.2024 № 770-ЗН/1-24).

Відповідно до положень статті 16-5 Кодексу України про надра, у зв`язку із наявністю підстав для прийняття рішення про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 07.10.2024 № 2024-46) Державна служба геології та надр України прийняла наказ № 460 від 07.10.2024 яким прийнято рішення внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 з метою видобування корисних копалин граніту Пинязевицького родовища, який буде надано ТОВ «Новел Пром», відповідно до пункту 9 статті 16-5 Кодексу України про надра.

Про прийняте рішення було повідомлено ТОВ «Новел Пром» листом від 16.10.2024 № 6574/07/2-24.

Представник зазначає, що відповідно до бланку спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 (дата підпису та реєстрації бланку є 22.10.2024 № 382-СД/24) та оприлюднення його на офіційному веб-сайті відповідного дозвільного органу є 23.10.2024 о 15:28 год.

Враховуючи вищезазначене, представник вказує, що зміна власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 виданого на ім`я АТ «Малинський каменедробильний завод» відбулась на підставі заяви ТОВ «Новел Пром» від 02.10.2024 № 24/10/2-1 (вх. Держгеонадр від 02.10.2024 № 769-ЗН/1-24; наказу Держгеонадр № 460 від 07.10.2024 «Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами» та його публікації на офіційному веб-сайті Держгеонадр 23.10.2024.

Таким чином, зміна власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 виданого на ім`я АТ «Малинський каменедробильний завод» відбулось до винесення Господарським судом м. Києва ухвали про забезпечення позову від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24.

До Державної служби геології та надр України надійшла заява з доданими до неї документами ТОВ «Малинська видобувна компанія» щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 відповідно до пункту 9 статті 16-5 Кодексу України про надра (заява Товариства від 25.10.2024 № 24/10/25-2 (вх. Держгеонадр від 28.10.2024 № 851-ЗН/1-24).

Відповідно до положень статті 16-5 Кодексу України про надра, у зв`язку із наявністю підстав для прийняття рішення про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 14.11.2024 № 2024-55) Державна служба геології та надр України прийняла наказ № 532 від 14.11.2024 яким прийнято рішення внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 з метою видобування корисних копалин граніту Пинязевицького родовища у Житомирській області який буде надано ТОВ «Малинська видобувна компанія», відповідно до пункту 9 статті 16-5 Кодексу України про надра.

Про прийняте рішення було повідомлено ТОВ «Малинська видобувна компанія» листом від 15.11.2024 № 7348/07/2-24.

Відповідно до бланку спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 (дата підпису та реєстрації бланку є 18.11.2024 № 413-СД/24) та оприлюднення його на офіційному веб-сайті відповідного дозвільного органу є 19.11.2024 о 17:41 год.

Враховуючи вищезазначене, представник вказує, що зміна власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 виданого на ім`я ТОВ «Новел Пром» відбулась на підставі заяви ТОВ «Малинська видобувна компанія» від 25.10.2024 № 24/10/25-2 (вх. Держгеонадр від 28.10.2024 № 851-ЗН/1-24); наказу Держгеонадр № 532 від 14.11.2024 «Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами» та його публікації на офіційному веб-сайті Держгеонадр 19.11.2024.

Таким чином на думку представника, зміна власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 виданого на ім`я ТОВ «Новел Пром» відбулось без порушення вимог ухвали Господарським судом м. Києва від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24 у зв`язку з тим, що:

- власником спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 вже був ТОВ «Новел Пром»;

- ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24 не було встановлено заборони щодо зміни власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 який виданий на ім`я ТОВ «Новел Пром».

25.12.2024 в системі «Електронний суд» представником Акціонерного товариства «МАЛИНСЬКИЙ КАМЕНЕДРОБИЛЬНИЙ ЗАВОД» сформовано додаткові пояснення.

Так у означених вище поясненнях представник зазначає зокрема, що відносно посадових осіб Державної служби геології та надр України Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2 та начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 були застосовані заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафів у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України за невиконання ухвали суду про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24.

Невиконанням ухвали про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 стало саме видача т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2 наказу №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами".

Тим самим, посадових осіб Державної служби геології та надр України вже було притягнуто до юридичної відповідальності, за порушення ними судової заборони, а саме за видачу наказу №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" та підписання угоди на користування надрами. Підставою для застосування заходів процесуального примусу у справі № 910/13192/24 є ті самі підстави, що і у справі № 910/11526/24.

Але за справою № 910/11526/24, яка вже розглянута судом, були застосовані заходи процесуального примусу, а тому наслідком винесення окремої ухвали у справі № 910/13192/24 та застосування заходів процесуального примусу відносно тих самих осіб, за одне правопорушення, що було здійснено в той же день, в той же час, стане порушення положень Європейської Конвенції з прав людини щодо права на справедливий суд, та порушенням ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене представник вважає, що клопотання Позивача від 28.11.2024 про вжиття заходів процесуального реагування на невиконання посадовими особами Державної служби геології та надр України ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 р. у справі № 910/13192/24 у вигляді вжиття заходів процесуального примусу шляхом накладення штрафу, а також винесення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення не підлягає задоволенню.

У судове засідання 21.01.2025 прибули представники від позивача, від відповідача 2 приймав участь поза межами суду, від третьої особу СБУ та від третьої особи Офіс Генерального прокурора інші учасники судового процесу у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

20.01.2025 в системі «Електронний суд» представником Державної служби геології та надр України сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Останнє обґрунтоване тим, що Відділ представництва інтересів Держгеонадр в судових органах, крім представництва інтересів Служби в судових органах, відповідно до покладених завдань, веде переписку з судовими, правоохоронними органами, координує роботу підприємств у сфері претензійно-позовної роботи, які належать до сфери управління Держгеонадр, та виконує інші завдання відповідно до положення про Відділ.

Окрім цього, працівники відділу представництва інтересів Держгеонадр в судових органах здійснюють представництво інтересів Держави на всій території України.

Так, на сьогодні кількість судових справ у роботі Відділу становить близько 1500.

У зв`язку з надмірною завантаженістю та розглядом справи № 910/299/24 у Касаційному господарському суді представник повідомив про неможливість взяти участь в судовому засіданні 21.01.2025.

Суд розглянувши клопотання Держгеонадр про відкладення розгляду справи дійшов висновку про відмову в останньому з огляду на наступне.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, в разі неможливості забезпечити явку іншого представника в судове засідання, представництво інтересів відповідача міг здійснювати безпосередньо керівник останнього у відповідності до ч.3 ст.56 ГПК України у якій зазначається, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 березня 2018 року в справі № 910/6853/16.

Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України.

Відповідно до ч.1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також суд роз`яснює, що у разі неможливості з`явитися фізично, шляхом прибуття до Господарського суду міста Києва, в судове засідання або направити уповноваженого представника до суду для участі в призначеному судовому засіданні, Державна служба геології та надр України не позбавлена права приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Великої Палати Верховного Суду № 140/1770/19 від 19.01.2023).

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Державної служби геології та надр України у відкладенні розгляду справи.

У судове засідання 26.12.2024 прибули представники від позивача, від відповідача 2 приймав участь поза межами суду, від третьої особу СБУ та від третьої особи Офіс Генерального прокурора інші учасники судового процесу у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Оцінюючи обставини та причини невиконання судового рішення - ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 про забезпечення позову у справі №910/13192/24, суду необхідно дати відповідь на такі питання:

1. Чого стосувалася судова заборона, вжита ухвалою від 05.11.2024?

2. Чи могли особи, до посадових обов`язків яких належить вчинення заборонених судом дій, помилково протлумачити таку заборону інакше чи не знати про неї?

Щодо першого питання.

Ухвалою суду від 05.11.2024 заяву Компанія I.Eс Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони Державній службі геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ідентифікаційний код 37536031):

- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905) (Пинязевицьке родовище);

- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище);

- підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 (Пинязевицьке родовище).

Вищевказана ухвала була доставлена до «Електронного кабінету» Державної служби геології та надр України 07.11.2024 о 09:21 год., що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

В ухвалі суду зазначено наступні реквізити (характеристики) спеціального дозволу:

- у резолютивній частині: номер 766; дата видачі 24.01.1997, об`єкт надрокористування - Пинязевицьке родовище; в частині першої заборони додатково вказано: "виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905)".

У мотивувальній частині суд виходив із таких обставин (наводяться цитати):

- спір стосується недійсності договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, що укладений між Акціонерним товариством "Коростенський Кар`єр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром";

- метою поданого позову є повернення права власності на спеціальний дозвіл на користування надрами № 766 від 24.01.1997 на користь Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод», тобто відновлення того становища, яке існувало до укладання договору;

- Серед іншого позивач у заяві про забезпечення позову зазначив загальновідому інформацію, яка розміщена на сайті Державної служби геології та надр України https://www.geo.gov.ua/ у розділі «Надрокористування» наявний підрозділ «Стан розгляду заяв», в якому містяться відомості про всі заяви, які надійшли з 01.01.2024 - https://docs.google.com/spreadsheets/d/1dlxK0AOBNuMa0yUZosoZxvUri9M16JsFLEEG0kYrA/edit?gid=969428158#gid=969428158:

- у рядку 755 містяться відомості про звернення ТОВ «Новел пром» із заявою № 24/10/2-2 від 02.10.2024 щодо ділянки надр: Пинязевицьке родовище, реєстраційний номер 770-ЗН/1-24. Стадія розгляду - видано спецдозвіл;

- у рядку 779 містяться відомості про звернення ТОВ «Малинська видобувна компанія» із заявою № 24/10/9-1 від 09.10.2024 щодо ділянки надр: Пинязевицьке родовище, реєстраційний номер 794-ЗН/1-24. Стадія розгляду - без розгляду;

- у рядку 825 містяться відомості про звернення ТОВ «Малинська видобувна компанія» із заявою № 24/10/23-2 від 23.10.2024 щодо ділянки надр: Пинязевицьке родовище, реєстраційний номер 841-ЗН/1-24. Стадія розгляду - без розгляду;

- у рядку 835 містяться відомості про звернення ТОВ «Малинська видобувна компанія» із заявою № 24/10/25-2 від 25.10.2024 щодо ділянки надр: Пинязевицьке родовище, реєстраційний номер 851-ЗН/1-24. Стадія розгляду - на розгляді;

Відтак, представник заявника вказує, що вищенаведеними відомостями підтверджуються доводи позивача про подальший перепродаж, адже наразі вже новою особою - ТОВ «Малинська видобувна компанія», вчиняються дії, направлені на чергове переоформлення предмету спірного правочину на себе;

- судом враховується і те, що наказ Державної служби геології та надр України № 460 щодо зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, на ТОВ «Новел Пром» видано 07.10.2024, а перша заява ТОВ «Малинська видобувна компанія» щодо наступного переоформлення надійшла через два дні - 09.10.2024.

Таким чином, при встановлені ухвалою від 05.11.2024 заборон, суду було відомо про зміну власника спеціального дозволу на підставі наказу від 07.10.2024 №460 та знаходження на розгляді заяви ТОВ «Малинська видобувна компанія» № 24/10/25-2 від 25.10.2024, а метою позову було збереження існуючого стану речей щодо надрокористувача за дозволом.

Більш того, враховуючи що судом оцінений потенційний ризик зміни власника спеціального дозволу з ТОВ "Новел Пром" на ТОВ «Малинська видобувна компанія» згідно заяви № 24/10/25-2 від 25.10.2024, то саме на недопущення цих дій і була встановлена судова заборона.

Наведене стало підставою для подання представником позивача клопотання про залучення в якості співвідповідача ТОВ «Малинська видобувна компанія».

Щодо другого питання.

Державною службою геології та надр України після винесення ухвали про забезпечення позову від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24 було здійснено зміну власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766.

У письмових поясненнях Державна служба геології та надр України вказує, що зміна власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 виданого на ім`я ТОВ «Новел Пром» відбулось без порушення вимог ухвали Господарським судом м. Києва від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24 у зв`язку з тим, що:

- власником спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 вже був ТОВ «Новел Пром»;

- ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24 не було встановлено заборони щодо зміни власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 який виданий на ім`я ТОВ «Новел Пром».

Спір у справі №910/13192/24 стосується законності переходу права власності на спеціальний дозвіл на користування надрами, а діюче законодавство передбачає, що реєстрація такої власності - правомочностей на видобуток корисних копалин, виникає не у зв`язку із відчуженням такого дозволу, а вчиненням відповідних дій спеціальним органом державної влади - Державною службою геології та надр України.

Суд погодився із заявником в ухвалі від 05.11.2024, що для збереження статусу-кво у спорах про оспорювання договорів відчуження спеціального дозволу на користування надрами ефективним заходом буде саме заборона Державній службі геології та надр України вчинення визначених дій.

Державна служба геології та надр України з моменту відкриття провадження у даній справі має статут третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - одержує всі заяви по суті та процесуальні документи суду у справі №910/13192/24.

Стосовно заперечень Державної служби геології та надр України, що власником спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 вже був ТОВ «Новел Пром», а також те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.11.2024 у справі № 910/13192/24 не було встановлено заборони щодо зміни власника спеціального дозволу на користування надрами від 24.01.1997 № 766 який виданий на ім`я ТОВ «Новел Пром», суд зазначає наступне.

По-перше, судом не використані слова "власником якого є" чи "надрокористувачем за яким" щодо вказаної особи, а відзначено "виданого на ім`я", вважаючи, що саме Акціонерне товариство «Малинський каменедробильний завод» є особою, якій до виникнення спору, що вирішується у межах даної справи, було видано даний дозвіл (перший із відомих суду із матеріалів справи) (вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (ідентифікаційний код 04011905) (Пинязевицьке родовище)).

Суду було відомо, що проведена зміна надрокористувача за дозволом на ТОВ "Новел Пром" і це чітко описано в мотивувальній частині ухвали.

По - друге, заборона яка була вказана в ухвалі від 05.11.2024, а саме: вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище) стосувалась зміни власника спеціального дозволу ідентифікуючими ознаками якого було № дозволу та дата, а також зазначено родовище - Пинязевицьке родовище.

Третя заборона стосувалася підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 (Пинязевицьке родовище).

Сторонами не надано відомостей щодо існування іншого спеціального дозволу в межах Пинязевицького родовища, крім дозволу № 766 від 24.01.1997.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави вважати, що судова заборона не стосувалася внесення будь-яких змін щодо власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 щодо Пинязевицького родовища.

Встановлюючи заборону суд виходив із того, що надрокористувачем за дозволом станом на 05.11.2024 є ТОВ "Новел пром", а на розгляді Державної служби геології та надр України знаходиться заява ТОВ «Малинська видобувна компанія», щодо внесення змін до цього дозволу.

Внесення цих змін (за вказаною заявою та будь-якою іншою, яка б надійшла від іншого суб`єкта) стосувалася вказана заборона.

Відтак, вирішуючи питання щодо поширення заборони на прийняття рішення за заявою ТОВ «Малинська видобувна компанія» про внесення змін до спеціального дозволу № 766 від 24.01.1997 щодо Пинязевицького родовища посадовці Державної служби геології та надр України не могли не розуміти, що судом заборонено вчинення таких дій.

Судом не встановлено обставин, які могли бути підставою помилкового тлумачення судової заборони, а тим більше посадовцями, які є професіоналами у цій сфері.

Більш того, судом в ухвалі оцінена заява ТОВ «Малинська видобувна компанія» із заявою №24/10/25-2 від 25.10.2024 щодо ділянки надр: Пинязевицького родовища, реєстраційний номер 851-ЗН/1-24.

І така заява ТОВ «Малинська видобувна компанія» була визначена судом як обставина вчинення дій, направлених на чергове переоформлення об`єкту спору на іншу особу, та по суті підставою вжиття заходів забезпечення позову.

Саме цю заяву задоволено Державною службою геології та надр України наказом №532 від 14.11.2024, незважаючи на заборону суду це робити.

За таких обставин, наказ Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" в частині спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 та Угода №766 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 15.11.2024 вчинені із порушенням судової заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №910/13192/24.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто Державна служба геології та надр України, будучи достеменно обізнаною про встановлену їй судом заборону вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року (Пинязевицьке родовище) і підписувати, укладати та / або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №766 від 24.01.1997 (Пинязевицьке родовище), фактично проігнорувала таку заборону та не виконала (порушила) ухвалу суду від 05.11.2024.

15.11.2024 Державна служба геології та надр України в особі начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська видобувна компанія" уклали Угоду №766 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин.

Наказ Державної служби геології та надр України №532 підписано Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2 14.11.2024, а відповідна Угода №766 - начальником Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 15.11.2024.

Встановлюючи судову заборону центральному органу виконавчої влади та у передбаченому законом порядку доставляючи її такому органу, суд вважає, що про таку заборону обізнані державні службовці / посадовці, до компетенції яких віднесено вчинення заборонених судом дій. Тим більше не може не знати про відповідну ухвалу керівник центрального органу державної влади, який являється учасником справи та отримав таку ухвалу.

Набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №10-р/2018 від 23.11.2018).

Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2018).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд спору судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні №2-р(II)/2019 від 15.05.2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)), судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення № 8-рп/2002 від 05.05.2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення №10-р/2018 від 23.11.2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Враховуючи факт невиконання Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2 та начальником Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 ухвали про забезпечення позову від 05.11.2024 у справі №910/13192/24, суд дійшов висновку про необхідність застосування до вказаних осіб заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Суд в даному випадку вирішив застосувати максимально допустимий за вказане порушення розмір штрафу, оскільки сутність встановленого порушення - невиконання посадовими особами центрального органу державної влади ухвали суду про забезпечення позову (судового рішення, що набрало законної сили) є найнебезпечнішим із всіх можливих порушень для інтересів правосуддя, оскільки не тільки суперечить принципу правової визначеності, а й підриває авторитет суду в очах сторонніх спостерігачів, створюючи хибне уявлення про можливість невиконання органами виконавчої влади судового рішення.

Згідно приписів ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Стосовно твердження представника Акціонерного товариства «МАЛИНСЬКИЙ КАМЕНЕДРОБИЛЬНИЙ ЗАВОД», що у справі № 910/11526/24, яка вже розглянута судом, були застосовані заходи процесуального примусу, а тому наслідком винесення окремої ухвали у справі № 910/13192/24 та застосування заходів процесуального примусу відносно тих самих осіб, за одне правопорушення, що було здійснено в той же день, в той же час, стане порушення положень Європейської Конвенції з прав людини щодо права на справедливий суд, та порушенням ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення,суд зазначає наступне.

Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2 було порушено судову заборону встановлену двома різними процесуальними документами винесених у різних провадженнях, а саме у справі №910/13192/24 та відповідно у справі №910/11526/24.

Відтак по кожній із вищевказаних справ Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України було вчинено правопорушення.

Для прикладу у разі порушення водієм з інтервалом в 1 годину правил Дорожнього руху у перевищенні швидкості до нього однаково будуть застосовані заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ст.ст. 12, 42, 135, 144, 180, 181, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Застосувати до Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_2 та начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

4. Дана ухвала в частинах п. 2 та п. 3 резолютивної частини ухвали є виконавчим документом відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

5. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання в частинах п. 2 та п. 3 резолютивної частини ухвали протягом трьох місяців з дня її підписання.

6. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

7. Боржник за частиною п. 2 резолютивної частини ухвали: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

8. Боржник за частиною п. 3 резолютивної частини ухвали: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (21.01.2025) та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення її повного тексту безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 22.01.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ