ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2025 Справа №905/1514/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи за

позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нахімова-170", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 337697,95грн.

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нахімова-170" про стягнення 337697,95грн., з яких: 226059,97грн. - заборгованість з оплати природного газу, 44516,29грн. - пеня, 13640,76грн. - 3% річних та 53480,93грн. - інфляційні втрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №4426-НГТ-6 від 15.11.2021 в частині оплати переданого постачальником (позивачем) та прийнятого споживачем (відповідачем) природного газу.

Ухвалою від 03.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Сторони було повідомлено про відкриття провадження у справі засобами електронного зв`язку.

Копія ухвали від 03.12.2024 також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Електронний примірник ухвали від 03.12.2024 про відкриття провадження у справі доставлено на електронну скриньку відповідача 05.12.2024 згідно із довідкою про доставки електронного листа, сформованою в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду». Вказана довідка є документальним підтвердженням факту отримання (доставки) ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем.

При цьому суд зазначає про неможливість надсилання на адресу відповідача копії ухвали від 03.12.2024 в паперовому вигляді рекомендованим листом із повідомленням про вручення у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку в м.Маріуполі, Донецької області в умовах воєнного стану, а також до електронного кабінету в системі "Електронний суд" у зв`язку з його відсутністю.

Крім того, суд зазначає про неможливість повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, оскільки за номером телефону, який зазначений у позовній заяві та наявний в матеріалах справи, зв`язок відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ним вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не висловив, відзив до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

15.11.2021 між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (далі постачальник, позивач у справі) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Нахімова-170" ЕІС-код 56ХQ00012QKOP000 (далі споживач, відповідач у справі) укладено договір №4426-НГТ-6 постачання природного газу (далі договір) з додатковими угодами до нього №1 від 16.11.2021, №2 та №3 від 14.12.2021, №4 від 06.01.2022, №5 від 20.01.2022, №6 від 20.01.2022

За умовами пунктів 1.1., 1.3. договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме:

2.1.1. з червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 45,206 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях: листопад 2021 загальний обсяг 7,579 тис.куб.м.; грудень 2021 загальний обсяг 9,762 тис.куб.м.; січень 2022 загальний обсяг 9,833 тис.куб.м.; лютий 2022 загальний обсяг 8,734 тис.куб.м.; березень 2022 загальний обсяг 6,499 тис.куб.м.; квітень 2022 загальний обсяг 1,715 тис.куб.м., травень 2022 загальний обсяг 1,084 тис.куб.м..

Відповідно до пункту 2.1.2. договору, на період з червня 2022 року до червня 2023 року та на період з червня 2023 року до червня 2024 року замовлені обсяги визначаються сторонами окремими додатковими угодами до цього договору. У випадку, якщо сторони не узгодили замовлені обсяги газу на зазначені періоди та не підписали відповідні додаткові угоди, постачальник має право розірвати договір в односторонньому порядку. У такому випадку постачальник надсилає рекомендованим листом відповідне письмове повідомлення споживачу про розірвання цього договору, при цьому договір буде вважатися розірваним з дати, визначеної постачальником у такому повідомленні.

Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум обсягів природного газу, замовлених споживачем за весь період дії договору (підпункт 2.1.3. пункту 2.1. договору).

Додатковою угодою №2 від 14.12.2021 внесені зміни до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. договору, згідно з якими викладено розрахунковий періодів з грудня 2021 року до червня 2022 року в такій редакції: грудень 2021 загальний обсяг 9,762 тис.куб.м.; січень 2022 загальний обсяг 9,833 тис.куб.м.; лютий 2022 загальний обсяг 8,734 тис.куб.м.; березень 2022 загальний обсяг 6,499 тис.куб.м.; квітень 2022 загальний обсяг 1,715 тис.куб.м., травень 2022 загальний обсяг 1,084 тис.куб.м. Всього 37,627тис.куб.м.

Згідно з пунктом 2.2. договору (в редакції, викладеній з 01 грудня 2021, згідно з додатковою угодою №2 від 14.12.2021) споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1. цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору.

Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (пункт 2.3. договору).

За умовами пункту 2.4. договору (в редакції, викладеній з 01 грудня 2021 року, згідно з додатковою угодою №2 від 14.12.2021) перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду.

Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Відповідно до пункту 3.2. договору постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Згідно з пунктом 3.3. договору (в редакції додаткової угоди №3 від 14.12.2021) постачання (включення споживача до Реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 5.1. цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ.

Пунктом 3.5. договору (в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021), визначено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється окремими актами приймання-передачі газу: акт приймання-передачі обсягу І та акт приймання-передачі обсягу ІІ.

Споживач в актах приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які бути використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень пунктів 3.2. та 3.3 даного договору.

Згідно з підпунктом 3.5.2. пункту 3.5. договору (в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021) постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом повертає споживачу по одному примірнику оригіналів актів приймання-передачі природного газу, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою. У разі не підписання постачальником актів/акту приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт/акти приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (підпункт 3.5.3. пункту 3.5. договору в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021).

Згідно з підпунктом 3.5.4. пункту 3.5. договору (в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021), у випадку ненадання/несвоєчасного надання актів/акту, зазначених в підпункті 3.5.1. договору, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору. Розподілення фактично використаного загального обсягу на обсяг І та обсяг ІІ здійснюється прямо пропорційно розподілу обсягів, зазначених на відповідний розрахунковий період в пункті 2.1. цього договору.

За умовами пункту 4.1. договору (з урахуванням змін, внесених згідно з додатковою угодою №2 від 14.12.2021) ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:

4.1.1. ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як обсяг І визначається наступним чином:

4.1.1.1. в період з 01.06.2021 до 31.05.2022 (включно) ціна природного газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ 6188,33грн.

крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ 163,89грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.06.2021 до 31.05.2022 (включно) становить 7583,89грн.

Підпунктом 4.1.2. пункту 4.1. договору передбачено, що ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1. цього договору як обсяг ІІ за 1000 куб.м. визначається щомісячно підписанням додаткової угоди на рівні середньоарифметичного значення ціни, що враховує розрахункові ціни (середньоарифметичне значення котирувань) із застосуванням коригуючого коефіцієнта 1,02.

Додатковою угодою №1 від 16.11.2021 доповнено підпункт 4.1.2. пункту 4.1. Розділу 4 «Ціна природного газу» договору підпунктом 4.1.2.7, згідно з яким ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, для обсягу ІІ на грудень 2021 року становить 29105,98грн.

Додатковою угодою №4 від 06.01.2022 доповнено підпункт 4.1.2. пункту 4.1. Розділу 4 «Ціна природного газу» договору підпунктом 4.1.2.8, згідно з яким ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, для обсягу ІІ на січень 2022 року становить 38198,78грн.

Додатковою угодою №6 від 20.01.2022 доповнено підпункт 4.1.2. пункту 4.1. Розділу 4 «Ціна природного газу» договору підпунктом 4.1.2.9, згідно з яким ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, для обсягу ІІ на лютий 2022 року становить 38489,40грн.

Відповідно до пункту 4.3. договору, загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5. цього договору.

Додатковою угодою №5 від 20.01.2022 пункт 5.1 договору викладено в такій редакції:

5.1. Оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

5.1.1. Оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім обсягу І (фіксованого), здійснюється споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;

5.1.2. Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу обсягу І (фіксованого) здійснюється споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу.

5.1.3. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% вартості фактично переданого природного газу обсягу І (фіксованого).

5.1.4. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5. цього договору.

Згідно з пунктом 5.4. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1. цього договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (пункт 7.1. договору).

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2. договору).

Даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 30 червня 2024 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (пункт 13.1. договору).

Договір та додаткові угоди підписано представником постачальника та споживача, скріплені печатками сторін.

За твердженнями позивача у період листопад 2021 рік лютий 2022 рік, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 368885,17грн., на підтвердження чого до позову додані акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2022.

Згідно з актом від 30.11.2021 передано природний газ у листопаді 2021 року в обсязі 3,91700 тис.куб.м на суму на суму 29706,08грн.

Згідно з актами від 31.12.2021 у грудні 2021 року передано природного газу в обсязі 10,22200 тис.куб.м на суму 77522,50грн. та в обсязі 1,22300 тис.куб.м на суму 35596,62грн.

Згідно з актами від 31.01.2022 у січні 2022 року передано природний газ в обсязі 1,32200 тис.куб.м на суму 50498,78грн. та в обсязі 11,03400 тис.куб.м на суму 83680,61грн.

Згідно з актами від 28.02.2022 у лютому 2022 року передано природний газ в обсязі 1,03992 тис.куб.м на суму 40025,89грн. та в обсязі 6,83748 тис.куб.м на суму 51854,69грн.

Акти приймання передачі-природного газу містять посилання на договір №4426-НГТ-6 від 15.11.2021 та на відповідний розрахунковий період.

Акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, від 28.02.2022 підписано представником постачальника та скріплено печаткою позивача. Споживачем вказані акти не підписані. Позивач зазначив, що акти від 28.02.2022 були направлені на електронну адресу споживача, проте не повернуті позивачу. Вмотивованої відмови від підписання актів також не надано.

Акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, від 31.01.2022 підписано представниками постачальника та споживача, підписи скріплено печатками.

Поряд з цим, на підтвердження споживання відповідачем означених вище обсягів природного газу позивач надав лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 28.10.2024 №ТОВвих-24-16269 щодо об`ємів спожитого споживачем природного газу помісячно, в тому числі надано роздруківки з Інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХQ00012QKOP000 в період з 19.11.2021 по 25.02.2022.

Оплата за переданий природний газ в повному обсязі відповідачем не здійснена. Так, згідно з довідкою АБ «Укргазбанк» від 05.04.2024 №15932/10072/2024 споживачем проведено часткові оплати в загальній сумі 142825,20грн., а саме: 19.11.2021 в сумі 50000,00грн. за листопад 2021 року, 25.01.2022 в сумі 35596,62грн. та 31.01.2022 в сумі 57228,58грн. за грудень 2021 року.

Заборгованість з оплати за природний газ з урахуванням часткових оплат становить 226059,97грн. за період січень лютий 2022 року.

На переконання позивача, вказане свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою, в якій, окрім стягнення суми основного боргу у розмірі 226059,97грн., просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 13640,76грн., інфляційні втрати в сумі 53480,93грн. та пеню в сумі 44516,29грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З огляду на приписи статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до договору споживачу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нахімова-170", відповідачу у справі, присвоєно ЕІС-код 56ХQ00012QKOP000; постачальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг.

Пунктом 3.5. договору (в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021), визначено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється окремими актами приймання-передачі газу: акт приймання-передачі обсягу І та акт приймання-передачі обсягу ІІ.

Споживач в актах приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які бути використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень пунктів 3.2. та 3.3 даного договору.

Згідно з підпунктом 3.5.2. пункту 3.5. договору (в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021) постачальник не пізніше місяця, наступного за розрахунковим періодом повертає споживачу по одному примірнику оригіналів актів приймання-передачі природного газу, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою. У разі не підписання постачальником актів/акту приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживання про причини такого не підписання.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт/акти приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (підпункт 3.5.3. пункту 3.5. договору в редакції додаткової угоди №2 від 14.12.2021).

Згідно з даними, які відображені у листі оператора ГТС від 28.10.2024 №ТОВвих-24-16269 з урахуванням додатків до нього (інформація щодо остаточної алокації відборів споживача в реєстрі споживачів постачальника з ЕІС-кодом 56ХQ00012QKOP000) обсяг споживання газу за період за період з 19.11.2021 по 25.02.2022 становить:

з 19.11.2021 по 30.11.2021 3917,00 м 3 ,

з 01.12.2021 по 31.12.2021 11445,00 м 3 ,

з 01.01.2022 по 31.01.2022 12356,00 м 3 ,

з 01.02.2022 по 25.02.2022 7877,40 м 3 .

Дані показники відповідають показникам, згідно представлених даних в актах приймання-передачі природного газу, в тому числі, за спірний період січень лютий 2022 рік, і відображають обсяг споживання у січні 2022 року 12,356 тис.куб.м., у лютому 2022 року - 7,8774 тис.куб.м.

Аналіз вказаного дає підстави дійти висновку про відсутність відмінностей між даними, які містяться у листі оператора ГТС від 28.10.2024 №ТОВвих-24-16269 з урахуванням додатків до нього та даними, які відображено в особистому кабінеті постачальника та зазначено в актах приймання-передачі.

Отже, як свідчать обставини справи, постачальником поставлено відповідачу природний газ у січні 2022 року в обсязі 12,356 тис.куб.м. на суму 134179,39грн., у лютому 2022 року в обсязі 7,8774 тис.куб.м. на суму 91880,58грн з урахуванням послуг транспортування в силу умов договору та за даними оператора ГТС.

Пунктом 5.1. договору в редакції додаткової угоди №5 від 20.01.2022 визначено, що оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

5.1.1. Оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім обсягу І (фіксованого), здійснюється споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;

5.1.2. Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу обсягу І (фіксованого) здійснюється споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу.

5.1.3. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% вартості фактично переданого природного газу обсягу І (фіксованого).

5.1.4. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5. цього договору.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі №814/4170/15).

Беручи до уваги наведені положення укладеного між сторонами договору, відповідач мав здійснити оплату незалежно від факту надсилання позивачем рахунків у строк не пізніше: за січень 2022 року 15.03.2022 (прострочення з 16.03.2022), за лютий 2022 року 15.04.2022 (прострочення з 16.04.2022).

Вартість природного газу за січень лютий 2022 року відповідачем не оплачена. Доказів оплати обсягів природного газу спожитого у спірний період січень лютий 2022 року відповідач до суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростував.

Акти приймання-передачі природного газу за січень від 31.01.2022 підписано представниками постачальника та споживача, підписи скріплено печатками.

Акти за лютий від 28.02.2022, надіслані відповідачу, не підписані відповідачем та постачальнику не повернуті. Письмова відмова від підписання актів позивачу не направлена.

При цьому відсутність підписаного відповідачем акту прийому-передачі природного газу за лютий 2022 року не спростовує факту його споживання. В підпункті 3.5.4. пункту 3.5 договору сторони договору погодили порядок підтвердження обсягів споживання природного газу на випадок можливої відсутності підписаного акту приймання-передачі природного газу та умови розрахунків за споживання газу.

Отже грошове зобов`язання споживача перед постачальником природного газу поставленого у січні-лютому 2022 року у загальній сумі 226059,97грн не виконано.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за поставлений природний газ у січні-лютому 2022 року підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 226059,97грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 13640,76грн, інфляційні втрати в сумі 53480,93грн. та пеню в сумі 44516,29грн.

Відповідно до частини 1 статті 549, пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 193, частини 1 статті 216 та частини 1 статті 218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Як встановлено статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлену до стягнення пеню в сумі 44516,29грн. позивачем нараховано на підставі пункту 7.2. договору, яким передбачено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування проведено за зобов`язаннями січня 2022 року на суму боргу 134179,39грн. за період 16.03.2022 по 15.09.2022, за зобов`язаннями лютого 2022 року на суму боргу 91880,58грн. за період 16.04.2022 по 15.10.2022.

Суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН дійшов висновку, що проведений позивачем розрахунок є арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення пені в сумі 44516,29грн, є такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов Договору нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 13640,76грн. відповідно до вимог статті 625 ЦК України.

Нарахування проведено за зобов`язаннями січня 2022 року на суму боргу 134179,39грн. за період 16.03.2022 по 31.03.2024, за зобов`язаннями лютого 2022 року на суму боргу 91880,58грн. за період 16.04.2022 по 31.03.2024.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН дійшов висновку, що проведений позивачем розрахунок є арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 13640,76грн, є такими, що підлягають задоволенню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати вартості послуг з постачання природного газу, позивачем нараховано інфляційних витрат у сумі 53480,93грн.

Нарахування проведено за зобов`язаннями січня 2022 року на суму боргу 134179,39грн. за період з 01.04.2024 по 31.03.2024, за зобов`язаннями лютого 2022 року на суму боргу 91880,58грн. за період 01.05.2022 по 31.03.2024.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН дійшов висновку, що позивачем вірно визначені періоди таких нарахувань за кожним зобов`язанням окремо, при цьому за перерахунком суду загальний розмір інфляційних втрат становить 53480,95грн., що є більше ніж заявлено позивачем.

Враховуючи, що згідно з частиною 2 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в заявленій позивачем сумі 53480,93грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нахімова-170" про стягнення 337697,95грн., з яких: 226059,97грн. - заборгованість з оплати природного газу, 44516,29грн. - пеня, 13640,76грн. - 3% річних та 53480,93грн. - інфляційні втрати, задовольнити повністю.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нахімова-170" (87525, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, будинок 170; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, буд.1; ) суму боргу за поставлений природний газ у розмірі 226059,97грн., пеню у розмірі 44516,29грн., 3% річних у розмірі 13640,76грн., інфляційні втрати у розмірі 53480,93грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 4052,38грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 21.01.2025.

Суддя М.О. Лейба