ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.01.2025м. Дніпро№ 904/289/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Євстигнеєва Н.М., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс", м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 6 330,00грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 23.01.2025 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" заборгованості у сумі 6 330,00грн.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п. 2 частини першої ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником (ч. 1 ст. 150 ГПК України).

Водночас, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів (ч. 1, 2 ст. 6 ГПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 56 ГПК України).

До заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника (п. 2 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами першою, другою ст. 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 8 ст. 60 ГПК України).

Заява про видачу судового наказу від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" подана до господарського суду його представником, Макаренко Яною Володимирівною, 23.01.2025 через систему "Електронний суд".

На підтвердження наявності повноважень, до заяви додана довіреність у порядку передоручення від 24.08.2024 сформована в системі "Електронний суд", в якій зазначено, що Сагун Сергій Сергійович, на підставі витягу з ЄДР від 16.10.2023, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер", уповноважує в порядку передоручення Макаренко Яну Володимирівну представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" в судах України.

Відповідно до статті 245 Цивільного кодексу України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

До виключень, передбачених частиною 4 статті 245 Цивільного кодексу України, належать довіреності на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо).

Стаття 245 Цивільного кодексу України не містить інших виключень із загального правила про нотаріальне посвідчення довіреностей, виданих в порядку передоручення.

Доказів повноважень представляти інтереси заявника як адвоката або в порядку самопредставництва суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про невідповідність поданої заяви вимогам Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини першої ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, суд звертає увагу заявника, що оскільки заява про видачу судового наказу була подана з використанням підсистеми "Електронний суд", заявнику буде надіслана лише дана ухвала суду.

Керуючись ст. 12, 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" в задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" заборгованості у розмірі 6 330,00грн.

Ухвала набирає законної сили - 27.01.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва