РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1083/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК, вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Карпенка Анатолія Михайловича

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 302 513,47 грн

без повідомлення (виклику) сторін

Акціонерним товариством ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК подано позов до Фізичної особи-підприємця Карпенка Анатолія Михайловича про стягнення 302 513,47 грн заборгованості, з яких 295 832,47 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 44 749,18 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 251 083,29 грн, та 6681,00 грн простроченої заборгованості за комісією.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем Кредитного договору Кредит всеБІЗНЕС № 5 від 25.08.2023.

Ухвалою суду від 22.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та встановлення їм строків для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень шляхом доставки ухвали суду від 22.11.2024 до їх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд 22.11.2024 17:31, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Граничним строком на подання відзиву в даній справі є 19.12.2024. Проте відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзиву у встановлений судом строк не надав.

Згідно частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

25.08.2023 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (Банк) та фізичною особою підприємцем Карпенком Анатолієм Михайловичем (Позичальник) укладений кредитний договір Кредит всеБІЗНЕС №55 (Кредитний договір) (а.с. 10-11) відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами.

Згідно п. 1.1.8 Кредитного договору Типові умови кредитування в рамках кредитного договору Кредит всеБІЗНЕС, укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", що розміщується на інтернет сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору.

Кредитний договір складається з договору та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1 Кредитного договору).

У відповідності до п. 5.5 Кредитного договору до підписання договору Позичальник ознайомився з Типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в Кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов Позичальнику. Датою надання Типових умов Позичальнику та датою приєднання Позичальника до Типових умов є дата підписання договору Позичальником. Після підписання договору зі свого боку Банк направляє Позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти Позичальника, зазначену в реквізитах договору.

Згідно пунктів 1.1.1, 1.1.3, 1.1.4.1., 1.1.4.2, 1.1.7 Кредитного договору Банк надав відповідачу послугу - кредит в сумі 393 000,00 грн на строк до 25.08.2026 включно, комісійна винагорода за надання кредиту 1%, комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 1,7 % за один місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідноо до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та Договором, а також на сплтау комісійної винагороди, передбаченої п.1.1.4.1. Договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п. 1.1.4.1. Договору.

Згідно із п. 1.4 Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка Позичальник має, починаючи з 25.09.2023, щомісячно не пізніше 25 числа місяця до 25.07.2026 сплачувати суму у розмірі 17 597,67 грн, а 25.08.2026 17 597,55 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 10 916,67 грн, а 25.08.2026 10 916,55 грн, та на погашення комісії 6681,00 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником у рахунок погашення кредиту складає 633 516,00 грн, з яких 393 000,00 грн - погашення основної суми (тіла) кредиту та 240 516,00 грн - погашення комісії.

Згідно п. 5.1 Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, зазначені в ст. 1 Договору.

Факт надання Банком кредиту підтверджується платіжною інструкцією № TR.70745887.55906.29514 вiд 25.08.2023, з призначення платежу: «Зарахування на поточний рахунок кредитних НОМЕР_2 за договором № 5 вiд 25/08/2023 за позикою Фiзична особа-пiдприємець Карпенко Анатолій Михайлович», сума: 389 070,00 грн.

Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 3 930,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.70745887.55905.29514 вiд 25.08.2023, з призначення платежу: «Оплата комісії за рахунок кредитних коштiв за договором №5 вiд 25/08/2023 за позикою Фiзична особа-пiдприємець Карпенко Анатолій Михайлович».

На підтвердження виконання позивачем умов договору останнім до матеріалів справи також додано виписку/особовий рахунок відділення AT ПУМБ ФОП Карпенко А.М. з 25.08.2023 до 23.10.2024.

Згідно з п. 4.1 Типових умов кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія: (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, у передбачений ними строк та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між сторонами.

Відповідно до п. 4.2 Типових умов передбачено, що у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові Кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3, п.1.4 договору, п.5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Позивач направив на адресу відповідача вимогу №5337 від 27.06.2024 про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором №55 від 25.08.2023 у сумі 30 049,50 грн. Вимога надіслана відповідачу 29.06.2024, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 29.06.2024 (а.с 20-22).

Відповідно до інформації з сайту Укрпошти вказану вимогу повернуто позивачу через закінчення встановленого терміну зберігання (а.с.23). Вимога відповідачем залишена без відповіді та виконання.

Заборгованість ФОП Карпенка Анатолія Михайловича за Кредитним договором станом на 23.10.2024 становить 302 513,47 грн, з яких:

- 295 832,47 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 44 749,18 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 251 083,29 грн;

- 6 681,00 грн - прострочена заборгованість за комісією.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором в частині своєчасного погашення основної суми (тіла) кредиту та комісії стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли права та обов`язки внаслідок укладання кредитного договору Кредит всеБІЗНЕС №55 від 25.08.2023.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено факт укладення між сторонами Кредитного договору Кредит всеБІЗНЕС №55 від 25.08.2023, за приписами п. 1.4 якого відповідач (позичальник) зобов`язався повернути суму позики у термін до 25.08.2026 включно.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт отримання відповідачем від AT ПУМБ кредиту у розмірі 393 000,00 грн, факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого у відповідача станом на 23.10.2024 (відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви, а.с. 8) виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач звертався на адресу відповідача з вимогою про сплату боргу, яку відповідачем не виконано, заборгованість не погашено.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Враховуючи вищезазначене, позивач відповідно до п.4.1 та п.4.2 Типових умов набув право на захист своїх порушених прав в судовому порядку шляхом дострокового стягнення всієї заборгованості.

Загальна сума боргу становить 302 513,47 грн заборгованості, з яких 295 832,47 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 44 749,18 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 251 083,29 грн, та 6681,00 грн простроченої заборгованості за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості та розрахунком суми заборгованості відповідача за комісією за користування кредитом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд доходить висновку, що останнім правомірно нараховано відповідачу заборгованість за Кредитним договором у загальній сумі 302 513,47 грн.

Доказів повного або часткового погашення заборгованості суду відповідачем не надано.

Також відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 4 вказаної статті, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Карпенка Анатолія Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, ) 302 513,47 грн заборгованості, з яких 295 832,47 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 44 749,18 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 251 083,29 грн, 6681,00 грн простроченої заборгованості за комісією та 3630,16 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор