ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" січня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/60/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Виробничого кооперативу "Вернісаж"

про визнання недійсним рішення загальних зборів,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виробничого кооперативу "Вернісаж" про:

- визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників Виробничого кооперативу "Вернісаж" від 02.04.2024р., оформлене протоколом від 02.04.2024р., яким було призначено на посаду голову правління ОСОБА_2 ;

- скасувати рішення (запис) державного реєстратора приватного нотаріуса Царіциної І.С. № про державну реєстрацію змін до установчих документів учасників Виробничого кооперативу "Вернісаж" в частині зміни відомостей про керівника.

З метою забезпечення позову позивачем подано заяву про заборону голові правління Виробничого кооперативу "Вернісаж" до набуття законної сили рішенням Господарського суду Житомирської області у даному спорі здійснювати дії щодо відчуження рухомого майна Виробничого кооперативу "Вернісаж".

Заява мотивована тим, що голова кооперативу, обрана на посаду на підставі оскаржуваного рішення позачергових загальних зборів від 02.04.2024 року, здійснює продаж майна кооперативу за заниженими (неринковими цінами).

Існує реальний ризик того, що до моменту завершення розгляду спору щодо законності рішення загальних зборів ВК "Вернісаж", оформленого протоколом від 02 квітня 2024 року, щодо обрання головою правління кооперативу ОСОБА_2 , нею будуть вчинені дії щодо продажу всього майна Кооперативу, що унеможливить його наступну діяльність.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено вимогу немайнового характеру про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ВК "Вернісаж" від 02.04.2024р.

Предметом спору у даній справі є рішення, прийняті загальними зборами учасників ВК "Вернісаж" від 02.04.2024р.

При розгляді заяви про забезпечення позову, необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові.

Заходи забезпечення немайнового характеру мають бути спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна, що не було враховано заявником при поданні даної заяви.

Суд зазначає, що такий захід забезпечення позову як заборона вчиняти дії щодо відчуження рухомого майна кооперативу не узгоджується з предметом та підставами заявленого позову, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не мають майнового характерута не стосуються майна ВК "Вернісаж".

Згідно зі статтями 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зауважує, що заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися із предметом та підставами позову, а особа, яка заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта або неможливістю відновлення порушених прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник не довів наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу