СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Харків Справа № 905/87/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є. , суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

заявника апеляційної скарги Вишневський Є.М. (поза межами приміщення суду) - самопредставництво

позивача Чаруковський Р.В. - Ордер АН №1525634 від 03.10.2024, свідоцтво ДН №5807 від 12.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації (вх.№2787Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021

у справі №905/87/21 (суддя Паляниця Ю.О., повний текст рішення складено 09.07.2021)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ,

в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м.Лиман,

до Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації, Донецька область, м.Слов`янськ (відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 28.11.2024 замінено правонаступником Краматорською районною державною адміністрацією Донецької області)

про стягнення 398.322,45 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області про стягнення 398.322,45 грн збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2017 року та 12 місяців 2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не виконує свої зобов`язання за договорами №Дон/НРП-17240/НЮ від 06.12.2017 та №Дон/НРП-18047/НЮ-П від 10.08.2018 про надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполученні в частині відшкодування видатків за пільгові перевезення.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21 позовні вимоги задоволені. Присуджено до стягнення з Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 398.322,45 грн збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2017 року та 12 місяців 2018 року, а також судовий збір в сумі 5.974,84 грн.

19.11.2024 від АТ «Українська залізниця» надійшла заява про: заміну учасника справи №905/87/21 та боржника у наказі від 02.08.2021 Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації на його правонаступника Краматорську районну державну адміністрацію Донецької області; видачу дубліката наказу від 02.08.2021 по справі №905/87/21 про стягнення з Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 398322,45 грн збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2017 року та 12 місяців 2018 року, а також судового збору в сумі 5974,84 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.11.2024 заяву б/н від 19.11.2024 АТ «Українська залізниця» задоволено. Замінено учасника справи №905/87/21 та боржника у наказі від 02.08.2021 з Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації (84100, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Банківська, 70, ) на його правонаступника Краматорську районну державну адміністрацію Донецької області (84313, Донецька область, м.Краматорськ(з), б.Машинобудівників, 37, ). Видано дублікат наказу Господарського суду Донецької області від 02.08.2021 по справі №905/87/21.

Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, районна військова адміністрація не погоджуючись з рішенням місцевого суду, звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21, в якій просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що рішення суду прийнято у зв`язку з нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають істотне значення, порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. Так, вирішуючи клопотання позивача про заміну відповідача у червні 2021 року та відмовляючи в його задоволенні, суд не залучив в справу в якості третьої особи ні Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, ні Краматорську районну державну адміністрацію Донецької області.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- вирішуючи клопотання позивача про заміну відповідача у червні 2021 року, суд не залучив в справу в якості третьої особи Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, Краматорську районну державну адміністрацію Донецької області;

- недоведеність обставин, що мають істотне значення полягає у тому, що сума позовних вимог нічим не підтверджується і станційні відомості та облікові форми нічого не доводять;

- судом не прийнято до уваги те, що сума зазначена позивачем не підтверджується ні актами звірки заборгованості, ні обліковими формами, ні загальними зведеними відомостями;

- проїзд пасажирів пільгових категорій по яких саме залізничних станцій зобов`язано компенсувати Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації не обумовлено чинним законодавством.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації. Встановлено строк до 13.01.2025 для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України. Запропоновано учасникам справи в строк до 13.01.2025 надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Призначено справу до розгляду на 21.01.2025. Витребувано матеріали справи №905/87/21 з Господарського суду Донецької області. Зупинено дію рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21.

05.01.2025 на вимогу ухвали апеляційного суду на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/87/21.

10.01.2025 через електронну систему Елетронний Суд на адресу Східного апеляційного господарського суду від АТ «Українська залізниця» м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, позивач просить розглянути апеляційну скаргу на наявність у Краматорської районної державної адміністрації Донецької області права на подання скарги відповідно до ч.1 ст. 254 ГПК України та підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до ч.2 ст. 261 ГПК України.

Аргументуючи свою позицію по справі, позивач зазначає наступне:

- питання участі Краматорської районної державної адміністрації Донецької області у справи №905/87/21 в першу чергу залежало як від відповідача, так і від самої Краматорської РДА;

- на момент відкриття провадження у справі №905/87/21 ні суд, ні позивач не мали інформації про прийняття рішення щодо припинення відповідача, ні про особу - правонаступника, ні про особу на права або обов`язки якої може вплинути рішення по справі. Тому суд при відкритті провадження у справі не міг встановити осіб на права або обов`язки якої може вплинути рішення через їх фізичну відсутність, що підтверджує безпідставність твердження скаржника про не дотримання судом положень ч.2 ст. 50 ГПК України;

- відсутність у матеріалах справи актів звірки пов`язана з невиконанням відповідачем його обов`язку за договорами і свідчить лише про те, що сторони не перевіряли стан та правильність розрахунків за договорами. Така відсутність не спростовує факт надання позивачем послуг з перевезення пільгових категорій громадян у приміському сполученні, розмір та вартість яких підтверджена наданими позивачем доказами. Таким чином відсутність в матеріалах справи актів звірки розрахунків не спростовує законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а заперечення скаржника є безпідставними;

- понесені позивачем витрати та їх розрахунок проводяться згідно з постановою Кабінет Міністрів України від 16.12.2009 №1359 від 16.12.2009. Оформлені відповідно до умов зазначеної постанови документи є в матеріалах справи, були розглянуті та оцінені судом при ухваленні рішення;

- відповідачем не було надано жодних доказів на спростування доказів позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції. До апеляційної скарги також не додано жодних доказів, які спростовують докази позивача та підтверджують не законність рішення суду;

- на час розгляду справи №905/87/21 вже мали місце зміни статті 102 Бюджетного кодексу України, які набули чинності з 01.01.2017 та враховувалися судом. При цьому судом зазначено підстави для задоволення позовних вимог;

- правонаступник боржника намагається в порушення встановлених ГПК України підстав та порядку апеляційного оскарження скасувати законне судове рішення в зв`язку з його та правопопередника бездіяльністю щодо розгляду справи №905/87/21.

В судове засідання 22.01.2025 з`явились представник апелянта - Вишневський Є.М., який підтримав доводи наведені у апеляційній скарзі, та представник позивача Чаруковський Р.В., який в свою чергу проти позиції апелянта заперечував з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

У 2017 - 2018 р.р. між відповідачем (замовник) та позивачем (перевізник) були укладені договори на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполученні №Дон/НРП-17240/НЮ від 06.12.2017 та №Дон/НРП-18047/НЮ-П від 10.08.2018.

Умовами вказаних договорів, аналогічного змісту, сторони визначили наступне:

- предметом договору є відносини сторін щодо надання та фінансування пільг населенню, пов`язаних із споживанням населенням таких видів послуг: приміське залізничне перевезення пасажирів за рахунок субвенцій, коштів місцевого бюджету. Згідно з умовами договорів замовник здійснює фінансування пільг, пов`язаних із споживанням послуг визначених п.1.1 договорів, на підставі поданих виконавцем реєстрів перевезених пільговиків у межах бюджетних призначень, а виконавець здійснює постачання цих послуг населенню, що має відповідні пільги (п.п.1.1, 1.2 Договорів);

- виконавець зобов`язується реалізувати у 2017 2018 роках послуги населенню, що має право на пільги згідно чинного законодавства та відповідно до п.1. договорів, а замовник зобов`язується щомісячно до 15 числа місяця, слідуючого за звітним, готувати спільно з виконавцем акти звіряння заборгованості по наданим послугам населенню, що має пільги; щомісячно на підставі актів звіряння заборгованості, надавати до фінуправління та Держказначейства дані про нараховані суми щодо пільг (розділ 2 Договорів);

- виконавець щомісячно до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, надає замовнику облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місяцевих бюджетів, реєстри перевезених пільговиків, розрахунки щодо надання послуг населенню, що має право на пільги, та акти звірки на надання пільг (п. 3.1 Договорів);

- замовник в 5-денний термін з моменту підписання актів звірки заборгованості проводить фінансування видатків на покриття затрат виконавцю в межах бюджетних асигнувань щодо наданих пільг. Розрахунки проводяться згідно п.п.7, 9 11 постанови №1359 від 16.12.2009 Кабінету Міністрів України (п. 3.2 Договорів).

- правочини набувають чинності з моменту підписання, а умови договорів застосовуються згідно з ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України з 01.01.2017 та з 01.01.2018 відповідно, і діють в частині надання послуг до 31.12.2017 та до 31.1202.18, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання (п. 8.1 Договорів).

Договори підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Залізниця протягом 2017-2018 надала послуги з перевезення пасажирів пільгових категорій за пільговими тарифами по станції Слов`янськ Донецької області на загальну суму 597.697,40 грн, що підтверджується обліковими формами та загальними зведеними відомостями за 2017-2018 р.р.

В свою чергу, відповідач свої зобов`язання щодо компенсації пільгового проїзду за 2017-2018 р.р. виконав лише частково (у 2017 році на суму 7012,20 грн, у 2018 році 192.362,75 грн), в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 398.322,45 грн.

Залізниця, в порядку досудового врегулювання, направила Управлінню соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації претензії №2021/6347 від 13.12.2019, №2021/1731 від 10.04.2019, в яких просила перерахувати недоотримані у 2017-2018 р.р. залізницею кошти на її розрахунковий рахунок.

Проте, вказані звернення були залишені без відповіді та задоволення.

Зважаючи на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо відшкодування витрат по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, позивач звернувся до господарського суду із відповідним позовом.

Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що в правовідносинах, які склалися між сторонами, обов`язок щодо здійснення перевезень окремих категорій громадян за пільговими тарифами покладений на позивача як відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, так і умовами договорів на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполученні №Дон/НРП-17240/НЮ від 06.12.2017 та №Дон/НРП-18047/НЮ-П від 10.08.2018, укладених між сторонами; відповідно й зобов`язання з відшкодовування позивачу збитків залізничного транспорту від їх використання за рахунок бюджету також виникає у відповідача як в силу закону, так і з вказаних договорів.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч.1). У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (ч.3). Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч.4).

Згідно з положеннями ст.51 ГПК України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (ч.1).

У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони (ч.2).

Отже, норми процесуального права передбачають можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору. Підставою для залучення судом до участі у справі осіб, які не є стороною у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є обставини можливості впливу судового рішення зі спору на права та обов`язки цих осіб щодо однієї із сторін. При цьому учасники справи, звертаючись до суду із відповідним клопотанням про залучення особи, яка не є учасником справи, до участі у справі в якості третьої особи, мають обґрунтувати та довести можливість впливу судового рішення, ухваленого за результатом розгляду справи по суті спору, на права або обов`язки цієї особи щодо однієї із сторін.

Вирішуючи питання наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення у цій справі наділено таку особу новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.05.2024 у справі №922/3961/23.

Відповідно до пункту 11 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1321 від 16.12.2020 райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрацій на території новоутвореного району - після державної реєстрації створення райдержадміністрацій видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, заходи з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови.

Розпорядженням голови Слов`янської райдержадміністрації №11/3-21 від 15.03.2021 «Про реорганізацію структурних підрозділів Слов`янської районної державної адміністрації» було прийнято рішення про припинення Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації з 16.01.2021 шляхом приєднання до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, а також утворені комісії з питань реорганізації.

Розпорядженням голови Краматорської райдержадміністрації №7 від 10.03.2021 «Про упорядкування структури та загальної чисельності Краматорської районної державної адміністрації Донецької області» було утворено Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації Донецької області. 15.03.2021 було затверджено передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей, активів та зобов`язань Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації до правонаступника Краматорської районної державної адміністрації з подальшою передачею Управлінню соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації Донецької області.

24.06.2021 на адресу суду від залізниці надійшло клопотання б/н б/д (вх.№13713/21 від 24.06.2021) про заміну відповідача у справі №90587/21 з Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації на його правонаступника Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації Донецької області (84313, Донецька область, м.Краматорськ, бул.Машинобудівників, 37, ).

Проте, в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання.

В той же час, вирішуючи клопотання позивача про заміну відповідача у червні 2021 року, суд не залучив до справи в якості третьої особи ні Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, ні Краматорську районну державну адміністрацію Донецької області.

Відтак, дослідивши наведені в апеляційній скарзі обставини та аргументи, Східний апеляційний господарський суд встановив допущені судом першої інстанції порушення процесуального законодавства щодо не залучення вказаних осіб до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Щодо правової кваліфікації спірних правовідносин по суті спору, судова колегія зазначає таке.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача збитків за пільгові перевезення громадян.

Норми вище вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок Держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відтак, обслуговуючи категорії громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, Залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.

Отже, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, Держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати збитки, понесені залізничним транспортом, за рахунок державного або місцевого бюджетів у залежності від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 за №256 затверджено «Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі - Порядок №256), у якому було визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 1 Порядку він визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім`ям з дітьми, малозабезпеченим сім`ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України (мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв`язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Проте, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256» компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян виключені з Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Такі зміни Постанови Кабінету Міністрів України в першу чергу обумовлені змінами до Бюджетного кодексу України.

Як зазначалося вище, позивач (Залізниця) просить стягнути з відповідача (Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації) збитки за пільгові перевезення громадян за період 2017 2018 р.р. на суму 398.322,45 грн.

Отже, спірні правовідносини виникли у 2017 році, а саме, як видно з дати укладення першого договору №Дон/НРП-17240/НЮ з 06.12.2017.

Відповідно до ст.4 Бюджетного кодексу України, що якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у Кодексі, застосовуються відповідні норми Кодексу.

Апеляційний господарський суд наголошує, що приписами ст.7 Бюджетного кодексу України закріплено, що місцеві бюджети є самостійними. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленими за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.

Статтею 89 Бюджетного кодексу України передбачені видатки, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, які створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Так до 2017 року, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належали видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, які включають в себе державні програми соціального захисту, серед яких було передбачено компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян (абзац 5 підпункту «б» п. 4 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України).

Однак, вказана норма була виключена на підставі Закону України від 20.12.2016 №1789-VIII „Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України, який набрав чинності 1 січня 2017 року.

Покладання обов`язків з відшкодування витрат на пільгові перевезення пасажирів є помилковим, оскільки боржником у цих правовідносинах є держава як замовник послуг та яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи.

Належним представником держави буде орган, визначений Законом про державний бюджет на поточний рік головним розпорядником бюджетних коштів у спірних відносинах. Якщо держава не визначила законом такого головного розпорядника бюджетних коштів, у такому випадку саме Кабінет Міністрів України слід вважати органом, в особі якого держава виступає відповідачем, адже відповідно до пункту 6 статті 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

Крім того, колегія суддів вказує, що також до 2017 року у Державному бюджеті України передбачались видатки у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, визначених законодавством. Вказане було відображено у ст. 102 Бюджетного Кодексу України.

Проте, стаття 102 Бюджетного кодексу України також була виключена на підставі Закону України №1789-VIII, у зв`язку з чим, компенсаційні витрати перевізникам за перевезення окремих категорій громадян можуть здійснюються за рахунок коштів місцевих бюджетів, а не за рахунок субвенції з державного бюджету.

Так, підпунктом «ґ» п. 3 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України передбачено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать, зокрема, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі - компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Як вже зазначалось вище, ч.6 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачає, що збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Отже, кожен орган місцевого самоврядування самостійно вирішує, на що саме будуть витрачатись кошти місцевого бюджету з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України, зокрема його статті 91.

Вказані обставини є істотними для правильного вирішення спору.

Практика Верховного Суду в подібних спорах є сталою.

Судова колегія зауважує, що матеріали справи не містять доказів прийняття Слов`янською районною державною адміністрацією Донецької області відповідного рішення щодо введення відповідних пільг. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що бюджетом відповідача передбачені кошти на компенсацію витрат на пільгове перевезення громадян Залізницею. Навпаки, відповідач стверджує про зворотне.

Окремо слід зауважити на тому, що умовами спірних договорів передбачено, що виконавець щомісячно до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, надає Замовнику облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, реєстри перевезених пільговиків, розрахунки щодо надання послуг населенню, що має право на пільги, та акти звірки на надання пільг. Замовник в 5 денний термін з моменту підписання актів звірки заборгованості проводить фінансування видатків на покриття затрат Виконавцю в межах бюджетних асигнувань щодо наданих пільг.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В той же час в матеріалах справи відсутні акти звірки заборгованості.

Проте, задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, вищевказаного не врахував, що призвело до передчасного ухвалення рішення про стягнення з відповідача витрат на перевезення Залізницею визначеним категоріям громадян.

За вказаних вище обставин доводи апелянта знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Донецької області необхідно скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21 не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації на рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21 слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації - задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2021 у справі №905/87/21 скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» - відмовити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, б. Машинобудівників 37 ) на користь Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації (84313, Донецька область, м. Краматорськ, б. Машинобудівників 37 ) - 8.962,26 витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.01.2025

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.В. Стойка