ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4073/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівненська фабрика нетканих матеріалів", м.Рівне
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Текстиль", м.Харків
про стягнення 119 500,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Рівненська фабрика нетканих матеріалів" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Текстиль" (надалі - відповідач) про стягнення суми боргу в розмірі 119500,00грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №28/05/2020-02 від 28.05.2020 в частині поставки товару, який був оплачений позивачем шляхом внесення попередньої оплати. У зв`язку з цим, позивач на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України просить стягнути з відповідача одержану суму попередньої оплати.

Ухвалою від 25.11.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 11 статті 242 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки відповідач станом на 25.11.2024 не мав зареєстрованого електронного кабінету, ухвала про відкриття провадження у даній справі була направлена судом за адресою його місцезнаходження (місця проживання), яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61030, м.Харків, вул.Шпейєра Олександра, буд.18. Однак дана ухвала була повернута до суду з довідкою поштової установи від 01.12.2024 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про відкриття провадження у справі є врученою відповідачу 01.12.2024, а тому він мав право подати відзив не пізніше 16.12.2024. Однак відповідач своє право на подання відзиву не реалізував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

28 травня 2020 року між відповідачем, як Постачальником, та позивачем, як Замовником, укладено договір поставки №28/50/2020-02 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити і передати у власність Замовника продукцію (Товар) надалі по тексту "Продукція", в асортименті, кількості, за ціною передбачені в видаткових накладних, а Замовник, в свою чергу, зобов`язався прийняти Продукцію та оплатити її на умовах цього Договору.

Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами і діє до повного виконання ними договірних зобов`язань. Договір дійсний до 31 грудня 2020 року, але в будь якому разі до повного виконання зобов`язань за цим Договором. Якщо до закінчення строку дії цього Договору жодна зі Сторін за 20 (двадцять) банківських днів не сповістила у письмовій формі іншу Сторону про небажання продовжувати договірні відносини, Договір вважається продовженим на той самий термін, на таких самих умовах (п.п.8.1-8.3 Договору).

В матеріалах справи відсутні докази направлення будь-якою зі сторін повідомлення про небажання продовжувати договірні відносини, а тому Договір слід вважати пролонгованим у вищевказаному порядку.

Відповідно до п.2.1 Договору постачання Продукції здійснюється партіями. Постачання кожної партії здійснюється Постачальником не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів від дати перерахування Замовником передоплати згідно п.4.3. цього Договору.

За умовами п.4.3 Договору оплата кожної партії Продукції здійснюється шляхом передоплати Замовником 100% її вартості шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Під час дії Договору відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №1 від 11.01.2022, яким передбачено оплату продукції на загальну суму 241848,00грн. (з ПДВ).

Протягом лютого 2022 року позивачем згідно рахунку №1 від 11.01.2022 було перераховано відповідачу попередню оплату за продукцію в загальному розмірі 119500,00грн., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями №479 від 01.02.2022 на суму 30000,00грн., № 502 від 02.02.2022 на суму 29500,00грн., № 521 від 03.02.2022 на суму 20000,00 грн., № 540 від 04.02.2022 на суму 20000,00грн., № 655 від 11.02.2022 на суму 20000,00 грн.

Розділом 2 Договору передбачено, що:

2.1. Постачання Продукції здійснюється партіями. Постачання кожної партії здійснюється Постачальником не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів від дати перерахування Замовником передоплати згідно п.4.3. цього Договору.

2.2. Продукція, яка буде постачатись, повинна супроводжуватися наступними документами:

- видаткової накладної;

- рахунком-фактурою;

- податкової накладної.

2.3. Пунктом поставки за цим Договором є склад Замовника, розташований за його юридичною адресою. Доставка Продукції здійснюється за рахунок Постачальника.

2.4. Перехід права власності на Продукцію відбувається з моменту передачі її Замовнику. Датою передачі вважається дата підписання Сторонами видаткової накладної про приймання Продукції.

Також згідно з п.5.1 Договору датою поставки Продукції вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної на Продукцію, що підтверджує факт отримання Замовником Продукції.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо здійснення поставки оплаченої позивачем продукції в строк, передбачений п.2.1 Договору.

16 березня 2023 року позивач направив відповідачу лист-вимогу №107 від 16.03.2023, в якому зазначив, що через непоставку товару був вимушений закупити аналоги товару у інших суб`єктів господарювання, відтак сплачена грошова сума 119500,00грн. підлягає поверненню на рахунок замовника протягом семи календарних днів.

Відповідач залишив даний лист-вимогу без реагування, отримані за Договором грошові кошти не повернув.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 119500,00грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що позивач здійснив попередню оплату за Договором на загальну суму 119500,00грн., однак відповідач своє зобов`язання щодо поставки оплаченої продукції не виконав та не повернув суму попередньої оплати на вимогу позивача.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не надав доказів поставки продукції, яка була оплачена позивачем, або доказів повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові відомості, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 119500,00грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Текстиль" (61030, м.Харків, вул.Шпейєра Олександра, буд.18, код 39584155) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівненська фабрика нетканих матеріалів" (33016, м.Рівне, вул.Фабрична, буд.2, код 00306644) суму боргу в розмірі 119500,00грн., а також 3028,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "24" січня 2025 р.

Суддя М.В. Калантай