РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2025Справа № 910/13569/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал"
до Фізичної особи-підприємця Ющенко Анастасії Сергіївни
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія 24/7»
простягнення 66 900,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Ющенко Анастасії Сергіївни про стягнення 66 900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору позики № 4012 від 14.02.2024 щодо сплати заборгованості.

Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі № 910/13569/24; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено учасникам справи строки для подачі своїх заяв по суті спору; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія 24/7».

Ухвалу про відкриття провадження у даній справі направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про судовий розгляд спору належним чином. Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем відзив суду не надано та позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія 24/7» (далі - третя особа, третя особа у справі) 14.02.2024 уклало з відповідачем у справі договір позики № 4012, за умовами пункту 1.1. якого третя особа передала відповідачу у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та сплачуваності, а відповідач зобов`язався повернути таку суму грошових коштів (суму позики) та сплатити третій особі проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до підпунктів 2.2.1 та 2.2.2. договору, позика є довгостроковою, мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Ця позика не с споживчим кредитом.

Згідно з підпунктами 2.2.3.-2.2.6. договору, сума позики: 30 000,00 грн.; строк позики - до 03 червня 2024 року (110 днів); строк позики складається з розрахункових періодів, визначених графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього договору; дата надання позики -14 лютого 2024 року; дата повернення позики - 03 червня 2024 року.

Умовами пункту 2.3. договору визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики, зокрема:

- акційна процентна ставка, фіксована: 0.8 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання відповідачем умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пункту 3.1.1 цього договору;

- базова процентна ставка, фіксована: 0.8 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до пункту 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору;

- основна процентна ставка, фіксована: 1.5 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.

Відповідно до пункту 2.4. договору, позика надається відповідачу в національній валюті України - гривні, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок відповідача, зареєстрований відповідачем для цієї цілі в особистому кабінеті та вказаний у розділі 9 цього договору.

Строк дії договору - період, на який укладається договір позики, що починає обчислюватись з моменту укладання договору позики і закінчується через рік після спливу строку позики, але в будь-якому випадку не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між третьою особою та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження факту надання третьою особою суми позики у розмірі 30 000,00 грн. до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції від 14.02.2024 № 63.

Частинами першою та третьою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Умовами підпункту 2.2.6. договору встановлено, що дата повернення позики - 03 червня 2024 року.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами доведено суду поза розумним сумнівом наявність у відповідача юридичного обов`язку повернути не пізніше 03.06.2024 отриману від третьої особи суму позики у розмірі 30 000,00 грн., а також нараховані проценти у розмірі 33 900,00 грн.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 66 900,00 грн., які складаються із 30 000,00 грн. суми позики та 33 900,00 грн. нарахованих процентів.

Виходячи з викладеного судом встановлено у третьої особи наявність права на отримання від відповідача 30 000,00 грн. суми позики та 33 900,00 грн. нарахованих процентів та кореспондований обов`язок відповідача повернути ці кошти.

Також, відповідно до підпункту 5.2.2. договору позики, третя особа має право, з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані відповідача таким третім особам, без додаткового повідомлення відповідача про укладення такого договору та або таку передачу.

Позивачем та третьої особою 25.09.2024 укладено договір факторингу № 25-09/2024, відповідно до пункту 1 якого позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження третьої особи (ціна продажу) за плату, а третя особа відступила позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить третій особі у справі.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Судом встановлено, що у реєстрі боржників, вимоги до яких передано третьою особою позивачу, зазначено відповідача (витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 долучено до матеріалів справи).

Відповідно до пункту 1.2. договору факторингу, перехід від третьої особи до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників

В день, коли здійснюється перехід від третьої особи до позивача прав вимоги заборгованості до боржників, третя особа зобов`язана передати позивачу інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акта прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді (додаток № 5).

Згідно з пунктами 3.1. та 3.2. договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників. Позивач сплачує третій особі у справі 100% ціни продажу в день підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок третьої особи у справі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024 року. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені сторін їх повноваженими представниками, а підписи скріплені печатками сторін (пункт 9.2. договору факторингу).

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між третьою особою та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором факторингу.

Відповідно до частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з частиною 1 статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2024 на виконання умов договору факторингу № 25-09/2024 між позивачем (фактором) та третьою особою (клієнтом) було складено акт прийому-передачі реєстру боржників № 1, за яким третя особа передала позивачу право вимоги до відповідача за договором позики № 4012 від 14.02.2024 у розмірі 66 900,00 грн.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок третьої особи у справі 131 028,70 грн. в якості оплати за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 на підставі платіжної інструкції № 5914 від 25.09.2024.

Отже, на умовах договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 третя особа відступила на користь позивача права вимоги до відповідача за вказаним вище договором позики на загальну суму 66 900,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Третя особа у справі зобов?язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики позивачу, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних позивачу, надати інформацію передбачену чинним законодавством про позивача, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (пункт 1.3 договору факторингу).

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу про відступлення права вимоги за договором позики № 4012 від 14.02.2024 на суму 66 900,00 грн. та вимогу про здійснення оплати заборгованості у розмірі 66 900,00 грн. до 30.10.2024, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» № 55 від 19.10.2024 та списком відправленої кореспонденції.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Враховуючи зазначену дату у повідомленні-вимозі про відступлення права вимоги за договором позики № 4012 від 14.02.2024 на суму 66 900,00 грн., зокрема 30.10.2024, як останній день виконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем з повернення заборгованості, а також, беручи до уваги відсутність доказів здійснення відповідачем виконання цього зобов`язання, Господарським судом міста Києва встановлено прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань за договором позики та факторингу.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок Фізичної особи-підприємця Ющенко Анастасії Сергіївни з повернення суми позики разом із нарахованими відсотками підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не був спростований, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до Фізичної особи-підприємця Ющенко Анастасії Сергіївни про стягнення 66 900,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ющенко Анастасії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (79029, Україна, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп 28; ідентифікаційний номер 35234236) 30 000,00 грн. основного боргу, 36 900,00 грн. процентів та 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк