ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.01.2025 Справа № 914/3708/23(914/1905/24)
про ухвалення додаткового рішення (щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу)
у справі № 914/3708/23(914/1905/24)
про стягнення 59 626,29 грн. заборгованості
у межах провадження у справі №914/3708/23
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Статусінвестгруп, м. Вінниця
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 у справі № 914/3708/23(914/1905/24) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» (81151, Львівська область, Пустомитівський р-н, с. Давидів; ) задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» (81151, Львівська область, Пустомитівський р-н, с. Давидів; ) 47 915,29 грн основного боргу, 1 190,57 грн пені та 2 493,74 грн судового збору.

24.12.2024 в системі документообігу суду за вх.№4773/24 зареєстровано заяву представниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 13 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2024 заяву представниці представниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» про ухвалення додаткового рішення було прийнято та призначено до розгляду на 21.01.2025.

У судове засідання 21.01.2025 сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суд не повідомили.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аргументи сторін

У клопотанні про стягнення судових витрат, яке було подано 24.12.2024, позивач просить стягнути з відповідача 13 000,00 грн витрат на правову допомогу.

В обгрунтування поданого клопотання заявник покликався на те, що 18.12.2024 у справі № 914/3708/23(914/1905/24) було ухвалено рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» задоволено частково. Відтак, позивач поніс витрати на правову правничу допомогу, право на компенсацію якої передбачене ст. 129 ГПК України.

Відповідач своїх заперечень щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу не подавав.

Оцінка суду

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» (клієнтом) та Адвокатським об`єднанням «Легал Вей» було укладено договір про надання правової допомоги №02/12-2024 від 02.12.2024 за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання протягом терміну дії цього договору надавати клієнту юридичні послуги з захисту інтересів останнього, що стосується позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» у справі №914/3708/23(914/1905/24) до Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в межах провадження у справі №914/3708/23 про банкрутство Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх.

За надання послуг, передбачених розділом 1 цього договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі, що буде обумовлений в Акті здачі-приймання наданих послуг, за ставкою за 1 годину роботи 2 000 грн. та фіксованою оплатою за 1 судове засідання 3 000 грн, що були попередньо обумовлені сторонами до підписання цього договору.

Оплата здійснюється клієнтом на підставі виставленого адвокатським об`єднанням рахунку.

Заявником надано суду детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатським об`єднанням в межах надання професійної правничої допомоги у цій справі, зокрема:

1. Подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Ознайомлення з матеріалами справи, позовною заявою, відзивом на позов, формування правової позиції 11.12.2024, 3 год. 6 000,00 грн.

2. Оформлення відповіді на відзив на позов 17.12.2024, 2 год. 4 000,00 грн.

3. Підготовка до судового засідання, дорога до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні 18.12.2024, фіксована вартість 3 000,00 грн.

4. 20.12.2024 адвокатським об`єднанням було виставлено клієнту рахунок на оплату №121 на суму 13 000,00 грн.

Таким чином, відповідно до акту наданих послуг від 20.12.2024, загальна вартість отриманих послуг на правничу допомогу складає 13 000,00 грн.

Дослідивши подані документи та докази суд зазначає, що в силу дії п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).

Суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19 у справі № 922/445/19.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами було визначено погодинну оплату послуг з надання правової допомоги договору у розмірі 2000,00 грн/год., а також фіксовану оплату у випадку безпосередньої участі адвоката у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Львівської області.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як встановлено судом, з долученого до клопотання акту наданих послуг, на розгляд справи №914/3708/23 (914/1905/24) об`єднанням було затрачено всього 5 год. надання правової допомоги, що відповідно до умов оплати за договором складає 10 000,00 грн. Крім того, адвокат взяв безпосередню участь у судовому засіданні 18.12.2024, що відповідно до умов договору оплачується у фіксованому розмірі 3 000,00 грн.

Суд вважає, що надана правова допомога позивачу та її вартість є повністю підтверджена наявними матеріалами, а розмір витрат є співмірним із розглядуваною справою.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19 вказала, що:

« 34. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268)».

З огляду на це, оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача у заявленому розмірі 13 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за вх.№4773/24 від 24.12.2024 задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозапчастини» (81151, Львівська область, Львівський р-н, с. Давидів, вул. Коновальця, буд. 14, ) 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно з ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258.

Повний текст додаткового рішення складений 24.01.2025.

Суддя Чорній Л.З.