РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.01.2025Справа № 910/14106/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» (09130, Київська область, Білоцерківський район, село Дрозди; ідентифікаційний код 45101561)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ЛІС» (03022, місто Київ, вулиця Максимовича Михайла, будинок 2; ідентифікаційний код 40087616)

про стягнення 327 567,84 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» (далі - ДСГП «Ліси України»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ЛІС» (далі - ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» /відповідач) стягнення 327 567,84 грн, у тому числі: 215 000,00 грн - основного боргу, 92 985,51 грн - інфляційних втрат та 19 582,33 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р від 10.09.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.11.2024 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» відзиву на позовну заяву не надало, при цьому, 19.11.2024 було повідомлено про відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про доставку ухвали суду від 19.11.2024 в електронний кабінет ТОВ «ЗЕТ-ЛІС».

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.09.2021 між Державним підприємством «Фастівське лісове господарство», яке у подальшому припинене шляхом реорганізації та приєднано до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ЛІС» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р.

Згідно з умовами п. 1.1. договору, за результатами проведення аукціону (редукціону) із продажу необробленої деревини, які вказані у п. 1 додатку №1 до цього договору, продавець передає у власність лісопродукцію, вказану у додатку 1 та доповненнях до цього договору, а покупець зобов`язався прийняти і сплатити його вартість, вказану в товарно-транспортних накладних та/або актах виконаних робіт та/або рахунках-фактурах. Продавець може надавати покупцю послуги, а покупець зобов`язується прийняти надані послуги і сплатити їх вартість, вказану в товарно-транспортних накладних та/або актах виконаних робіт та/або рахунках-фактурах.

У відповідності до п. 3.1. та п. 3.3. договору загальний обсяг товару вказано у додатку №1. Загальна сума договору вказана у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до п. 6.1. та п. 6.2. договору оплата за товар здійснюється шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця суми коштів, визначеної як передоплата та/або суми коштів, вказаної у товарно-транспортних накладних та/або актах виконаних робіт та/або рахунках-фактурах протягом 10-ти днів з дати створення таких документів. Сума гарантійного внеску перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в публічних торгах із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в частині оплати за товар.

Цей договір чинний з 10.09.2021 до 30.09.2021 (п. 11.2. договору).

У п. 1 додатку №1 до договору зазначено, що загальна сума договору орієнтовно складає 1 389 760,00 грн.

Крім того, 30.09.2021 сторони підписали доповнення №1 до договору, в якому погодили, що загальна сума доповнення складає 200 000,00 грн.

У період з 08.10.2021 по 29.11.2021 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1 284 689,60 грн, що підтверджується видатковими накладними: №КВ-6 від 08.10.2021 на суму 163 806,31 грн; №КВ-1 від 13.10.2021 на суму 177 050,34 грн; №КВ-6 від 19.10.2021 на суму 193 776,85 грн; №КВ-6 від 04.11.2021 на суму 185 627,70 грн; №КВ-1 від 09.11.2021 на суму 183 432,22 грн; №КВ-6 від 26.11.2021 на суму 190 073,83 грн; №КВ-3 від 29.11.2021 на суму 190 922,35 грн.

Проте, ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» за поставлений товар розрахувалося частково у розмірі 1 060 000,00 грн, що підтверджується виписками по рахунку позивача.

21.09.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про погашення заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р від 10.09.2021 у сумі 224 689,60 грн.

09.01.2024 ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» частково погасило заборгованість на суму 9 689,60 грн, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 215 000,00 грн.

За таких обставин, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р від 10.09.2021 позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 215 000,00 грн, а також 3% річних у сумі 19 582,33 грн та інфляційних втрат у розмірі 92 985,51 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом вище встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р від 10.09.2021, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 284 689,60 грн, що підтверджується видатковими накладними.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, відповідно до п. 6.1. та п. 6.2. договору оплата за товар здійснюється шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця суми коштів, визначеної як передоплата та/або суми коштів, вказаної у товарно-транспортних накладних та/або актах виконаних робіт та/або рахунках-фактурах протягом 10-ти днів з дати створення таких документів. Сума гарантійного внеску перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в публічних торгах із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в частині оплати за товар.

Судом встановлено, що ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» за поставлений товар у повному обсязі не розрахувалось, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 215 000,00 грн, при цьому, на підтвердження зворотнього відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» порушило умови договору купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р від 10.09.2021 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 215 000,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача 3% річних у сумі 19 582,33 грн та інфляційні збитки у розмірі 92 985,51 грн, нараховані на суму боргу за період з 09.12.2021 по 11.11.2024, з урахуванням здійснення відповідачем часткових оплат.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що позивачем при розрахунку інфляційних втрат допущено арифметичну помилку.

Так, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми 3% річних у розмірі 19 582,33 грн та інфляційних втрат у розмірі 92 765,55 грн, що має наслідком часткове задоволення цих вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання юридичних послуг (правової (правничої) допомоги) №20/В-з від 08.04.2024, укладений між позивачем та адвокатом Коваленко Юлією Олександрівною; додаток 1 до цього договору, в якому погоджено кошторис; акт приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2024 та платіжну інструкцію №8683 від 05.12.2024.

Зокрема, у п. 1.1. додатку №1 до договору сторонами погоджено, що вартість однієї години складання позовної заяви по ГПК України становить 1 000,00 грн.

Так, згідно із п. 4 акту про приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2024 адвокат надав клієнту послуги з правової допомоги відповідно до договору про надання юридичних послуг (правової (правничої) допомоги) №20/В-з від 08.04.2024, а клієнт прийняв надані послуги зі складання та подання позовної заяви від 15.11.2024 до ТОВ «ЗЕТ-ЛІС» про стягнення 215 000,00 грн основного боргу, 92 985,51 грн інфляційних та 19 582,33 грн 3% річних, всього 327 567,84 грн за договором купівлі-продажу (постачання) необробленої деревини №192-Р від 10.09.2021, на загальну суму 5 000,00 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем надано суду належні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в межах цієї справи у розмірі 5 000,00 грн.

Разом із тим, приймаючи до уваги, що позовні вимоги ДСГП «Ліси України» задоволено частково, відповідно вимога про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а саме пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ЛІС» (03022, місто Київ, вулиця Максимовича Михайла, будинок 2; ідентифікаційний код 40087616) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» (09130, Київська область, Білоцерківський район, село Дрозди; ідентифікаційний код 45101561) 215 000 (двісті п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. - основного боргу, 19 582 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 33 коп. - 3% річних, 92 765 (дев`яносто дві тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн 55 коп. - інфляційних втрат, 4 993 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн 59 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та 3 928 (три тисячі дев`ятсот двадцять вісім) грн 18 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК