ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 Справа № 917/1598/24

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І.,

при секретарі судового засідання Голик В.М.,

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2

до відповідача: Виробничого сільськогосподарського кооперативу «ЗЛАГОДА», вул. Центральна, 6 А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712,

про визнання частково недійсним рішення загальних зборів

представники сторін в судове засідання не з`явилися

Розглядається позовна заява ОСОБА_1 (позивач) до Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» ( ВСК «Злагода», відповідач) про визнання недійсним рішення, оформленого у формі протоколу № 19 від 15.03.2024 Щорічних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу «ЗЛАГОДА» (вул. Центральна, 6 А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712, ) в частині пункту 7 щодо виключення зі складу членів кооперативу асоційованих членів кооперативу у зв`язку з припиненням трудової участі в діяльності виробничого кооперативу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою від 25.09.2024 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.10.2024 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 13218). До вказаного клопотання додано відредаговану позовну заяву (том 1 а.с. 194-200), згідно якої позивачем заявлено позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення, оформленого у формі протоколу № 19 від 15.03.2024 щорічних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу «ЗЛАГОДА» в частині пункту 7 щодо виключення зі складу членів кооперативу асоційованих членів кооперативу у зв`язку з припиненням трудової участі в діяльності виробничого кооперативу ОСОБА_1 .

Згідно з ухвалою від 11.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 12.11.2024; встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи, а саме: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

25.11.2024 від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог (вх. № 15901), у якому позивач просить суд визнати недійсним рішення, оформлене у формі протоколу № 19 від 15.03.2024 щорічних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу «ЗЛАГОДА» в частині пункту 7 щодо виключення зі складу членів кооперативу асоційованих членів кооперативу у зв`язку з припиненням трудової участі в діяльності виробничого кооперативу ОСОБА_1 .

Суд, в ухвалі від 26.11.2024 констатував, що позивач у клопотанні від 25.11.2024 фактично просить змінити предмет позову шляхом виключення вимоги про скасування рішення загальних зборів. У зв`язку з цим суд розцінив подане позивачем клопотання як клопотання про зміну предмету позову.

Ухвалою від 26.11.2024 судом було прийнято клопотання позивача про зміну предмету позову (вх. №15901 від 25.11.2024).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є асоційованим членом ВСК «Злагода», проте не був повідомлений відповідачем про проведення зборів членів кооперативу та не був присутній на них.

Позивач зазначає, що на проведених зборах було вирішене питання про виключення його з членів кооперативу, чим порушені його права.

Відповідач у відзиві (том 1, а.с. 215-219) проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач як асоційований член кооперативу має лише право дорадчого голосу, тому вважає, що оспорюване рішення було прийняте загальними зборами ВСК «Злагода» в межах своїх повноважень; що відповідно до вимог статуту кооперативу повідомлення про проведення загальних зборів було здійснене шляхом розміщення оголошення в публічному місці за місцезнаходженням відповідача; що прийняття загальними зборами рішення про припинення асоційованого членства відповідало вимогам чинного законодавства, оскільки передбачало виплату всім асоційованим членам кооперативу вартості належних їм паїв.

У відповіді на відзив (том 1, а.с. 232-236) позивач заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на те, що Статутом кооперативу передбачено повідомлення всіх членів кооперативу (в тому числі асоційованих) про проведення загальних зборів як шляхом розміщення оголошення в публічних місцях, так і шляхом відправлення або вручення повідомлень, що не було здійснено відповідачем; що відповідачем не надано доказів фактичного розміщення повідомлення оголошення про проведення зборів; що обов`язок доказування здійснення належного повідомлення позивача про проведення зборів покладено саме на відповідача.

У запереченнях (том 2, а.с. 1-4) відповідач підтримав свої доводи щодо з посиланням на відсутність зобов`язання щодо персонального повідомлення про проведення зборів асоційованих членів кооперативу. Водночас, відповідач зазначає, що, на його думку, позивачем не доведено факт порушення своїх прав та інтересів оспорюваним рішенням.

Ухвалою від 26.11.2024 судом було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.1.22024.

Від представника позивача надійшло клопотання від 11.12.2024 про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з необхідністю участі представника на цей же час в іншому судовому засіданні.

Ухвалою від 12.12.2024 суд відклав розгляд справи на 16.01.2025.

В судове засідання 16.01.2025 представники сторін не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання від 16.01.2025 про розгляд справи за відсутності представника, яке задовольняється судом.

Від відповідача надійшло клопотання від 15.01.2025 про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із зайнятістю представника в слідчих діях, що будуть проводитися в межах кримінального провадження 0001001.

При вирішенні заявленого відповідачем клопотання судом враховується, що ГПК України не обмежує сторін певним колом осіб, які можуть представляти їх інтереси в суді, у зв`язку з чим учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідність участь у судовому засіданні іншого представника. Окрім цього, доданий до клопотання про відкладення витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не підтверджує факту представництва інтересів в рамках кримінального провадження 0001001 саме адвокатом Власенко Н.О. та про зайнятість цього представника у слідчих діях саме 16.01.2025 об 11:00.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів поважності причин неявки, а також повторність неявки представника відповідача в судове засідання, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні, судом не виявлено, суд надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, тому приймає рішення по суті позовних вимог в даному судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України, до юрисдикції господарських судів віднесені, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу (далі ГК) України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч. 3 ст. 167 ГК України).

Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними (відповідна правова позиція була викладена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18 та від 05.11.2019 у справі №922/80/18).

За таких обставин, спірні правовідносини виникли з корпоративних відносин між позивачем як членом виробничого сільськогосподарського кооперативу та відповідачем, тому справа підлягає розгляду господарським судом відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до п.2.1 власного Статуту (в редакції від 16.03.2023, том 1, а.с. 125-151, далі - Статут) відповідач є виробничим сільськогосподарським кооперативом, тобто добровільним об`єднанням громадян на засадах членства з метою спільної господарської та іншої діяльності, що базується на їх особистій трудовій участі та об`єднанні майнових пайових внесків, участі в управлінні підприємством та розподілі доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі у його діяльності.

Метою діяльності кооперативу є отримання прибутку (п.3.1 Статуту), а до предмету діяльності віднесено, зокрема, виробництво сільськогосподарської продукції, її переробка та реалізація (п. 3.2 Статуту).

Відповідно до п. 4.1. Статуту, членами Кооперативу можуть бути фізичні особи, які досягли 16-річного віку і виявили бажання брати участь у діяльності Кооперативу, визнають Статут та дотримуються його вимог, формують фонди та беруть участь у його діяльності шляхом обов`язкової трудової участі.

П.4.7 Статуту передбачено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для членів кооперативу, які не працюють в кооперативу. Асоційованим членом Кооперативу може бути будь-яка фізична особа, що досягла 16 років, та юридична особа, яка внесла свій пайовий, вступний внесок, а за бажанням і додатковий пай у порядку та розмірі, передбачених для членів Кооперативу. Асоційований член Кооперативу має право: брати участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу (без права голосування з прийняття рішень порядку денного); отримувати частку доходу на свій пай; у першу чергу отримувати свій пай (або його вартість у горошкових одиницях) та відповідну частку доходу на нього при ліквідації Кооперативу.

Позивач мав статус асоційованого члена ВСК «Злагода» що відображено в переліку членів кооперативу (порядковий номер 94), зазначеному в п.1.4 Статуту (том 1, а.с.136).

Відповідно до п. 9.3.12 Статуту, до компетенції Загальних зборів належить, зокрема, виключення членів Кооперативу.

Відповідно до п. 9.4. Статуту, рішення загальних зборів членів кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ та виключення зі складу членів кооперативу, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього, реорганізацію та ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 75% членів з правом вирішального голосу, присутніх на загальних зборах.

Відповідно до п. 10.2 Статуту, засідання Загальних зборів скликаються Правлінням, а при його відсутності головою Кооперативу. Повідомлення про такі збори, дату та місце їх проведення, порядок денний повинні бути оприлюднені не менш як за тридцять (30) днів до дня проведення засідання в усіх населених пунктах, де мешкає та працює більшість Членів Кооперативу шляхом розміщення оголошення у публічних місцях, пресі, та відправленням або особистим врученням повідомлень. Якщо окремі члени Кооперативу мають інше місце проживання, їм у той же термін надсилаються письмові повідомлення.

Відповідно до п.10.6. Статуту, рішення Загальних зборах вважається прийнятим якщо за нього проголосувало більше половини членів кооперативу з вирішальним голосом присутніх на Загальних зборах членів Кооперативу. З питань що відносяться до виключної компетенції зборів (п. 9.4. Статуту) повинно проголосувати 75% присутніх на зборах членів кооперативу з правом вирішального голосу.

15.03.2024 року були проведені щорічні загальні збори членів ВСК «Злагода», результати проведення яких були зафіксовані в Протоколі № 19 щорічних зборів членів Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» від 15.03.2024 (далі Протокол № 19, а.с. 168-181).

Відповідачем не були надані докази направлення позивачу повідомлення про проведення загальних зборів 15.03.2024, позивач на зборах присутній не був, що вбачається зі змісту Протоколу № 19 та не заперечується відповідачем.

Як свідчить зміст Протоколу № 19, кількість осіб з правом вирішального голосу, які зареєструвалися для участі у зборах 26 осіб з 31 особи, внесених до реєстру з правом вирішального голосу; кількість вирішальних голосів, що належать особам, які зареєструвалися для участі з зборах 37 голосів з 40 голосів, внесених для реєстрації, що становить 92,5% від загальної кількості осіб, що мають право вирішального голосу членів ВСК «Злагода».

Відповідно до змісту сьомого питання порядку денного, зборами було прийнято рішення, за яке проголосувало 34 голоси, що становить 91,9% від загальної кількості голосів учасників зборів, щодо виключення всіх асоційованих членів кооперативу у зв`язку з припиненням трудової участі в його діяльності, зокрема, щодо виключення ОСОБА_1 (позивача).

Під час розгляду по суті заявлених позовних вимог судом приймається до уваги наступне.

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом (частина перша статті 94 Господарського кодексу (ГК) України).

Виробничий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов`язкової трудової участі з метою одержання прибутку (ст.2 Закону України «Про кооперацію»).

Відповідно до визначення, яке наведене в ч.1 ст.1 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» від 21.07.2020 №819-IX, сільськогосподарський кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які є виробниками сільськогосподарської продукції і добровільно об`єдналися на основі членства та на засадах самоврядування для провадження спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб.

Як було встановлено судом, відповідач, відповідно до власного статуту, є сільськогосподарським виробничим кооперативом, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Законів України «Про кооперацію», «Про сільськогосподарську кооперацію».

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», у сільськогосподарському кооперативі (крім сільськогосподарського кооперативу, що здійснює діяльність без мети одержання прибутку) може бути передбачено асоційоване членство.

Асоційованим членом сільськогосподарського кооперативу може бути будь-яка юридична або фізична особа, яка не є членом такого сільськогосподарського кооперативу та внесла вклад у порядку та розмірах, визначених відповідно до статуту такого кооперативу.

Порядок вступу до сільськогосподарського кооперативу асоційованого члена, припинення асоційованого членства, права та обов`язки такого члена визначаються статутом сільськогосподарського кооперативу відповідно до цього Закону.

Асоційований член сільськогосподарського кооперативу має право дорадчого голосу на загальних зборах такого кооперативу (ч. 2-4 ст. 14 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»).

Вищим органом управління сільськогосподарського кооперативу є загальні збори сільськогосподарського кооперативу. У загальних зборах сільськогосподарського кооперативу з правом ухвального голосу мають право брати участь усі члени такого кооперативу. У загальних зборах сільськогосподарського кооперативу з правом дорадчого голосу мають право брати участь асоційовані члени такого кооперативу (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»).

Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени, асоційовані члени сільськогосподарського кооперативу повинні бути повідомлені у порядку, визначеному статутом сільськогосподарського кооперативу, не пізніше ніж за десять днів до визначеного строку їх проведення з наданням їм не пізніше ніж за п`ять днів до зазначеного строку проекту рішення та/або переліку питань, що вносяться на розгляд (ч.5 ст.16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»).

Зі змісту зазначених вище норм вбачається, що з наявністю у асоційованого члена сільськогосподарського кооперативу права на участь у загальних зборах кооперативу з правом дорадчого голосу кореспондується обов`язок кооперативу повідомити його про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів в порядку та строки, визначені ч.5 ст.16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»).

Як було встановлено судом, п. 10.2 Статуту відповідача (в редакції чинній станом на момент проведення загальних зборів 15.03.2024) було передбачено повідомлення членів кооперативу про проведення зборів як шляхом розміщення оголошення у публічних місцях населених пунктів, де мешкає та працює більшість членів кооперативу, так і шляхом надсилання письмового повідомлення членам кооперативу, які мають інше місце проживання.

Суд звертає увагу, що до відзиву на позов відповідачем надано лише копію оголошення про проведення загальних зборів 15.03.2024, разом з тим, будь-які докази щодо того, де саме та коли саме були фактично розміщені такі оголошення, надані суду не були.

Водночас, судом приймається до уваги, що з урахуванням того, що місцем проживання позивача є м. Полтава, в той час як місцезнаходженням відповідача та місцем його виробничої діяльності є с. Пальчиківка Полтавського району, відповідно до п. 10.2 Статуту відповідач був зобов`язаний повідомити позивача про проведення загальних зборів саме шляхом надсилання письмового повідомлення.

Твердження відповідача про те, що обов`язок письмового повідомлення про проведення загальних зборів існує у нього лише щодо тих членів кооперативу, які мають право вирішального голосу, відхиляється судом як необґрунтоване, оскільки воно суперечить як змісту п. 10.2 Статуту, так і прямим вимогам, викладеним в ч.5 ст.16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію».

Те, що асоційовані члени кооперативу з правом дорадчого голосу не беруть участь у голосуванні, а їхній голос у результаті голосування не враховується, не означає, що кооператив не зобов`язаний їх повідомляти про дату, місце і час проведення та про порядок денний загальних зборів членів кооперативу. Належне повідомлення учасника кооперативу про проведення загальних зборів має на меті сприяння реалізації права дорадчого голосу. Інакше відбувається обмеження прав асоційованого члена на можливість щонайменше донести свою позицію, що не може і не повинно визнаватися формальним порушенням (п.51 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.03.2023 по справі № 916/213/22).

Відповідач не надав докази письмового повідомлення позивача про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів, які були проведені 15.03.2024, в той час як процесуальний обов`язок подання відповідних доказів покладено саме на відповідача (правова позиція, які неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 916/2584/18, від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20).

За таких обставин, суд констатує, що відповідачем було порушене право позивача на участь у загальних зборах кооперативу 15.03.2024 з правом дорадчого голосу.

Порушення порядку повідомлення позивача, асоційованого члену кооперативу, про проведення відповідних зборів, є підставою для оскарження в судовому порядку рішення загальних зборів, оформленого за наслідками цих зборів (пункт 5.21 постанови Верховного Суду від 09.02. 2022 у справі № 916/3828/20).

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів членів кооперативу можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення члена кооперативу можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів члена рішенням загальних зборів (п.76 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2023 по справі № 906/908/21).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень, для визнання недійсними рішень загальних зборів повинен бути доведеним факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника кооперативу, позивача.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників юридичної особи необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів такого учасника.

Судом встановлено, що наслідком розгляду п.7 порядку денного загальних зборів відповідача, які були проведені 15.03.2024, стало прийняття рішення про припинення асоційованого членства в кооперативі шляхом виключення з кооперативу всіх асоційованих членів, в тому числі позивача, в зв`язку з припиненням трудової діяльності в кооперативі.

В той же час, з аналізу ст. 16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вбачається, що до компетенції загальних зборів віднесено припинення членства в сільськогосподарському кооперативі, затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Тобто, ні Законом України «Про кооперацію», ні Законом України «Про сільськогосподарську кооперацію» не передбачено автоматичного припинення членства в кооперативі у зв`язку з припиненням участі в діяльності кооперативу (правова позиція, викладена в п.88 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2023 по справі № 906/908/21). Схожа за змістом позиція була викладена також в постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 918/638/21.

Ч.8 ст.16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» передбачено, що член, асоційований член сільськогосподарського кооперативу - фізична особа бере участь у загальних зборах сільськогосподарського кооперативу особисто.

Участь асоційованого члена кооперативу в загальних зборах дає можливість реалізувати своє право дорадчого голосу, тобто право бути вислуханим та донести свою позицію з питань, які розглядаються загальними зборами.

Неповідомлення позивача про проведення загальних зборів, які були проведені 15.03.2024 та позбавлення його права на участь у цих зборах, на яких він мав право висловити свою позицію щодо припинення асоційованого членства в кооперативі шляхом виключення його з кооперативу, вочевидь порушує права позивача та є підставою для визнання недійсним прийнятого рішення в частині, яка стосується безпосередньо позивача.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

З урахуванням обставин справи, встановлених судом, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Як свідчить судова практика Верховного Суду, вирішуючи питання про види витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд керується, зокрема, положеннями частини другої статті 126 ГПК України і статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем зазначено, що він поніс судові витрати на правничу допомогу адвоката, разом з тим, позивачем не зазначено навіть орієнтовний розмір таких витрат.

Також в позовній заяві не було вказано, яким чином буде визначено розмір витрат на правничу допомогу, яким саме адвокатом була чи буде надана відповідна правова допомога; чи є сума витрат гонораром адвоката у фіксованому розмірі, або вона складається з вартості окремих послуг; не зазначено перелік послуг адвоката, які мають бути надані по справі, вартість години роботи адвоката, кількість годин, які орієнтовно будуть витрачені адвокатом на надання певної послуги.

В позовній заяві відсутнє посилання на договір, укладений з адвокатом, і такий договір не додавався до позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи вищевказане, суд відмовляє у відшкодуванні судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення судом позову, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення, оформлене у формі протоколу № 19 від 15.03.2024 Щорічних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу «ЗЛАГОДА» (вул. Центральна, 6 А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712, ) в частині пункту 7 щодо виключення зі складу членів кооперативу асоційованих членів кооперативу у зв`язку з припиненням трудової участі в діяльності виробничого кооперативу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Стягнути з Виробничого сільськогосподарського кооперативу «ЗЛАГОДА», вул. Центральна, 6 А, с. Пальчиківка, Полтавський район, Полтавська область, 38712, на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складений та підписаний 20.01.2025.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Пушко І.І.