ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м.Дніпро Справа № 904/6333/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: Люта О.В.

від відповідача: Ан І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Електроград"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 р.

( суддя Рудь І.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 12.07.2024 р.)

у справі

за позовом:

Криворізької міської ради,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до

Приватного акціонерного товариства "Електроград",

м. Київ

про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 910 768 грн. 32 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства "Електроград" заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:215:0012, за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р., у розмірі 910 768 грн. 32 коп., з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 04.01.2024 р..

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору оренди земельної ділянки № 2020313 від 11.06.2020 р., в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 р. у справі № 904/6333/23 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5 000 грн 00 коп. В іншій частині позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Електроград" на користь Криворізької міської ради заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:215:0012, за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р., у розмірі 905 767 грн. 63 коп. та 13 661 грн. 15 коп. - витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство "Електроград" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Водночас, на думку Скаржника, Позивач не довів у судовому процесі належними доказами свої позовні вимоги, хоча міг і мав доступ до відповідних доказів.

При цьому, Скаржник зазначає, що відповідна технічна документація і є документом, який підтверджує оцінку землі у 2022 році, проте судом безпідставно вона витребувана не була. При цьому судом не обгрунтовано яким чином витяг виданий у жовтні 2022 року, підтверджує зобов`язання, яке виникло відповідно до умов договору у сіні-лютому 2022 року.

Скаржник наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутня копія нової нормативно грошової оцінки,яка набула чинності 01.01.2022 р., а також того, що станом на січень-лютий 2022 року у данних Державного земельного кадастру була зазначена інша сума нормативно-грошової оцінки, ніж та, що була задекларована Відповідачем.

На переконання Скаржника адреса місцезнаходження Відповідача є м. Київ, проте позов розглядався у Господарському суді Дніпропетровської області, що є порушенням норм процесуального права. Оскільки позовні вимоги стосувались саме стягнення заборгованості за договором, такий спір не є спором з приводу нерухомого майна, а тому Господарський суд Дніпропетровської області був неповноважним розглядати цей спір. В ухвалі про відкриття провадження питання неналежної підсудності розглянуто не було, а виявлену непідсудність спору було виключно при підготовці апеляційної скарги, оскільки на дату подання позову Відповідач не мав правничої допомоги та не міг заявити про це.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Криворізької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Позивач посилається на те, що ним доведено позовні вимоги саме тими доказами, які в розумінні матеріального і процесуального закону є належними і допустимими. Застосування у розрахунку витягу установленої форми, виданого у році, відмінному від року нарахування заборгованості, не є свідченням неналежності такого витягу в якості доказу.

Крім того, у відзиві міська рада зазначає про те, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни ( правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 09.11.2021 р. у справі № 635/4233/19). Дата видачі витягу жодним чином не впливає на розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( далі НГО ), тому значення НГО для земельної ділянки у витягу, виданому у лютому 2023, після відповідного застосування коефіцієнтів індексації ( у бік зменшення ) буде повністю релевантним для 2022 року. Однак, поряд з цим слід відзначити, що Відповідач отримував відповідний витяг у 2022 році, однак цей факт замовчав (поки це не стало відомо від компетентного органу), зазначений витяг при обчисленні плати за землю не застосував та орендну плату на підставі нього не сплачував, що свідчить про недобросовісну поведінку. При нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.012022 р. не буде відрізнятись від її вартості, яка визначена у витяті від 04.11.2022 р..

Позивач також вказує на те, що ураховуючи, що даний спір у справі № 904/6333/23 стосується нерухомого майна (землі), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії (колишня «Волгоградська»), 16, він підлягав розгляду господарським судом за його місцезнаходженням, тобто Господарським судом Дніпропетровської області, і правила підсудності справи були дотримані. Натомість, доводи Апелянта з цього зводяться або до неправильного розуміння висновків Верховного Суду, або до умисного викривлення цих висновків

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/6333/23.

Матеріали справи № 904/6333/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Електроград" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 р. у справі № 904/6333/23 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 22.01.2025 р..

Від представника Криворізької міської ради до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.01.2025 р. судове засідання у справі № 904/6333/23, призначене на 22.01.2025 р., вирішено провести з представником Криворізької міської ради в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

У судовому засіданні 22.01.2025 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

11.06.2020 р. між Криворізькою міською радою ( Орендодавець ) та Приватним акціонерним товариством "Електроград" ( Орендар ) укладено Договір оренди земельної ділянки № 2020313 ( державна реєстрація 01.07.2020 р. ), відповідно до п. 1 якого, Орендодавець на підставі рішення Криворізької міської ради від 22.04.2020 р. № 4719 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним особам» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за кадастровим номером :06:215:0012, яка розташована на вул. Волгоградська, 12 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,7498 га.

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: комплекс будівель та споруд відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП ДОР «КБТІ» від 28.12.2011 р. № 32723226 реєстраційний номер 296196, а також інші об`єкти інфраструктури ( п. 3 договору ).

Право власності на нерухоме майно підтверджується долученою до матеріалів справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.05.2023 р. № 332405466.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 19.05.2020 № 97-4-0.22-1214/165-20 становить: 11 800 651 грн 20 коп. ( п. 4 договору ).

Договір укладено терміном на 3 роки.

Згідно з п. 8 договору орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 2,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.06.2019 р. № 3897 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році».

Розмір орендної плати не є сталим і змінюється без внесення змін до цього договору в разі внесення змін до Податкового кодексу України та встановлення Криворізькою міською радою нового розміру орендної плати за землю на відповідний рік.

Відповідно до п. 9 розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється без внесення змін до цього договору у разі затвердження Криворізькою міською радою нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста, у зв`язку із проведенням її щорічної індексації та на інших підставах, визначених чинним законодавством України.

Орендар самостійно здійснює індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, після чого самостійно обчислює суму орендної плати щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подає відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.

Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства України без внесення змін до Договору (п. 11 договору).

Відповідно до п. 12 договору розмір орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; зміни річного розміру орендної плати на підставі рішення Криворізької міської ради; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в інших випадках, передбачених законом та цим договором.

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 523 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу», яке набрало чинності 01.01.2022 р., затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. З моменту набрання чинності означеного рішення, рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 р. № 3728 втрачає чинність.

Починаючи з 2022 року річний розмір плати земельних ділянок з цільовим призначенням промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення ( код 11.01 - 11.05 ) обчислюється відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільги із земельного податку на території м. Кривого Рогу» за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 ст. 289 ПК України, на своєму офіційному сайті публікує коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони у 2022 він становить 1,15.

Звертаючись з даним позовом, Позивач вказує про те, що згідно наданого витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 15.02.2023 р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 43 959 875 грн 44 коп. Але враховуючи, що витяг видано 15.02.2023 р., в нього включений коефіцієнт індексації за 2022 (1,15), а сума боргу розрахована за 2022 рік, тому Позивачем перераховано нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :06:215:0012 шляхом виключення вказаного коефіцієнту. Отже, нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки у 2022 році складала 38 225 978 грн 64 коп. ( 43 959 875 грн 44 коп. : 1,15= 38 225 978 грн 64 коп.). З урахуванням викладеного, недоотриманими Позивачем за користування Відповідачем земельною ділянкою у період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. є 921 823 грн 83 коп. ( 1 146 779 грн 36 коп. = 38 225 978 грн 64 коп. х 3,0 %, де: 38 225 978 грн 64 коп. нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу; 3,0% - ставка орендної плати за землю згідно рішення Криворізької міської ради № 506 від 26.05.2021 р. та п. 8 договору; 224 955 грн 53 коп. плата відповідача за звітний 2022 рік.

Крім того, під час розгляду спору Позивачем було зменшено розмір позовних вимог на 11 055 грн 51 коп.. В обґрунтування зменшення розміру позовних вимог Позивач посилається на відповідь ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 03.01.2024 р., відповідно до якої ПрАТ «Електроград» за користування спірною земельною ділянкою за 2022 рік сплачено 236 011 грн 04 коп., що на 11 055 грн 51 коп. більше за суму, зазначену у попередній інформації податкового органу від 20.11.2023 р..

Таким чином, Позивач просить стягнути з Відповідача грошові кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:215:0012 у розмірі 910 768 грн 32 коп. за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р., що і стало причиною звернення Позивача з позовом до суду у даній справі.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є стягнення 910 768 грн. 32 коп. заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. за Договором оренди землі № 2020313 від 11.06.2020 р., укладеного між Криворізькою міською радою ( Орендодавець ) та Приватним акціонерним товариством "Електроград" ( Орендар ).

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ( ст. 13 Закону України "Про оренду землі" ).

Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Положеннями пункту 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Отже, плата за землю здійснюється в залежності від суб`єкта належності земельної ділянки: власником землі сплачується земельний податок, а орендарем за договором оренди землі - орендна плата.

Згідно з пунктами 288.1 - 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оцінку земель" та Закону України "Про оренду землі" дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 р. у справі № 916/3233/16, від 07.10.2019 р. у справі № 922/3321/18, від 16.03.2020 р. у справі № 922/1658/19.

В п. п. 82, 83, 84 постанови Верховного Суду від 13.10.2021 р. у справі № 910/14176/20 зазначено, що виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України). За змістом частини другої ст. 21 Закону України "Про оренду землі" Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в пункті 288.4 ст. 288 цього Кодексу ( такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 р. у справі № 925/258/17 ).

Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 18.03.2021 р. у справі № 904/5955/19, закриваючи касаційне провадження вказав, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.11.2018 р. у справі № 912/1385/17, до правовідносин, які склалися саме між Орендодавцем та Орендарем у межах виконання договору оренди земельної ділянки, підлягають застосуванню норми ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відповідно до частини першої якої відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Суд вправі самостійно, за наданими сторонами доказами, досліджуючи умови договору оренди землі у сукупності з наданими доказами, встановлювати наявність або відсутність заборгованості з орендної плати за договором оренди землі та розмір такої заборгованості. Це жодним чином не є підміною функцій органу доходів і зборів, адже предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості саме з орендної плати за договором оренди землі, тобто у зв`язку з неналежним виконання договірних зобов`язань Орендарем земельної ділянки перед Орендодавцем.

Як зазначалося раніше між Криворізькою міською радою ( Орендодавець ) та Приватним акціонерним товариством "Електроград" ( Орендар ) укладено Договір оренди земельної ділянки № 2020313 від 11.06.2020 р.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 19.05.2020 № 97-4-0.22-1214/165-20 становила: 11 800 651 грн 20 коп. ( п. 4 договору ).

Згідно з п. 8 договору орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 2,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.06.2019 р. № 3897 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році».

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 р. № 3728 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2016 р. і діяло до 31.12.2021 р.. Починаючи з 01.01.2022 р. набрало чинності рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 523 про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 Податкового кодексу України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно з яким для земель населених пунктів коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у 2022 році складав 1,15.

Враховуючи викладене, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни ( правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 09.11.2021 р. у справі № 635/4233/19 ).

Окрім того, для обчислення суми податку використовується ставка податку. Ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування ( ст. 29 ПК України).

Ст. 284 ПК України органам місцевого самоврядування надано право встановлювати ставки плати за землю на відповідній території.

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки.

Починаючи з 2022 року річний розмір плати земельних ділянок з цільовим призначенням промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення ( коди 11.01 11.05 ) обчислюється відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу» за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У пункті 12 договору сторони передбачили можливість зміни розміру орендної плати за рішенням міської ради, відтак рішення № 506 є застосовним при визначенні розміру орендної плати за землю у 2022 році.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України ).

Як визначено положеннями ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( частина 1 ст. 530 ЦК України ).

В силу ст. 599 ЦК України підставою для припинення зобов`язання є його виконання, проведене належним чином.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції - Відповідачем договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за користування спірною земельною ділянкою належним чином не виконувалися, зокрема, у 2022 році він не сплачував орендну плату у належному розмірі, що підтверджується інформацією органів податкової служби.

За умовами ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

У відповідності до ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу затверджено рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 523, яке набрало чинності 01.01.2022 р..

У відповідності до ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Кумулятивно шляхом перемноження коефіцієнтів.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 ст. 289 ПК України, на своєму офіційному сайті публікує коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони у 2022 він становить 1,15.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ( ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" ).

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 04.11.2022 р. за № 12410/301-22 ( далі - Витяг НГО ), нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:215:0012 становить 38 225 955 грн 82 коп..

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 506 встановлено ставки плати за землю та пільги зі сплати земельного податку на території міста Кривого Рогу на 2022 рік, яким установлено, у тому числі, ставки земельного податку та ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. №548, та яке набрало чинності з 01.01.2022 р..

За підрахунком Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, до завдань якого належить виконувати контроль сплати орендної плати ( розміру орендної плати ), Відповідачем не доплачено Позивачу кошти за користування земельною ділянкою у період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. у сумі 910 768 грн 32 коп.

Проте, місцевий господарський суд зазначив, що Позивачем було здійснено розрахунок на підставі витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 15.02.2023 р., відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 43 959 875 грн 44 коп. Але враховуючи, що витяг було видано 15.02.2023 р., в нього включений коефіцієнт індексації за 2022 ( 1,15 ), а сума боргу розрахована за 2022 рік, тому Позивачем перераховано нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :06:215:0012 шляхом виключення вказаного коефіцієнту.

Отже, як зазначає Позивач, нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки у 2022 році складала 38 225 978 грн 64 коп. ( 43 959 875 грн 44 коп.:1,15 = 38 225 978 грн 64 коп. ).

Разом з тим, під час розгляду даної справи господарським судом було встановлено, що нормативно грошова оцінка спірної земельної ділянки станом на 2022 рік складала 38 225 955 грн 82 коп., що підтверджується витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 04.11.2022 р. № 12410/301-22.

З урахуванням викладеного, місцевим господарським судом було здійснено власний розрахунок, та встановлено, що недоотриманими Позивачем за користування Відповідачем земельною ділянкою у період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. є 910 767 грн 63 коп. ( 1 146 778 грн 67 коп. = 38 225 955 грн 82 коп.коп. х 3,0%, де: - 38 225 955 грн 82 коп. нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу; - 3,0% - ставка орендної плати за землю згідно рішення Криворізької міської ради № 506 від 26.05.2021 та п. 8 договору; - 236 011 грн 04 коп. плата відповідача за звітний 2022 рік ).

Під час розгляду спору в суді першої інстанції, Відповідачем було здійснено платіж на погашення існуючої заборгованості у сумі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 15537 від 10.01.2024 р. з призначенням платежу: перерахована орендна плата за землю за 2022 р., який було проведено після відкриття провадження у справі, що стало підставою для закриття провадження у справі в зазначеній частині з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів на підтвердження повної сплати Орендарем орендної плати за період з 01.01.2022 р. до 31.12.2022 р. в залишковій сумі 905 767 грн 63 коп. Відповідач не надав, доводи Позивача щодо наявності боргу в сумі 905 767 грн 63 коп., шляхом надання належних доказів, не спростував.

При цьому, місцевим господарським судом не були прийняті до уваги долучені Відповідачем до матеріалів справи платіжні інструкції від 12.01.2024 р. на суму 5 382 грн 00 коп., від 29.01.2024 р. на суму 8 000 грн., від 28.06.2024 р. на суму 3 000 грн 00 коп., від 03.06.2024 р. на суму 3 000 грн 00 коп, від 30.04.2024 р. на суму 2 000 грн 00 коп., від 25.04.2024 р. на суму 264 грн 72 коп., від 20.02.2024 р. на суму 10 000 грн 00 коп., від 08.02.2024 р. на суму 7 000 грн 00 коп., від 29.01.2024 р. на суму 8 000 грн 00 коп., від 19.01.2024 р. на суму 10 000 грн 00 коп., від 12.01.2024 р. на суму 5 382 грн 00 коп., від 10.01.2024 р. на суму 5 000 грн 00 коп., оскільки вказані платіжні інструкції не підтверджували той факт, що Відповідачем здійснювалися ці оплати саме на погашення заборгованості за спірний період ( 2022 рік ), так як у останнього була наявна заборгованість і за 2023 рік, що вбачалося з відповіді ГУ ДПС України у Дніпропетровській області від 03.01.2024 р. № 152/5/04-36-04-12-14.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог шляхом стягнення з Відповідач заборгованості в розмірі 905 767 грн 63 коп.

Доводам Скаржника, викладених в апеляційній скарзі, місцевий господарський суд надав належну оцінку, зазначивши, що незгода Відповідача з формою витягу № 905132 від 31.10.2022 р. не свідчить про її неналежність чи недопустимість витягу, та не спростовує факт наявної заборгованості з орендної плати за 2022 рік у останнього.

Крім того, доводи Відповідача стосовно того, що нормативно грошова оцінка земель, здійснена станом на дату укладання спірного договору ( 11.06.2020 р. ) є дійсною на дату звернення Криворізькою міською радою з позовом до суду, господарським судом були оцінені критично, оскільки спірним договором сторони чітко визначили, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється без внесення змін до цього договору у разі затвердження Криворізькою міською радою нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста, у зв`язку із проведенням її щорічної індексації та на інших підставах, визначених чинним законодавством України. Орендар зобов`язався самостійно здійснювати індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, після чого самостійно обчислювати суму орендної плати щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року та подавати відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік. 01.01.2022 р. набула чинності нова нормативна грошова оцінка, затверджена рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 р. № 523 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу», що стало підставою для зміни розміру орендної плати та отримання відповідачем нового витягу, відмінного від того, що існував на момент укладання спірного договору у 2020 році.

Доводи Скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права ( адреса місцезнаходження Відповідача є м. Київ, проте позов розглядався у Господарському суді Дніпропетровської області ), колегія суддів також вважає безпідставними, враховуючи наступне.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у ст. 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до частини першої ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У чинній редакції ГПК України частина третя ст. 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п. п. 7.25, 7.26 постави від 16.02.2021 р. у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої ст. 30 ГПК України.

Отже, ураховуючи, що предметом спору у справі № 904/6333/23 є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном ( земельної ділянки ), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії ( колишня «Волгоградська» ), 16, спір підлягав розгляду господарським судом за його місцезнаходженням, тобто Господарським судом Дніпропетровської області, і правила підсудності справи були дотримані.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Електроград" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 р. у справі № 904/6333/23 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.01.2025 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін