ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"20" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/130/25

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву від 27.12.2024 р. Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д , код 14360570) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пархоменка Ярослава Ігоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.11.2021 р. у сумі 210830,99 грн, з яких 201630,99 грн заборгованість за кредитом, 9200,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пархоменка Ярослава Ігоровича заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.11.2021 р. у сумі 210830,99 грн, з яких 201630,99 грн заборгованість за кредитом, 9200,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Заяву від 27.12.2024 р. про видачу судового наказу (вх. № 4459) подано Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд».

До вказаної заяви (додаток № 14 « 01 zayava.pdf») додано заяву про видачу судового наказу від 23.12.2024 р.

Заява про видачу судового наказу від 23.12.2024 р. не береться судом до уваги, оскільки вказана заява є додатком до заяви від 27.12.2024 р., яка надійшла через систему «Електронний суд» та зареєстрована за вх. № 4459, та крім того, відрізняється за змістом від вказаної заяви, зокрема вступною частиною.

Одночасне звернення з двома заявами про видачу судового наказу з однаковими вимогами не передбачено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Отже судом розглядається заява про видачу судового наказу від 27.12.2024 р., що надійшла до суду через систему «Електронний суд» та зареєстрована за вх. № 4459.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Заявником не дотримано вказаних вимог. Заявником у вступній частині заяви про видачу судового наказу взагалі не зазначено хто є боржником за заявою, тобто ім`я боржника, вказівку на статус фізичної особи-підприємця, його місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків або інших відомих даних.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Обґрунтовуючи заяву про видачу судового наказу, заявник посилається на те, що 09.11.2021 р. на підставі укладеного договору банком було перераховано на поточний рахунок боржника кредитні кошти у розмірі 400000,00 грн. В подальшому заявник зазначає, що заборгованість боржника за кредитом станом на 11.10.2024 р. становить 201630,99 грн, яку, зокрема і просить стягнути з боржника, проте заявником не зазначено обставин (здійснення відповідачем часткових оплат, ненастання строку погашення кредиту, тощо), за яких він просить стягнути лише частину наданих кредитних коштів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України

постановив:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пархоменка Ярослава Ігоровича заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.11.2021 р. у сумі 210830,99 грн, з яких 201630,99 грн заборгованість за кредитом та 9200,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева