РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2025Справа № 910/13164/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного підприємства «ІН-ТАЙМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТХОЛОД»

про стягнення 101 679,52 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Приватне підприємство «ІН-ТАЙМ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТХОЛОД» з вимогою про стягнення 101 679, 52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем вимог за договором поставки №23 від 17.11.2021 та за договором виконання робіт №23/1 від 17.11.2021.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

12.11.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2024 відкрито провадження у справі №910/13164/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 15.11.2024, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 15.11.2024 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із посиланням на закінчення терміну зберігання.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору поставки №23 від 17.11.2021 поставив відповідачу товар на загальну суму 275 541,60 грн, на підтвердження чого позивач надав: видаткову накладну №9 від 30.11.2021 на суму 275 541,60 грн та Акт №001_15122021 прийому-передачі Купольної конструкції.

Позивач стверджує, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки, оплату за поставлений позивачем товар здійснив частково у розмірі 230 000,00 грн, у зв`язку із чим у позивача виникла заборгованість у сумі 45 541,60 грн за договором поставки №23 від 17.11.2021.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору виконання робіт №23/1 від 17.11.2021 виконав роботи на загальну суму 27 600,00 грн, на підтвердження чого позивач надав акт виконаних робіт від 30.11.2021.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором виконання робіт №23/1 від 17.11.2021 оплату виконаних позивачем робіт у сумі 27 600,00 грн не здійснив, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 27 600,00 грн за договором виконання робіт №23/1 від 17.11.2021.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається також на прострочення відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки №23 від 17.11.2021 та за договором виконання робіт №23/1 від 17.11.2021, у зв`язку із чим позивачем нараховані пеня у сумі 104,40 грн, інфляційні втрати в сумі 22 456,71 грн, 3% річних у сумі 5 976,81 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.11.2021 між Приватним підприємством «ІН-ТАЙМ» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТХОЛОД» (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 23 (далі - договір поставки), відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності, найменування, ціна і кількість якого вказуються у відповідних рахунках, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах укладеного договору (п. 1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору поставки встановлено, що предметом поставки є Купольна конструкція (надалі за текстом - товар), кількість та асортимент якого узгоджено сторонами шляхом підписання Специфікацій, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.1. договору поставки постачальник здійснює поставку товару покупцю у строк 25 (двадцять п`ять) робочих днів з моменту отримання оплати за рахунком.

Відповідно до п. 3.2. договору поставки постачання здійснюється на об`єкт покупця, розташований за адресою: м. ______.

Перехід права власності на товар відбувається у момент його фактичної передачі покупцю, що оформляється видатковою накладною (п. 3.3. договору поставки).

За умовами п. 3.4. договору поставки продавець зобов`язується надати покупцеві усю необхідну документацію, у тому числі (але не обмежуючись): рахунок-фактуру на товар з обов`язковою вказівкою номера і дати договору та гарантійний талон, відповідну Специфікацію (у випадку наявності); видаткову накладну на поставлений товар та/або акт приймання-передачі поставленого товару (або інший первинний документ, що підтверджує поставку товару в узгоджених сторонами випадках); документи, що підтверджують якість товару: податкову накладну, оформлену у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 4.1. договору поставки ціни на товар, що постачається на умовах цього договору, узгоджено сторонами у Специфікації. Загальна вартість договору включає вартість товару, що постачається відповідно до п. 2.1. договору, та доставки і загалом становить 1 000 000 грн. (один мільйон гривень 00 коп.).

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника у сумі, визначеній у п. 4.1. договору, впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту його укладення та виставлення рахунку-фактури. За цим договором допускається коригування ціни на товар (п. 4.2. та п. 4.3. договору поставки).

Відповідно до п. 6.5. договору поставки за прострочення визначеного договором строку оплати за товар покупець виплачує пеню у розмірі 0,1 % від несплаченої суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення), за кожний день прострочення, до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Згідно з п. 7.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до "31" грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за ним (у т.ч. з сервісного обслуговування та гарантійними зобов`язаннями).

17.11.2021 між Приватним підприємством «ІН-ТАЙМ» (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТХОЛОД» (замовник, відповідач) укладений договір виконання робіт №23/1 (надалі - договір виконання робіт), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується виконати за завданням замовника своїми силами або силами субпідрядників роботи по монтажу купольної конструкції діаметром 8м за адресою:____.

Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (п. 1.2. договору виконання робіт).

Відповідно до п. 2.1. договору виконання робіт договірна вартість даного договору складає: 27600,00 грн. (двадцять сім тисяч шістсот грн.00 коп.) в т.ч. ПДВ - 4600,00 грн. (чотири тисячі шістсот грн. 00 коп.).

За умовами п. 2.2. договору виконання робіт порядок розрахунків за даним договором - 100% передплата. Замовник сплачує виконавцю повну суму договірної вартості, зазначеної в п.2.1 даного договору, на протязі 3-х банківських днів від дати підписання даного договору.

Пунктом 3.1. договору виконання робіт передбачено, що загальний термін виконання робіт за даним договором складає 3 дні після надходження заявки на монтаж.

Згідно п. 3.2. договору виконання робіт прийом-передача виконаних робіт оформлюється актом, який підписується сторонами даного договору. Зазначений акт повинен бути підписаний замовником на протязі 3-х робочих днів від дати отримання, в іншому випадку, в той самий строк, надається мотивована письмова відмова від підписання акту.

Відповідно до п. 3.3. договору виконання робіт мотивовані зауваження замовника протягом 2 (двох) місяців від дати підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, що стосуються безпосередньо виконаних робіт оформлюються актом, що підписується сторонами, із зазначенням робіт, що необхідно провести, та строком їх виконання виконавцем.

Пунктом 5.2. договору виконання робіт сторони погодили, що у випадку порушення строків розрахунків з вини замовника, останній сплачує виконавцю неустойку в розмірі 0,1% від суми даного договору за кожний день прострочення. Оплата штрафу або неустойки не звільняє винну сторону від виконання умов даного договору.

Даний договір діє з моменту його підписання сторонами та до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 9.1. договору виконання робіт).

На виконання умов договору поставки №23 від 17.11.2021 згідно видаткової накладної №9 від 30.11.2021 та Акту №001_15122021 прийому-передачі Купольної конструкції позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 275 541,60 грн.

Відповідач здійснив оплату поставленого товару частково на суму 230 000,00 грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків від 26.01.2022.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки, оплати поставленого позивачем товару не здійснив, у зв`язку із чим, у позивача виникла заборгованість у сумі 45 541,60 грн за договором поставки №23 від 17.11.2021.

Також в обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання умов договору виконання робіт №23/1 від 17.11.2021 позивачем виконані роботи вартістю 27 600,00 грн. Згідно із умов договору позивачем складено акт виконаних робіт від 30.11.2021.

Оскільки відповідачем не здійснено оплату виконаних позивачем робіт у розмірі, заборгованість відповідача перед позивачем за договором виконання робіт №23/1 від 17.11.2021 становить 27 600,00 грн.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 73 141,60 грн за договором поставки №23 від 17.11.2021 та договором виконання робіт №23/1 від 17.11.2021.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховані: пеня у сумі 104,40 грн, інфляційні втрати в сумі 22 456,71 грн, 3% річних у сумі 5 976,81 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір поставки № 23 від 17.11.2021, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності, найменування, ціна і кількість якого вказуються у відповідних рахунках, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах укладеного договору.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Також між сторонами укладений договір виконання робіт №23/1 від 17.11.2021, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується виконати за завданням замовника своїми силами або силами субпідрядників роботи по монтажу купольної конструкції діаметром 8м.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 275 541,60 грн, що підтверджується видатковою накладною №9 від 30.11.2021 та Актом №001_15122021 прийому-передачі Купольної конструкції, які підписані представниками сторін та скріплені печатками.

На підтвердження виконання робіт за договором №23/1 від 17.11.2021 позивачем надано Акт виконаних робіт від 30.11.2021, який підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Отже, з урахуванням наведеного, оскільки матеріали справи не містять мотивованих заперечень або зауважень щодо виконаних робіт, враховуючи підписаний з боку відповідача Акт виконаних робіт від 30.11.2021, суд дійшов висновку, що роботи на загальну суму 27 600,00 грн за договором №23/1 від 17.11.2021 прийняті відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 4.2. договору поставки сторони погодили, що оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника у сумі, визначеній у п. 4.1. договору, впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту його укладення та виставлення рахунку-фактури.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За умовами п. 2.2. договору виконання робіт порядок розрахунків за даним договором - 100% передплата. Замовник сплачує виконавцю повну суму договірної вартості, зазначеної в п. 2.1 даного договору, на протязі 3-х банківських днів від дати підписання даного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи погоджений сторонами порядок оплати, строк оплати за поставлений товар та виконання робіт є таким, що настав.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив оплату поставленого товару частково на суму 230 000,00 грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків від 26.01.2022, підписаного представниками сторін.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором поставки у сумі 45 541,60 грн, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 45 541,60 грн за договором поставки №23 від 17.11.2021.

Крім того заборгованість відповідача по договору №23/1 від 17.11.2021 у розмірі 27 600,00 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості у розмірі 27 600,00 грн за договором №23/1 від 17.11.2021.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховані пеня у сумі 104,40 грн, інфляційні втрати в сумі 22 456,71 грн, 3% річних у сумі 5 976,81 грн на загальну суму заборгованості 73 141,60 грн.

У пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування інфляційних, річних та пені.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за поставлений товар передбачена у п. 6.5. договору поставки №23 від 17.11.2021, відповідно до якого сторони погодили, що за прострочення визначеного договором строку оплати за товар покупець виплачує пеню у розмірі 0,1 % від несплаченої суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення), за кожний день прострочення, до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за виконання робіт передбачена у п. 5.2. договору виконання робіт №23/1 від 17.11.2021, відповідно до якого сторони погодили, у випадку порушення строків розрахунків з вини замовника, останній сплачує виконавцю неустойку в розмірі 0,1% від суми даного договору за кожний день прострочення.

Здійснивши перерахунок пені судом встановлено, що сума пені становить 38 106,77 грн, що є більшою ніж сума, яка нарахована позивачем у розмірі 104,40 грн, при цьому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 104,40 грн підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Суд перевіривши розрахунок позивача 3% річних у сумі 5 976,81 грн та інфляційних втрат у сумі 22 456,71 грн є арифметично вірними, у зв`язку із чим вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Приватного підприємства «ІН-ТАЙМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТХОЛОД» повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТХОЛОД" (02099, Україна, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок, 9, офіс, 204А, ідентифікаційний код 39089332) на користь Приватного підприємства "ІН-ТАЙМ" (52030, Україна, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., селище Обухівка, вулиця Солідарності, будинок, 543а, ідентифікаційний код 36495230) заборгованість у сумі 73141,60 грн, пеню у сумі 104,40 грн, інфляційні втрати у сумі 5 976,81 грн, 3% річних у сумі 5 976,81 та судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 22.01.2025.

Суддя О.В. Гулевець