ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2025 р. Справа № 911/83/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Яцюк Тетяни Вячеславівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріччя-Агро»

про стягнення 50 287,46 гривень

установив:

Фізична особа-підприємець Яцюк Тетяна Вячеславівна звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріччя-Агро» про стягнення 50 287,46 гривень, зокрема: 43 174,86 грн пені; 4 805,46 грн інфляційної складової боргу; 2307,14 грн 3% річних.

Заявлені вимоги обґрунтовано неналежним виконання ТОВ «Межиріччя-Агро» грошового зобов`язання по оплаті послуг, наданих позивачкою за договором про надання сільськогосподарських послуг №17072023/1 від 17.07.2023, оскільки відповідач з порушенням строків сплатив вартість наданих послуг загалом на суму 207 000,00 грн зокрема: 25.07.2023 33 174,86 грн, 15.08.2023 10 000,00 грн та 22.12.2023, після звернення позивачки до суду із заявою про видачу судового наказу, - решту 163 825,14 грн.

З огляду на вказане позивачка зауважила про те, що прострочення відповідачем грошового зобов`язання унеможливило отримання нею доходу, а тому вона звернулась до суду із цим позовом про стягнення, зокрема, нарахованої згідно з п. 5.6. договору пені у розмірі 5% від простроченого грошового зобов`язання, що за всі періоди прострочення склало 1 118 011,00 грн (з урахуванням зменшення нарахованих сум на суму останнього платежу - 163 825,14 грн), з яких позивачка вважає за необхідне стягнути лише 43 174,86 грн пені.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до п.п. 3, 7, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У порушення п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України зміст позову Фізичної особи-підприємця Яцюк Тетяни Вячеславівни не містить пояснень щодо щодо нарахування пені у розмірі, більшому ніж подвійна ставка НБУ з огляду на приписи ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», згідно яких:

- платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін;

- розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У розрізі вказаного недоліку суд вважає за необхідне зазначити, що:

- зазначені вище норми процесуального права покладають на позивача обов`язок надати не просто розрахунок сум, що стягуються/оспорюються, а саме обґрунтувати його, тобто навести підстави визначення/обрання сум (бази нарахування та ставки) і періодів/дат у такому розрахунку;

- оскільки на позивача покладено процесуальний обов`язок з подання обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, наявність арифметичних помилок та/або описок у таких розрахунках може тлумачитись не на користь позивача, що тягне для нього відповідні наслідки у вигляді прийняття судом рішення про часткову обґрунтованість заявлених до стягнення сум;

- згідно викладеної у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 позиції господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України;

- чітка ідентифікація позивачем заявлених ним вимог та чіткий виклад обставин сприяє правильній оцінці спірних правовідносин в розрізі предмету та підстав позову, а також дозволяє правильно дослідити наявність та/або відсутність певних обставин, належних доведенню у тій чи іншій правовій конструкції.

Також в порушення п.п. 7, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява Фізичної особи-підприємця Яцюк Тетяни Вячеславівни не містить:

- відомостей про вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 гривень.

З огляду наведених вище норм закону та встановлених ст. 4 Закону України Про судовий збір ставок судового збору слідує, що за подання у 2024 році до господарського суду судовий збір справляється, зокрема, з позовної заяви майнового характеру, згідно підпункту 1 пункту 2 частини другої вказаної статті - у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3 028,00 гривень.

Отже, суд приходить до висновку, що за подання відповідного позову необхідний до сплати розмір судового збору складає 2 422,40 грн, тобто 3028,00 грн, оскільки 1,5% від ціни позову - 50 287,46 гривень, складає менше 3 028,00 грн (1,5% Х 50 287,46 = 754,31), понижені на коефіцієнт 0,8, оскільки позов подано через підсистему ЄСІТС «Електронний суд»).

Водночас на підтвердження сплати судового збору позивачкою додано квитанцію №8837-9224-5691-5514 про сплату судового збору у сумі 968,96 грн, а тому суд висновує, що сума недоплаченого судового збору складає 1 453,44 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишенняпозовної заяви без рухузазначаютьсянедолікипозовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця Яцюк Тетяни Вячеславівни без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Висновуючи про залишення позову без руху, судом враховано, що:

- передбачена ст. 14 ГПК України диспозитивність, як і власний розсуд позивача не є безмежними та не можуть використовуватись з порушенням передбачених процесуальним законом обов`язків щодо форми та змісту позовної заяви, тоді як суд на стадії відкриття провадження у справі наділений правом перевірити і встановити відповідність позовної заяви таким процесуальним вимогам;

- доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності заяв/скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, відтак кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу;

- встановлені процесуальними приписами вимоги до змісту позову покладено в основу засад господарського судочинства з метою: спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи як один до одного, так і до суду та направлено на уникнення можливості сторонам зловживання наданими їм процесуальними правами;

- наявність у особи певних прав та можливостей їх захисту та, відповідно, процесуального права на розпорядження своїми правами щодо подання позову, визначення предмета спору на власний розсуд, не звільняє заявника від обов`язку дотримання правил подання позову, унормованих процесуальними приписами, у тому числі статею 162 ГПК України;

- усунення недоліків позовної заяви спрямовано як на виключення неточностей заявлених вимог та можливості подвійного тлумачення волі заявника, так і на виключення необхідності у додатковій затраті часу на вчинення відповідних дій під час розгляду справи, що у зворотному перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та ускладнить вирішення спору і розгляд справи загалом.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174,232,234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Яцюк Тетяни Вячеславівни без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

1) обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми пені із відповідним поясненням нарахування пені у розмірі, більшому ніж подвійна ставка НБУ, з огляду на приписи ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»;

2) письмових пояснень із зазначенням відомостей про вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

3) письмових пояснень із зазначенням наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

4) документів, які підтверджують доплату судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі 1 453,44 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2ст. 235 ГПК Українита оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема