ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Справа № 914/813/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача Нагорняк І.М.

від відповідача (скаржника) Гапуняк Х.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області від 07 жовтня 2024 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 16 вересня 2024 року (повний текст підписано 16.09.2024), суддя Трускавецький В.П.

у справі №914/813/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-Промислова Компанія Східно Європейський Енергетичний Союз, с. Модричі, Дрогобицький район, Львівська область

до відповідача Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич, Львівська область

про стягнення 164 906,42 грн основного боргу, 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені

в с т а н о в и в :

27 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-Промислова Компанія Східно Європейський Енергетичний Союз звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Дрогобицької міської ради Львівської області про стягнення 164 906,42 грн основного боргу, 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16 вересня 2024 року у справі №914/813/24 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 164 906,42 грн основного боргу, 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені. Поряд з тим, здійснено розподіл судових витрат: з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення 5737,56 грн у відшкодування витрат на оплату судового збору та 26 000 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач свій обов`язок щодо оплати вартості робіт виконав частково, здійснивши оплату робіт, наданих за актами приймання-виконаних будівельних робіт №1 за серпень 2020 року в сумі 38,16007 тис. грн, №2 за вересень 2020 року на суму 69,69494 тис. грн та №3 за жовтень 2020 року на суму 163,88581 тис. грн; роботи виконані за актом №4 за грудень 2020 року на суму 164,90642 тис. грн у погоджений сторонами строк не оплачені. Разом з тим, суд відхилив доводи відповідача про неналежність останнього, встановивши, що Дрогобицька міська рада є правонаступником Нижньогаївської сільської ради, яка була реорганізована, шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради, відтак, остання є належним відповідачем у цій справі. Крім цього, судом встановлено, що позивачем не пропущено позовну давність, передбачену п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для заявлення вимог про стягнення пені, оскільки, період заборгованості відповідача за виконані роботи починається з 06.01.2021, а законом продовжено позовну давність на строк дії карантину, а також зупинено перебіг таких строків у період дії воєнного стану, відтак, подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності суд відхилив.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач Дрогобицька міська рада Львівської області звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 16 вересня 2024 року у справі №914/813/24 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що додаткова угода до договору підписана 28.12.2020, де вказано, що термін виконання робіт січень-грудень 2021, а спірний акт №4 підписаний 29.12.2020, тобто позивач, укладаючи додаткову угоду погодився на термін виконання робіт впродовж січня-грудня 2021 року (12 місяців), однак, з вказаного акту вбачається, що наступного дня такі роботи виконані у повному обсязі. Також наголошує, що протягом 4 років позивач не звертався до Дрогобицької міської ради із жодним листом, вимогою про оплату та пропозиціями щодо підписання акта прийняття закінченого будівництвом об`єкту, що свідчить про невиконання умов договору та введення суд в оману. Зазначає, що позивач, будучи обізнаним про початок реорганізації Нижньогаївської сільської ради, а також про встановлений строк для пред`явлення вимог кредиторами, починаючи з 06.01.2021 року (дата виникнення заборгованості, зі слів позивача) по березень 2024 року (дата звернення до суду із позовною заявою) не вживав жодних заходів щодо пред`явлення вимог чи вирішення питання із сплати такої заборгованості. Згідно рішення Дрогобицької міської ради №134 від 26.02.2021 «Про затвердження передавального акту Нижньогаївської сільської ради» такий затверджений, та даний передавальний акт не оскаржувався та не оспорювався позивачем. Крім цього, зазначає про пропуск позивачем позовної давності. Також відповідач не погоджується з присудженою до стягнення сумою витрат позивача на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що договором не встановлений обов`язок позивача здати об`єкт в експлуатацію, сторонами також не передбачено обов`язку складання акту прийняття закінченого будівництвом об`єкту, при цьому, жодних претензій щодо виконаних робіт, строків виконання робіт за актом №4 виконаних робіт відповідачем не заявлялось; акт прийнятий та підписаний відповідачем без жодних зауважень, а отже такі роботи відповідно до пунктів 3.4, 4.1, 6.1.1, 6.1.5 договору мають бути оплачені. Одночасно наголошує, що в п.9.1 договору не передбачено обов`язкового письмового звернення з претензією, водночас, позивач з метою досудового врегулювання спору здійснював переговори, однак такі були безуспішні, про що зазначив у позовній заяві. Також наголошує, що підписаний сторонами акт №4 від 29.12.2020 року та Довідка КБ-3 від 29.12.2020 року були підписані сторонами в процесі реорганізації (після прийняття рішення про реорганізацію, фактично у період, визначений для заявлення вимог кредиторів) до моменту затвердження передавального акту, та прийняті (підписані) головою комісії з реорганізації Т. Кучмою, - заявником апеляційної скарги; підписаний акт №4 форми КБ-2 та Довідка КБ-3 є самостійною підставою для сплати коштів, відповідно до умов Договору (п.4.1, 4.2 Договору), а отже мали бути включені до передавального акту. Вважає, що голові комісії з реорганізації було відомо про такі вимоги та вони мали бути включені до передавального акту, а їхнє включення до акту не залежить від волі позивача та останньому не повідомлялось про їх не включення або відхилення, крім цього, вважає дії відповідача такими, що свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання зобов`язань.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/813/24 за апеляційною скаргою Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 16 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року розгляд справи призначено на 02 грудня 2024 року.

У судовому засіданні 02 грудня 2024 року оголошено перерву до 13 січня 2025 року.

Представник відповідача (скаржника) в судових засіданнях підтримав вимоги апеляційної скарги, просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 16 вересня 2024 року у справі №914/813/24 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судових засіданнях проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2020 року між Нижньогаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області (в тексті договору замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-Промислова Компанія Східно Європейський Енергетичний Союз» (в тексті договору підрядник) укладено договір підряду №01/2020, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 підрядник зобов`язався за завданням замовника виконати на свій ризик та своїми силами роботи, зазначені в п.1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи.

Згідно з п.п.1.2, 1.3 Договору найменування робіт: «Реконструкція мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області». Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються проектно-кошторисною документацією (робочий проект «Реконструкція мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області», розроблений ТОВ «Екологічні енергетичні системи», шифр проекту - РЕО.ДР.ЛЕД-001 - РП).

У п.3.1 Договору сторони погодили, що ціна цього договору становить 436 776,80 грн, у тому числі ПДВ 20% - 72 796,13 грн, з них вартість робіт у 2020 році 369 814,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 61 635, 67 грн, у 2021 році 66 962,80 грн, у тому числі ПДВ 20% - 11 160,46 грн.

Ціна цього договору може бути зменшена або збільшена за взаємною згодою сторін. Договірна ціна, яка застосовується при розрахунках за виконані роботи за цим договором, є твердою та визначається згідно з ДСТУ Б Д.1-1-1:2013 (з урахуванням доповнень та змін). В результаті застосування твердої договірної ціни розрахунки за цим договором здійснюються за фактично виконані обсяги робіт за твердими розцінками та нарахуваннями, передбаченими кошторисами та розрахунком договірної ціни. Оплату вартості робіт замовник проводить пропорційно об`єму та вартості фактично виконаних робіт підрядником за цим договором (п.п.3.2-3.4 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником після підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в (далі - акти КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 (далі - довідка КБ-3) за звітний місяць протягом 7 (семи) календарних днів на поточний рахунок підрядника.

Згідно з п.4.2 Договору для розрахунків за виконані роботи підрядник до 20 числа звітного місяця передає замовнику акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та до 1 числа місяця, наступного за звітним, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3.

У п.п.5.1, 5.2 Договору сторонами погоджено строк виконання робіт, а саме: квітень 2020 року грудень 2021 року; місце виконання робіт: вулиця Шкільна, Молодіжна, Зарічна село Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області.

Замовник зобов`язався, серед іншого, протягом 3-х календарних днів із дня отримання від підрядника акту здачі-приймання наданих робіт та послуг направити підряднику підписаний акт або мотивовану відмову від приймання робіт та послуг. У випадку мотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком зауважень та вказаним терміном їх виконання (п.6.1.3 Договору).

Замовник має право, серед іншого, повернути акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 підряднику без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів (відсутність печаток, підписів тощо) (п.6.2.7 Договору).

У відповідності до п.7.2 Договору замовник зобов`язаний оплачувати виконані роботи протягом 3-х банківських днів після підписання акту приймання-передачі за надані послуги та роботи у формі №КБ-2в. При порушенні строків оплати виконаної та прийнятої роботи замовник сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми підписаного акту форми №КБ-2в за кожен день протермінування.

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх, шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються в Господарському суді Львівської області (п.п.9.1, 9.2 Договору).

Згідно з п.10.1 Договору останній набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2021 в частині виконання робіт, а в частині розрахунків до повного розрахунку замовником перед підрядником.

Жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки третій стороні без письмової згоди іншої сторони (п.11.1.5 Договору).

У додатку №1 до Договору сторони погодили договірну ціну, у додатку №2 календарний план виконання робіт, а у додатку №3 план фінансування.

На виконання умов договору підрядником (позивачем) виконано роботи щодо реконструкції мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується: актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2020 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2020 року на суму 38,16007 тис. грн; актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020 року на суму 69,69494 тис. грн; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року на суму 163,88581 тис. грн.

Вказані акти на загальну суму 271 740,82 грн оплачені замовником, що підтверджується платіжними дорученнями: №2 від 28.09.2020 на суму 69 694,94 грн, №1 від 12.10.2020 на суму 161 926,82 грн, №2 від 12.10.2020 на суму 1 653,93 грн, №3 від 12.10.2020 на суму 305,06 грн, а також заключною випискою по рахунку позивача, з якої вбачається, що 18.08.2020 в рахунок оплати будівельних робіт зараховано два платежі: 15 000 грн та 23 160,07 грн.

10 грудня 2020 року Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №18 «Про початок реорганізації Стебницької міської ради, Бистрицької, Болехівської, Броницької, Верхньогаївської, Волянської, Дережицької, Добрівлянської, Долішньолужецької, Лішнянської, Михайлевицької, Медвежанської, Нижньогаївської, Нагуєвицької, Почаєвицької, Раневицької, Рихтицької, Снятинської, Ступницької, Унятицької сільських рад шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради та початок реорганізації виконавчого комітету Стебницької міської ради шляхом приєднання до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради», яким вирішено: почати процедуру реорганізації Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради (п.13); Дрогобицька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Нижньогаївської сільської ради (п.13.1); утворити комісію з реорганізації Нижньогаївської сільської ради (Додаток №1) (п.13.2); строк пред`явлення вимог кредиторів 2 місяці, з врахуванням пп.12 п.6-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (п.32).

28 грудня 2020 року між Нижньогаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області (в особі голови комісії з реорганізації Кучми Тараса Ярославовича) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-Промислова Компанія Східно Європейський Енергетичний Союз» укладено Додаткову угоду №01-20 до договору підряду №01/2020 від 14 квітня 2020 року, відповідно до умов якої п.3.1 Договору викладено в такій редакції: «Вартість робіт по договору у 2020 році зменшити на 98 073,18 грн, у тому числі ПДВ 20% - 16345,56 грн. Ціна Договору на 2020 рік становитиме 271 740,82 грн, у тому числі ПДВ 20% - 45290,13 грн. Ціна Договору на 2021 рік відповідно становитиме 165 035,98 грн, у тому числі ПДВ 20% - 27506,00 грн. Загальна ціна Договору становить 436 776,80 грн, у тому числі, ПДВ 20% - 72796,13 грн.

29 грудня 2020 року сторонами підписано акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року на суму 164,90642 тис. грн. Вказані документи підписані сторонами, в тому числі: з боку замовника Кучмою Т.Я.

Докази оплати вказаного акту у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надані.

Поряд з тим, судом встановлено, що рішенням Дрогобицької міської ради №134 від 26 лютого 2021 року «Про затвердження передавального акту Нижньогаївської сільської ради» затверджено передавальний акт Нижньогаївської сільської ради, яка реорганізовується шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради (п.1). Крім того, вказаним рішенням передбачено вважати прийнятим у комунальну власність Дрогобицької міської територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради усе комунальне майно, яке знаходиться на території Нижньогаївської сільської ради (п. 2); передати Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, закріпивши його на праві оперативного управління з постановкою на баланс, активи: «Реконструкція мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, вартістю 271740,82 грн», «Реконструкція огорожі кладовища с. Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, вартістю 168147,60 грн».

14 березня 2024 року комісією проведено візуальний огляд та встановлено наявність, перевірено справність світлотехнічного обладнання, встановленого у с. Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області згідно з проєктом «Реконструкція мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області», про що складено відповідний акт.

27 березня 2024 року ТОВ Науково-Промислова Компанія Східно Європейський Енергетичний Союз звернулося до суду з цим позовом про стягнення з Дрогобицької міської ради Львівської області 164 906,42 грн основного боргу за договором підряду №01/2020 від 14 квітня 2020 року, 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 ЦК України).

Згідно з п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником після підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в (далі - акти КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 (далі - довідка КБ-3) за звітний місяць протягом 7 (семи) календарних днів на поточний рахунок підрядника.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, підрядник виконав обумовлені сторонами роботи з реконструкції мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується відповідними актами та довідками, проте, замовник свій обов`язок щодо оплати вартості робіт виконав частково, здійснивши оплату робіт на загальну суму 271 740,82 грн (акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за серпень 2020 року, №2 за вересень 2020 року та №3 за жовтень 2020 року.

Акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 164 906,42 грн замовником не оплачений. Вказаний акт підписано представниками сторін, в тому числі і з боку замовника (Нижньогаївської сільської ради) головою комісії з реорганізації Кучмою Т.Я. Будь-які зауваження з боку замовника (щодо виконаних робіт, строку їх виконання та їх вартості) у вказаному акті відсутні.

З огляду на наведені приписи та умови укладеного сторонами договору, у замовника виник обов`язок щодо оплати виконаних підрядником робіт за актом №4 в сумі 164 906,42 грн.

Поряд з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Дрогобицька міська рада є належним відповідачем у цій справі, оскільки є правонаступником Нижньогаївської сільської ради.

Так, відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

В силу положень ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

10 грудня 2020 року Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №18 «Про початок реорганізації Стебницької міської ради, Бистрицької, Болехівської, Броницької, Верхньогаївської, Волянської, Дережицької, Добрівлянської, Долішньолужецької, Лішнянської, Михайлевицької, Медвежанської, Нижньогаївської, Нагуєвицької, Почаєвицької, Раневицької, Рихтицької, Снятинської, Ступницької, Унятицької сільських рад шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради та початок реорганізації виконавчого комітету Стебницької міської ради шляхом приєднання до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради», яким вирішено: почати процедуру реорганізації Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради (п.13); Дрогобицька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Нижньогаївської сільської ради (п.13.1); утворити комісію з реорганізації Нижньогаївської сільської ради (Додаток №1) (п.13.2); строк пред`явлення вимог кредиторів 2 місяці, з врахуванням пп.12 п.6-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (п.32).

Підпунктом 12 пункту 6-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: під час реорганізації юридичних осіб - органів місцевого самоврядування у випадках, визначених цим пунктом, не застосовуються положення законодавства щодо: - необхідності одержання згоди кредиторів стосовно заміни боржника у зобов`язанні (переведення боргу); - права кредиторів вимагати у зв`язку з проведенням реорганізації забезпечення виконання зобов`язань, їх дострокового припинення або виконання та відшкодування збитків; - неможливості завершення реорганізації до задоволення вимог, заявлених кредиторами. Під час проведення реорганізації юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад та/або їхніх виконавчих комітетів повноваження з управління справами таких юридичних осіб здійснює сільський, селищний, міський голова, обраний сформованою територіальною громадою. За поданням сільського, селищного, міського голови, обраного сформованою територіальною громадою, сільська, селищна, міська рада може утворювати комісії для забезпечення здійснення ним повноважень з управління справами юридичних осіб, що реорганізуються.

Згідно з ст.107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Рішенням Дрогобицької міської ради №134 від 26 лютого 2021 року «Про затвердження передавального акту Нижньогаївської сільської ради» затверджено передавальний акт Нижньогаївської сільської ради, яка реорганізовується шляхом приєднання до Дрогобицької міської ради (п.1). Крім того, вказаним рішенням передбачено вважати прийнятим у комунальну власність Дрогобицької міської територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради усе комунальне майно, яке знаходиться на території Нижньогаївської сільської ради (п.2); передати Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, закріпивши його на праві оперативного управління з постановкою на баланс, активи: «Реконструкція мереж вуличного освітлення по вулицях Шкільній, Молодіжній, Зарічній в селі Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, вартістю 271740,82 грн», «Реконструкція огорожі кладовища с. Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, вартістю 168147,60 грн».

Частиною 5 ст.104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань»).

З відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо Нижньогаївської сільської ради (ідентифікаційний код 04373910), вбачається, що така юридична особа припинена 06 лютого 2024 року на підставі рішення щодо реорганізації.

Поряд з тим, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо Дрогобицької міської ради (ідентифікаційний код 04055972) містяться відомості про те, що вона є правонаступником Нижньогаївської сільської ради.

З огляду на наведене, судом встановлено, що на момент прийняття рішення у справі затверджено передавальний акт; наявні відомості про те, що Нижньогаївська сільська рада припинена 06 лютого 2024 року; а її правонаступником є Дрогобицька міська рада, а відтак, позивачем заявлено вимоги до належного відповідача та обрано ефективний спосіб захисту порушеного права (звернення до суду з вимогою про стягнення боргу до правонаступника боржника).

Судом встановлено, що усі права та обов`язки Нижньогаївської сільської ради передано Дрогобицькій міській раді.

Верховний Суд неодноразово зазначав про існування універсального та сингулярного правонаступництва (постанови Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 925/436/22, від 12.08.2021 у справі № 910/4288/20).

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво, за якого все майно особи, як сукупність прав та обов`язків, що їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників. При цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Аналогічний висновок наведений у пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, пункті 53 постанови Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №917/436/21.

Як вже було зазначено, відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Втім, при реорганізації юридичної особи у формі приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, а також у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №909/916/16, від 20.01.2022 у справі №922/347/21, від 06.12.2022 у справі №917/436/21).

У постанові від 29.09.2020 у справі №908/2337/19 Верховний Суд зазначив, що унаслідок приєднання правонаступником завжди буде одна особа, будь-який розподіл прав та обов`язків при таких випадках реорганізації неможливий.

Системний аналіз норм статей 106, 107 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" дає підстави стверджувати, що передавальний акт призначений для забезпечення обліку прав та обов`язків, які передаються при реорганізації, і його затвердження як юридичний факт не має самостійного значення для виникнення універсального правонаступництва.

Невключення кредиторських вимог у передавальний акт не змінює та не припиняє права позивача вимагати виконання зобов`язань за договором, а отже ефективним способом захисту в цьому випадку є саме звернення позивача з позовом до суду про стягнення відповідного боргу з правонаступника боржника.

Відсутність у передавальному акті певного майна чи зобов`язань не свідчить про те, що відповідач не стає правонаступником за ними, оскільки останній як єдиний правонаступник приймає усе майно та усі зобов`язання боржника, який припиняється шляхом приєднання.

У спірному випадку правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. У результаті він вступає навіть у такі правовідносини, про існування яких навіть міг не знати. Зворотне могло б призвести до виключення, втрати певної частини майна юридичної особи, яка припиняється, та/або припинення майнових вимог кредиторів, що є неприпустимим.

З огляду на наведене, колегія суддів відхиляє твердження скаржника про невключення кредиторських вимог позивача у передавальний акт та щодо неналежного способу захисту, який обрав позивач.

Одночасно місцевий господарський суд правомірно відхилив доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку для заявлення кредиторських вимог, а також строку, передбаченого ст.112 ЦК України, для звернення до суду з вимогами до ліквідаційної комісії, оскільки положення вказаної статті регулюють порядок задоволення вимог кредиторів у випадку ліквідації юридичної особи, в той час як у цій справі має місце реорганізація.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивач не звертався протягом тривалого часу із відповідними претензіями про сплату заборгованості, слід зазначити, що згідно з ч.ч.1,2 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

У п.п.9.1, 9.2 Договору сторони погодили, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх, шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються в Господарському суді Львівської області.

Колегія суддів звертає увагу, що умовами укладеного сторонами договору не передбачено обов`язку щодо письмового звернення кредитора з претензією, поряд з тим, позивач зазначив, що здійснював переговори з відповідачем, з метою досудового врегулювання спору, однак, такі результату не дали.

Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п.7.2 Договору сторони погодили, що при порушенні строків оплати виконаної та прийнятої роботи замовник сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми підписаного акту форми №КБ-2В за кожен день протермінування.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 126 996,02 грн пені, нарахованої за період з 06 січня 2021 року по 30 червня 2023 року.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим, частиною 7 Розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятою відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який був неодноразово продовжений. Поряд з тим, постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відмінено 30 червня 2023 року.

Відтак, визначений позивачем строк нарахування пені (з 06 січня 2021 року по 30 червня 2023 року) відповідає встановленим вище вимогам.

Перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що вимоги про стягнення 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені є обгрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, згідно з яким, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятою відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який був неодноразово продовжений. Поряд з тим, постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відмінено 30 червня 2023 року.

Поряд з тим, відповідно до п.19 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на наведене, позивачем не пропущено позовну давність у цій справі, в тому числі, і щодо вимог про стягнення неустойки (пені).

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 164 906,42 грн основного боргу, 75 030,24 грн інфляційних втрат, 15 571,31 грн 3% річних та 126 996,02 грн пені.

Щодо оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача 37 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Рішенням місцевого господарського суду заяву позивача задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 26 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 4 ст.129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу положень ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Для надання правової допомоги клієнту було залучено адвоката Нагорняк Ірину Михайлівну, яка на підтвердження своїх повноважень подала суду Ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1268055.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 37 000 грн позивач надав: договір №18/05/22-01 про надання правової допомоги від 18.05.2022, Додаткову угоду від 28.09.2023, Додаткову угоду від 29.09.2023; Додаткову угоду від 27.03.2024, акт наданих послуг від 20.08.2024.

Відповідно до договору №18/05/22-01 про надання правової допомоги від 18.05.2022, укладеного між позивачем та АО «Аксело», під час надання професійної правової допомоги адвокатське об`єднання має право вчиняти будь-які дії не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору (п.3.1.); розмір та порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати визначаються за погодженням сторін шляхом підписання додаткової угоди, що є додатком до цього договору і його невід`ємною частино. (п.4.1.).

Згідно з умовами Додаткової угоди від 28.09.2023 за дорученням клієнта адвокатське об`єднання надає клієнту послуги правничої допомоги у відносинах, що виникли між клієнтом та його боржником Нижньогаївською сільською радою згідно з договором підряду №01/2020 від 14.04.2020 (п.1); вартість однієї години роботи адвоката 2500,00 грн; складання та подання позовної заяви, відзиву на позовну заяву 10000,00 грн за документ; складання та подання відповіді на відзив, заперечення 8000,00 грн за документ; складення інших заяв клопотань з процесуальних питань 1000,00 грн за документ; представництво інтересів в суді в межах міста Львова, або за допомогою засобів відеоконференції 2500,00 грн за одне судове засідання (підпункти а, b, c, i, j п.2).

Додатковою угодою від 29.09.2023 сторонами погоджено, що договір про надання правової допомоги №18/05/22-1 від 18.05.2022 вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2026 року включно, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.1).

Додатковою угодою від 27.03.2024 сторони погодили внести зміни в п.1 Додаткової угоди від 28.09.2023 та викласти його в наступній редакції: «За дорученням клієнта адвокатське об`єднання надає клієнту послуги правничої допомоги у відносинах, що виникли між клієнтом та правонаступником Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області згідно укладеного договору підряду №01/2020 від 14 квітня 2020 р.».

У відповідності до акту від 20.08.2024 адвокатське об`єднання за період з 18.03.2024 по 20.08.2024 надало, а клієнт прийняв наступні юридичні послуги (правову допомогу), пов`язані з складанням позовної заяви та представництвом інтересів клієнта в Господарському суді Львівської області по справі №914/813/24 за позовом клієнта до відповідача про стягнення боргу за договором підряду №01/2020 від 14 квітня 2020 року:

- складання та подання позовної заяви від 27.03.2024 1 документ) на суму 10000,00 грн;

- складання та подання відповіді на відзив на позовну зазву від 18.04.2024 1 документ на суму 8000,00 грн;

- складення інших заяв, клопотань з процесуальних питань, а саме: клопотання на виконання вимог ухвали суду від 22.04.2024 від 24.04.2024, додаткові пояснення у справі від 26.06.2024, клопотання про закриття провадження щодо відповідача-2 від 05.07.2024; додаткові пояснення у справі від 05.08.2024 - 4 документи на суму 4000,00 грн;

- представництво інтересів у суді в межах міста Львова або за допомогою засобів відеоконференції, а саме: 21.05.2024, 03.06 2024, 23.07.2024, 30.07.2024, 06.08.2024, 13.08.2024 6 судових засідань на суму 15000,00 грн.

Загальна вартість наданої правової допомоги становить 37000,00 грн.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характер; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

23 серпня 2024 року відповідачем подано заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу, в яких зазначено, що як вбачається з долучених представником позивача документів починаючи з березня 2024 року до 19.08.2024 (дата що передувала подачі заяви в суд) ТзОВ «Науково-Промислова компанія Східно-Європейський союз» не здійснювало оплату гонорару за надані послуги, а АО «Аксело» не виставляло рахунків клієнту, зокрема за подання позовної заяви, складання та подання відповіді на відзив, складання заяв, клопотань з процесуальних питань, за представництво інтересів у суді. Долучені позивачем документи не містять жодних квитанцій, платіжних доручень, що не дає можливості відповідачу встановити суму реальних витрат, які поніс позивач при розгляді даної справи і які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Крім того, відповідач просив врахувати, що заявлений розмір витрат не відповідає критеріям розумності та співмірності, розгляд справи відбувається в суді першої інстанції з березня 2024 року, АО, яке здійснює представництво позивача знаходиться у м. Львів, справа не підпадає під визначення складної, враховуючи предмет спору, кількість сторін та доказів.

Так судом встановлено, що подана позовна заява має типовий характер, обсяг технічної та бухгалтерської роботи перевищує обсяг юридичної, дана справа не має якихось особливостей предмета спору. Суд зазначив, що справа не обтяжена великою кількістю доказів, нарахування трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені, на думку суду, не викликають особливих труднощів у адвоката з огляду на можливість використання електронних калькуляторів у інформаційно-пошукових системах в мережі Інтернет. Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають; позовна заява не містить посилань на практику Верховного Суду та/чи практику Європейського суду з прав людини, що може свідчити про підготовку документа високої складності. Вказане стосується і поданої позивачем відповіді на відзив.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що обґрунтованою вартістю послуги щодо складення позовної заяви є 6000,00 грн, а складення відповіді на відзив 4000,00 грн, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Також судом правомірно не присуджено позивачу витрати в сумі 1000,00 грн за подання клопотання на виконання вимог ухвали суду від 22.04.2024, оскільки необхідність подання такого клопотання була обумовлена виключно тим, що позивач не виконав свого обов`язку щодо надіслання позовних матеріалів співвідповідачу при поданні заяви про залучення останнього.

Надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом позивача, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх частковою необґрунтованістю, та стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат у розмірі 28000,00 грн.

Поряд з тим, суд правильно відхилив доводи відповідача про відсутність доказів оплати таких послуг, оскільки, витрати на професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Доводи скаржника не спростовують висновків місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 28 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Колегія суддів дійшла висновку, що присуджені судом витрати пов`язані з розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, відтак, підстави не присуджувати позивачу такі витрати (чи їх частини) у суду відсутні.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 16 вересня 2024 року у справі №914/813/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області без задоволення.

Матеріали справи №914/813/24 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 20 січня 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.