РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2025Справа № 910/17028/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом 1) ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСEС ЛТД (Республіка Кіпр, місцезнаходження Арх. Макаріу ІІІ, 155 ПРОТЕАС ХАУС, 5 поверх, 3026 Лімасол, Кіпр; адреса для листування 01023, м. Київ, вул. Саксаганського, 121 офіс 190);

2) ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД (PROTEAS TRUSTEES LTD) (Республіка Кіпр, місцезнаходження Арх. Макаріу ІІІ, 155 ПРОТЕАС ХАУС, 5 поверх, 3026 Лімасол, Кіпр; адреса для листування 01023, м. Київ, вул. Саксаганського, 121 офіс 190)

до Міністерства юстиції України (вул. Городецького архітектора, буд. 13, м. Київ, 01001, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба безпеки України (вул. Володимирська, 33, м. Київ, 01061, )

про визнання незаконним та скасування в частині наказу МЮУ

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД (PROTEAS TRUSTEE SERVICES LTD) та ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД (PROTEAS TRUSTEES LTD) до Міністерства юстиції України з наступними вимогами:

1) Визнати пункти 1,2 Наказу Міністерства юстиції України від 02.05.2023 № 1562/5 "Про задоволення скарги" незаконним та скасувати його.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час прийняття спірного наказу Міністерством юстиції України було допущено низку процедурних порушень, зокрема не повідомлено позивача, як заінтересовану особу, про розгляд скарги у сфері державної реєстрації, а встановлені під час розгляду скарги фактичні обставини, що викладені у висновку колегії Міністерства юстиції України, є хибними, внаслідок чого спірний наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки порушує права та законні інтереси позивача в структурі власності якого відбулась зміна кінцевого бенефіціарного власника та керівника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17028/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2023.

В судовому засіданні 07.12.2023 оголошено перерву до 17.01.2024.

В системі «Електронний суд» 15.12.2023 відповідачем сформовано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував, посилаючись на відсутність порушень вимог чинного законодавства при прийнятті оскарженого рішення. Зміна кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 , суперечить Указу Президента України № 820/2022 від 01.12.2022, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022, що є підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій - п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Позивач повідомлений про розгляд скарги шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України з дотриманням п`ятнадцятиденного строку. Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції діяла в межах повноважень.

Через відділ діловодства суду 15.12.2023 відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

В системі «Електронний суд» 16.01.2024 позивачем 1 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

В системі «Електронний суд» 17.01.2024 відповідачем сформовано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Службу безпеки України.

Ухвалою від 17.01.2024 залучено до участі у справі Службу безпеки України у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та відкладено розгляд справи до 07.02.2024.

07.02.2024 через канцелярію суду від Служби безпеки України надійшло клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 .

Через систему "Електронний суд" 07.02.2024 від Служби безпеки України надійшло клопотання про відкладення судового засідання та продовження процесуального строку.

Ухвалою від 07.02.2024 повідомлено Службу безпеки України про відкладення розгляду справи на 13.03.2024.

В системі «Електронний суд» 15.02.2024 Служба безпеки України сформувала пояснення щодо позову або відзиву в яких навела положення чинного законодавства України щодо покладених на СБУ обов`язків, та зазначила, що і відповідач, і СБУ діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Також Службою безпеки України було надано клопотання про витребування доказів, заяву про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги.

В системі «Електронний суд» Службою безпеки України 08.03.2024 сформовано клопотання про відкладення судового засідання.

В системі «Електронний суд» відповідачем 11.03.24 сформовано клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 залучено третю особу на стороні позивача ОСОБА_1 , відкладено підготовче засідання на 10.04.2024.

21.03.2024 в системі "Електронний суд" позивачем 1 було сформовано заперечення на клопотання СБУ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2024 призначено судове засідання на 08.05.2024.

В системі «Електронний суд» 22.04.2024 Службою безпеки України сформовано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів.

23.04.2024 через канцелярію суду від третьої особи на стороні відповідача надійшов лист з додатками.

06.05.2024 в системі "Електронний суд" третьою особою на стороні відповідача було сформовано клопотання про приєднання доказів в якому просив поновити строк СБУ для подання доказів.

У судовому засіданні 08.05.2024 протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання третьої особи на стороні відповідача та позивача і долучив докази до матеріалів справи. У задоволенні клопотання про витребування доказів СБУ, відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 суд повідомив третю особу на стороні позивача про відкладення розгляду справи на 12.06.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 суд відклав розгляд справи на 19.06.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.07.2024.

В судовому засіданні 17.07.2024 оголошено перерву до 04.09.2024.

В судовому засіданні 04.09.2024 оголошено перерву та повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про дату та час наступного судового засідання.

В системі «Електронний суд» 30.09.2024 Служба безпеки України подала додаткові пояснення в яких вказує, розподіл акцій Смарт холдинг (Сайпрус) ЛТД на 30.12.2022, зафіксований у сертифікаті від цього дня , насправді передує розподілу акцій, вказаному у сертифікаті від 18.12.2023 станом на 08.12.2022. Інформація про ОСОБА_1 як єдиного акціонера Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД містилася в державному реєстрі компаній до 13.12.2022 і тільки після подачі відповідних реєстраційних форм 13.12.2022, в держаний реєстр було внесено запис про те, що ОСОБА_1 вибув зі складу учасників акціонерів 01.12.2022. З огляду на недобросовісну поведінки Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД, на думку третьої особи є доведеним факт, що реальною датою вчинення передачі акцій ОСОБА_1 було 13.12.2022. Крім того, матеріали справи містять підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 паспортів громадянина рф.

В системі «Електронний суд» 01.10.2024 Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД подано заяву про залучення останнього, як третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.

В системі «Електронний суд» 01.10.2024 позивачем 1 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 розгляд справи відкладено на 23.10.2024. В судовому засіданні протокольною ухвалою відмовлено у заяві про залучення третьої особи, відмовлено у заяві про звернення із судовим дорученням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2024 повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійний вимог на стороні позивача про відкладення розгляду справи на 27.11.2024.

В системі «Електронний суд» 22.11.2024 позивачем 1 сформовано заперечення щодо поданих Службою безпеки України пояснень в яких просить поновити строк для приєднання до матеріалів справи даних заперечень та вказує, що в постанові Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі №910/15682/23 були вже встановлені обставини, що зміна акціонера відбулася 01.12.2022 в компанії Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД, Сматр Траст, дата створення /заснування трасту: 01.12.2022, Степ Траст, дата створення/ заснування трасту: 01.12.2022. та інше.

В системі «Електронний суд» 26.11.2024 позивачем 1 сформовано клопотання про долучення доказів направлення заперечень з додатками.

В системі «Електронний суд» 26.11.2024 СБУ сформовано клопотання в якому просить відмовити у задоволенні клопотання позивача 1 про поновлення строк та приєднання доказів до матеріалів справи.

В системі «Електронний суд» 26.11.2024 позивачем 1 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійний вимог на стороні позивача про відкладення розгляду справи на 12.12.2024.

В системі «Електронний суд» 09.12.2024 СБУ сформовано клопотання - доповнення до заперечень на клопотання про поновлення строку та приєднання доказів, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання позивача 1 про поновлення строк та приєднати докази до матеріалів справи у разі долучення доказів позивача.

В системі «Електронний суд» 11.12.2024 позивачем 1 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійний вимог на стороні позивача про відкладення розгляду справи на 14.01.2025.

В системі «Електронний суд» 13.01.2025 позивачем 1 сформовано клопотання про відкладення розгляду справи та заява про надання доказів на підтвердження поважності причин відсутності представника.

Розглянувши у судовому засіданні 14.01.2025 вказане клопотання позивача 1, суд відмовив в його задоволенні так як відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У судове засідання 14.01.2025 з`явились представники відповідача, представники позивачів та третіх осіб-1,-2, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

Представники відповідачів, надали суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечили.

У судовому засіданні 14.01.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 Головне управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України подало до Міністерства юстиції України (відповідача) скаргу № 5/7/1/2-9056.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.05.2023 № 1562/5 «Про задоволення скарги» відповідно до частини шостої, пунктів 1,4,6 частини сьомої статті 34 Закону про державну реєстрацію юридичних осіб та порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратору, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (зі змінами) скаргу Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 10.04.2023 було задоволено частково та скасовані реєстраційні дії в ЄДР.

Компанія Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД, країна-реєстрації Республіка Кіпр, володіє корпоративними правами ряду компаній, зареєстрованих в Україні.

Відбулась зміна акціонера (учасника) в компанії Смарт Холдинг (САЙПРУС) ЛТД, а саме: колишній єдиний акціонер товариства ОСОБА_1 згідно законодавства Республіки Кіпр передав 100 % корпоративних прав (акцій), емітованих Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД, відповідно до укладених ним 01.12.2022 Трастових угод з Протеас Трасті Сервісес ЛТД та з Протеас Трастіс ЛТД, були створені наступні трасти:

- Смарт Траст, дата створення/заснування трасту: 01.12.2022, реєстраційний номер TRUST.2206;

- Степ Траст, дата створення/заснування трасту: 01.12.2022, реєстраційний номер TRUST.2214.

Довірчими власниками відповідних Трастів станом на 10.01.2023 виступали наступні особи:

- Протеас Трастіс ЛТД, юридична особа, країна заснування: Республіка Кіпр, - довірчий власник в Степ Траст;

- Протеас Трасті Сервісес ЛТД, юридична особа, країна заснування: Республіка Кіпр, - Довірчий власник в Смарт Траст;

- ОСОБА_2 (громадянка Республіки Кіпр) - довірчий власник в Смарт Траст;

- Софоклеус Харула (громадянка Республіки Кіпр) - довірчий власник в Смарт Траст;

- Лукаїду Афродіте (громадянка Республіки Кіпр) - довірчий власник в Смарт Траст.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час прийняття спірного наказу Міністерством юстиції України було допущено низку процедурних порушень, зокрема не повідомлено позивача, як заінтересовану особу, про розгляд скарги у сфері державної реєстрації, а встановлені під час розгляду скарги фактичні обставини, що викладені у висновку колегії Міністерства юстиції України, є хибними, внаслідок чого спірний наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки порушує права та законні інтереси позивача, в структурі власності якого відбулась зміна кінцевого бенефіціарного власника та керівника.

У даній справі, позивачем 1 у справі є - 1) ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСEС ЛТД (Республіка Кіпр, місцезнаходження Арх. Макаріу ІІІ, 155 ПРОТЕАС ХАУС, 5 поверх, 3026 Лімасол, Кіпр; адреса для листування 01023, м. Київ, вул. Саксаганського, 121 офіс 190);

позивачем 2 у справі є - 2) ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД (PROTEAS TRUSTEES LTD) (Республіка Кіпр, місцезнаходження Арх. Макаріу ІІІ, 155 ПРОТЕАС ХАУС, 5 поверх, 3026 Лімасол, Кіпр) адреса для листування 01023, м. Київ, вул. Саксаганського, 121 офіс 190).

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 08.10.2024 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 08.10.2024 № 698/2024, Протеас Трасті Сервісіз Лтд (Proteas Trustee Services Ltd), країна реєстрації - Республіка Кіпр. Унікальний номер у реєстрі Департаменту реєстрації компаній та інтелектуальної власності Республіки Кіпр - HE 351921. Місце реєстрації - Республіка Кіпр, м. Лімасол (Республіка Кіпр, місцезнаходження Арх. Макаріу ІІІ, 155 ПРОТЕАС ХАУС, 5 поверх, 3026 Лімасол, Кіпр), Протеас Трастіс Лтд (Proteas Trustees Ltd), країна реєстрації - Республіка Кіпр. Унікальний номер у реєстрі Департаменту реєстрації компаній та інтелектуальної власності Республіки Кіпр - HE 329084. Місце реєстрації - Республіка Кіпр, м. Лімасол (Республіка Кіпр, місцезнаходження Арх. Макаріу ІІІ, 155 ПРОТЕАС ХАУС, 5 поверх, 3026 Лімасол, Кіпр), включені до переліку фізичних осіб, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) строком на десять років, зокрема:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб - резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);

10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом (повна заборона);

11) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;

12) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;

13) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

14) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

Правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права (стаття 2 Закону України "Про санкції").

У частині 1 статті 4 Закону України "Про санкції" визначено, що видами санкцій згідно з цим Законом є, зокрема, блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними; обмеження торговельних операцій; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

Дія «санкційного мораторію» передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань. З моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб-кредиторів (стягувачів), зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом. Також мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізуватися шляхом виконання.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для обмеження прав позивачів, а відтак, у позові слід відмовити за наведених вище підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 236 ГПК України).

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

При цьому, надані позивачами докази та міркування, не приймаються судом до уваги, оскільки є такими, що не спростовують та не впливають на вищенаведені висновки суду.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги вказане, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки наявне у позивача право не може отримати судовий захист в силу наявних законодавчих обмежень.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.01.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА