ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
21.01.2025 Справа №905/1215/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,
розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ
про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню
у справі за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ
про стягнення 2173042,09 грн
Представники сторін:
від позивача (в режимі відеоконференції): Бова Я.О. - адвокат на підставі довіреності;
від відповідача (в режимі відеоконференції): Жукова Л.А. - адвокат на підставі довіреності.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ про стягнення 2173042,09 грн задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82грн, судовий збір в першій інстанції у розмірі 26735,85 грн, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 40103,78 грн, судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 53471,70 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

09.01.2025 Господарським судом Донецької області на виконання рішення від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 видано наказ.

09.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ надійшла заява б/н від 09.01.2025 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню. Останній просить суд визнати вищезазначений наказ щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82грн, судового збору в першій інстанції у розмірі 26735,85 грн, судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 40103,78 грн, судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 53471,70 грн таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування означеної заяви заявник посилається на те, що обов`язок відповідача сплатити заборгованість припинено 17.12.2024 шляхом направлення на офіційну електронну адресу позивача заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 1782390,20 грн та боржником була сплачена сума решти заборгованості за рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 у повному обсязі у порядку добровільного виконання.

Ухвалою суду від 10.01.2025 призначено до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню в судовому засіданні на 21.01.2025 на 10:30 год.

10.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ надійшло клопотання про долучення доказів до заяви ПАТ «Донбасенерго» від 09.01.2025 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню. В означеній заяві ПАТ «Донбасенерго» повідомляє про те, що у зв`язку з допущеними у заяві ПАТ «Донбасенерго» від 17.12.2024 №01-1.1/01916 про зарахування зустрічних однорідних вимог недоліками 10.01.2025 ПАТ «Донбасенерго» направило на офіційну електронну адресу ПрАТ «НЕК «Укренерго» заяву від 10.01.2025 №01-1.1/00047, на підставі якої є припиненим обов`язок ПАТ «Донбасенерго» зі сплати на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82 грн, всього 1782390,20 грн, стягнутих з ПАТ «Донбасенерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23. Копія заяви від 10.01.2025 №01-1.1/00047, доданих до неї документів та доказу направлення на електронну адресу стягувача додаються. Відповідач просить суд визнати поважними причини неподання ПАТ «Донбасенерго» разом із заявою від 09.01.2024 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/1215/23 таким, що не підлягає виконанню, доказу - заяви ПАТ «Донбасенерго» 10.01.2025 №01-1.1/00047 з додатками та поновити ПАТ «Донбасенерго» строк для подання доказу; прийняти заяву ПАТ «Донбасенерго» 10.01.2025 №01-1.1/00047 про зарахування зустрічних однорідних вимог з додатками як належний доказ виконання рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 в частині сплати сум 3% річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 1782390,20 грн, долучити цей доказ до матеріалів заяви ПАТ «Донбасенерго» від 09.01.2025 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2024 у справі №905/1215/23 таким, що не підлягає виконанню, та врахувати цей доказ під час розгляду заяви.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заява ПАТ «Донбасенерго» №01-1.1/00047 датована 10.01.2025, отже разом з заявою б/н від 09.01.2025 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню заявник не міг її подати, тому суд задовольняє клопотання відповідача, визнає поважними причини неподання ПАТ «Донбасенерго» разом із заявою від 09.01.2025 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/1215/23 таким, що не підлягає виконанню, доказу - заяви ПАТ «Донбасенерго» від 10.01.2025 №01-1.1/00047 з додатками, поновляє ПАТ «Донбасенерго» строк для подання доказів та долучає їх до справи.

15.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ надійшли додаткові пояснення у справі за змістом яких суд повідомило, що з боку ПрАТ «НЕК «Укренерго» на підставі заяви ПАТ «Донбасенерго» від 17.12.2024 про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-1.1/01916 згідно рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 по справі №905/1215/23 проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, на підтвердження чого останнім надано суду копію акта звірки взаємних розрахунків за період з 04.06.2019 по 10.01.2025 між ПрАТ «НЕК «Укренерго» і ПАТ "Донбасенерго" за підписом уповноваженої особи ПрАТ «НЕК «Укренерго».

В судовому засіданні 21.01.2025 в режимі відеоконференції представник позивача надав пояснення щодо заяви, не заперечував щодо задоволення заяви.

В судовому засіданні 21.01.2025 в режимі відеоконференції представник відповідача надала пояснення щодо заяви, просила її задовольнити.

Суд, розглянувши заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зазначає наступне.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст.1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За приписами частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково бо якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно правової позиції, вкладеної в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц, наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вже зазначалось в обґрунтування заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яка надійшла 09.01.2025 через підсистему «Електронний суд» заявник посилається на те, що до дати видачі зазначеного вище наказу рішення від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 виконано відповідачем (боржником) у повному обсязі у добровільному порядку.

Обов`язок ПАТ «Донбасенерго» зі сплати на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82 грн, всього 1782390,20 грн, стягнутих з ПАТ «Донбасенерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 припинено 17.12.2024 на підставі направленої на офіційну електронну адресу ПрАТ «НЕК «Укренерго» заяви ПАТ «Донбасенерго» від 17.12.2024 №01-1.1/01916 про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 1782390,20 грн, які виникли у ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ПАТ «Донбасенерго» на підставі рішення Господарського суду м.Києва від 25.03.2024 у справі №910/19066/23, яким стягнуто з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь ПАТ «Донбасенерго» 7958869,36 грн інфляційних втрат, 12391418,33 грн 3% річних, всього 20350287,69 грн.

Крім того, ПАТ «Донбасенерго» на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 сплачено позивачу суми судового збору в першій інстанції у розмірі 26735,85 грн, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 40103,78 грн, судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 53471,70 грн всього 120311,33 грн; зазначене підтверджується копією платіжної інструкції №8088 від 24.12.2024.

В заяві від 17.12.2024 №01-1.1/01916 про зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ «Донбасенерго» зазначило, що керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, статтями 202, 203 Господарського кодексу України, ПАТ «Донбасенерго» заявляє про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог на суму 10323089,91 грн шляхом направлення даної заяви.

Отже, що з моменту (дати) отримання цієї заяви зустрічні однорідні вимоги (грошові зобов`язання):

1) грошове зобов`язання ПАТ «Донбасенерго» перед ПрАТ «НЕК «Укренерго» за рішенням Господарського суду м.Києва від 19.04.2023, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024, у справі № 910/6218/22 виконане (припинене) на суму 10323089,91 грн, в тому числі пеня у розмірі 2359436,40грн, 3% річних у розмірі 1369425,51грн, інфляційні нарахування в розмірі 6594228,00 грн;

2) грошове зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ПАТ «Донбасенерго» за рішенням Господарського суду м. Києва від 25.03.2024, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, у справі № 910/19066/23 виконане (припинене) на суму 10323089,91 грн, в тому числі 3% річних у розмірі 10323089,91грн.

Таким чином, невиконаним залишається зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ПАТ «Донбасенерго» за рішенням Господарського суду м. Києва від 25.03.2024, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, у справі № 910/19066/23, зі стягнення 3% річних у розмірі 2068328,42 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 7958869,36 грн, всього - 10027197,78 грн.

В клопотанні про долучення доказів до заяви ПАТ «Донбасенерго» від 09.01.2025 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню, ПАТ «Донбасенерго» повідомив суд про те, що у зв`язку з допущеними у заяві ПАТ «Донбасенерго» від 17.12.2024 №01-1.1/01916 про зарахування зустрічних однорідних вимог недоліками 10.01.2025 ПАТ «Донбасенерго» направило на офіційну електронну адресу ПрАТ «НЕК «Укренерго» заяву від 10.01.2025 №01-1.1/00047.

Згідно змісту заяви від 10.01.2025 №01-1.1/00047, ПАТ «Донбасенерго» керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, статтями 202, 203 Господарського кодексу України, заявляє про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог на суму 10323089,91 грн шляхом направлення даної заяви.

Отже, з моменту (дати) отримання цієї заяви зустрічні однорідні вимоги (грошові зобов`язання):

1) грошове зобов`язання ПАТ «Донбасенерго» перед ПрАТ «НЕК «Укренерго» за рішенням Господарського суду м.Києва від 19.04.2023, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024, у справі №910/6218/22 зі сплати пені у розмірі 2359436,40 грн, 3% річних у розмірі 817539,13 грн, інфляційних втрат у розмірі 5363724,18 грн, всього 8540699,71 грн та грошове зобов`язання ПАТ «Донбасенерго» перед ПрАТ «НЕК «Укренерго» за рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024, залишеним без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024, у справі № 905/1215/23, зі сплати 3% річних у розмірі 551886,38грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82 грн, всього - 1782390,20 грн виконане (припинене) на загальну суму 10323089,91 грн, в тому числі пеня у розмірі 2359436,40 грн, 3% річних у розмірі 1369425,51 грн, інфляційні нарахування в розмірі 6594228,00 грн;

2) грошове зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ПАТ «Донбасенерго» за рішенням Господарського суду м.Києва від 25.03.2024, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, у справі №910/19066/23 виконане (припинене) на суму 10323089,91 грн, в тому числі 3% річних у розмірі 10323089,91 грн.

Таким чином, невиконаним залишається зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ПАТ «Донбасенерго» за рішенням Господарського суду м. Києва від 25.03.2024, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, у справі №910/19066/23, зі стягнення 3% річних у розмірі 2068328,42 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 7958869,36 грн, всього - 10027197,78 грн.

В матеріалах справи є докази направлення заяви від 10.01.2025 №01-1.1/00047 на електронну адресу позивача.

За приписами частин 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів частини 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.3 ст.202 Господарського кодексу України).

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 "Припинення зобов`язання" розділу І книги п`ятої "Зобов`язальне право" Цивільного кодексу України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України), переданням відступного (стаття 600 Цивільного кодексу України), зарахуванням (стаття 601 Цивільного кодексу України), за домовленістю сторін (стаття 604 Цивільного кодексу України), прощенням боргу (стаття 605 Цивільного кодексу України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 Цивільного кодексу України), неможливістю виконання (стаття 607 Цивільного кодексу України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 601 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 202 Господарського кодексу України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 Господарського кодексу України, статтею 601 Цивільного кодексу України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Тобто, припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі 910/18256/17).

Верховний Суд у постанові від 26.11.2019 у справі №920/240/18, зокрема, зазначив, що зарахування є можливим лише у разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань, та чіткого встановленого розміру боргових зобов`язань, їх розмір повинен носити ясний та безспірний характер; у спірних правовідносинах між сторонами може мати місце зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності в зобов`язаннях сторін прозорості та безспірності.

Незважаючи на те, що формально зараховані, як зустрічні, можуть бути лише саме основні зобов`язання, проте, за аналогією ст. 203 Господарського кодексу України, ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, задля досягнення тієї ж мети, на яку направлені вищевказані статті, та з урахуванням наведених засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, може мати місце зарахування і вимог про сплату штрафних санкцій та передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України інших нарахувань у випадку, якщо у кожної із сторін наявне судове рішення, яке набрало законної сили, про стягнення таких вимог, оскільки в такому випадку будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній по таким вимогам, тобто, їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання такими судовими рішеннями законної сили відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ч.1 ст. 129-1 Конституції України такі судові рішення підлягатимуть обов`язковому виконанню Зазначена позиція наведена у постанові ВС КГС у справі № 910/16135/18 від 13.11.2019.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави звільнення від доказування, зокрема обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (ст. 284 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень:

- рішенням Господарського суду м.Києва від 25.03.2024 у справі №910/19066/23 стягнуто з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь ПАТ «Донбасенерго» 7958869,36 грн інфляційних втрат, 12391418,33 грн 3 % річних, 244203,46 грн судового збору. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі №910/19066/23 апеляційну скаргу ПрАТ «НЕК «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/19066/23 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/19066/23 скасовано частково, викладена резолютивна частина рішення в наступній редакції: «Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" 7958869,36 грн інфляційних втрат, 12391418,33грн 3 % річних, 244203,46 грн судового збору. Заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання рішення суду задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/19066/23 строком на 1 (один) рік з дня прийняття рішення судом першої інстанції 25.03.2024»;

- рішенням Господарського суду м.Києва від 19.04.2023, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024, у справі №910/6218/22 стягнуто з ПАТ «Донбасенерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» заборгованість у розмірі 79335594,69 грн, пеню у розмірі 2359436,40 грн., 3% річних у розмірі 817539,13 грн, інфляційні втрати у розмірі 5363724,18 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 837943,70грн;

- рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024, у справі №905/1215/23 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82грн, судовий збір в першій інстанції у розмірі 26735,85 грн, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 40103,78 грн, судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 53471,70 грн.

Таким чином, рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23, рішення Господарського суду м.Києва від 19.04.2023 у справі №910/6218/22, Постанова Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі №910/19066/23 набрали законної сили

Позивач підтвердив проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви ПАТ "Донбасенерго", на підтвердження чого до матеріалів справи надана копія акта звірки взаємних розрахунків за період з 04.06.2019 по 10.01.2025 між ПрАТ «НЕК «Укренерго» і ПАТ "Донбасенерго" за підписом уповноваженої особи позивача.

Суд встановив, що визначені в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ «Донбасенерго» зобов`язання є зустрічними, однорідними (грошовими), безспірними (підтверджені рішеннями суду). Строк виконання цих зобов`язань на дату складення заяви вже настав.

Крім того, судом встановлено, що ПАТ «Донбасенерго» в добровільному порядку на користь позивача, на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23, був сплачений судовий збір в загальному розмірі 120311,33 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №8088 від 24.12.2024 із призначенням платежу «Суд. збір в першій інстанції - 26735,85грн, апеляц. інстанц. - 40103,78 грн, касац. інстанц. 53471,70грн за рішенн. Госп. суду Дон. обл. від 24.09.2024 справа №905/1215/23».

З огляду на наведене вбачається, що обов`язок Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» зі сплати на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82грн, судового збору в першій інстанції у розмірі 26735,85 грн, судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 40103,78 грн, судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 53471,70 грн присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 24.09.2024 у справі №905/1215/23 припинився, що є підставою для визнання наказу Господарського суду Донецької області №905/1215/23 від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 232, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 09.01.2025, виданий Господарським судом Донецької області на виконання рішення від 24.09.2024 по справі №905/1215/23 щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 3% річних у розмірі 551886,38грн, інфляційних втрат у розмірі 1230503,82грн, судового збору в першій інстанції у розмірі 26735,85 грн, судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 40103,78 грн, судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 53471,70 грн.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.01.2025 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 22.01.2025.

Суддя Г.Є. Курило