ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"09" січня 2025 р. Cправа № 914/1742/24
Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,
за участю секретаря судового засідання Макогін О.І.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 704 885,64 гривень
за участю представників:
від позивача не з`явився
від відповідача адвокат Ковальчук Є.М., згідно ордеру
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 914/1742/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаб" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітапромбуд" про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем укладеного між сторонами договору оперативної оренди обладнання № 23-3008 від 30.08.2023 у розмірі 704 885,64 гривень, з яких: 627 510,00 гривень основного боргу, 64 608,98 гривень пені, 6 569,82 гривень 3% річних та 6 196,84 гривень інфляційних втрат.
26.12.2024 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 914/1742/24.
Ухвалою від 01.01.2025 судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №914/1742/24 на 09 січня 2025 р. о 09:30 год.
На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник відповідача. Представник позивача правом участі уповноваженого представника у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином ухвалою суду від 01.01.2025, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа (ухвали від 01.01.2025) до електронного кабінету позивача у системі ЄСІТС.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а позивач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді заяви і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представника позивача.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та просив у її задоволенні відмовити.
За наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, у судовому засіданні суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі та орієнтовний час виходу.
На оголошення вступної та резолютивної частин додаткового рішення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина додаткового рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Представником позивача у позовній заяві зазначено про те, що позивачем очікується понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень. Також у позовній заяві зазначено, що докази про понесені судові витрати будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
До закінчення судових дебатів у справі представником позивача у судовому засіданні заявлено, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
26.12.2024 Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 914/1742/24, яким позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 697 259,01 гривень, з яких: 627 510,00 гривень основного боргу, 57 598,97 гривень пені, 5 953,20 гривень 3% річних, 6 196,84 гривень інфляційних втрат та 8 367,28 гривень судових витрат зі сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7 010,01 гривень пені та 616,62 гривень 3% річних відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 91,35 гривень покладено на позивача.
Представником позивача 31.12.2024 сформовано у підсистемі ЄСІТС Електронний суд заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками (доказами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу). Отже, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та зазначена заява подані представником позивача в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом враховане таке.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Відповідно до вимог частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що згідно довіреності від 06.06.2024 представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаб" у справі № 914/1742/24 здійснював адвокат Кавчук Андрій Вікторович. Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України Кавчуку Андрію Вікторовичу Радою адвокатів Львівської області 23.02.2017 року видано свідоцтво № 000536 від 23.02.2017, відомостей щодо припинення ним адвокатської діяльності матеріали справи не містять.
Представником позивача з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надіслано до суду 31.12.2024 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема договір про правову допомогу № 28-05/24 від 28.05.2024, акт наданих послуг № 30/12 від 30.12.2024, детальний опис послуг від 30.12.2024, рахунок № 05/07 від 05.07.2024, платіжну інструкцію № 314 від 05.07.2024.
Згідно з пунктом 3 договору правнича допомога надається з моменту підписання договору, отримання від клієнта усіх необхідних документів та інформації, а також здійснення оплати за договором.
За умовами пункту 4 договору правничу допомогу від імені об`єднання надає адвокат (-ти) або інші особи, визначеніо об`єднанням. Клієнт зобов`язаний надати особам, визначеним об`єднанням, довіреності при необхідності. Об`єднання має право залучати третіх осіб для надання правничої допомоги.
Згідно з пунктом 8 договору гонорар об`єднання за надання правничої допомоги клієнту в суді першої інстанції визначено у фіксованому розмірі і становить: 20 000,00 грн (двадцять тисяч) гривень. Гонорар за надання правничої допомоги в суді апеляційної та касаційної інстанції, а також за послуги, які не передбачені п. 9 договору, узгоджується між сторонами додатково.
Відповідно до пункту 9 договору гонорар, вказаний в п. 9 договору, включає надання таких послуг: ознайомлення з документами, що стосуються спору, та їх правова оцінка; правовий аналіз судової практики в подібних спорах; визначення правової позиції клієнта у спорі та стратегії представництва в суді; збір, формування і підготовка доказів для подання до суду; ознайомлення з матеріалами справи (при необхідності, одна дія); участь в судових засіданнях (до п`яти засідань); складання і подання заяв по суті справи та інших процесуальних документів (заяви, клопотання) у справі (при необхідності, до 3 (трьох) документів); опрацювання і підготовка відповідей (заперечень) на процесуальні документа інших учасників справи (при необхідності, до 3 (трьох) документів); ознайомлення з судовими рішеннями (ухвалами) під час провадження у справі; вчинення процесуальних дій щодо стягнення судових витрат в користь клієнта. У випадку участі адвоката в судових засіданнях в приміщенні суду поза межами м. Львова, клієнт додатково оплачує витрати адвоката на прибуття до суду (транспортні витрати) та оплату часу, витраченого для доїзду, за додатковою домовленістю між сторонами.
Згідно з пунктом 10 договору клієнт сплачує гонорар, вказаний в п. 8 договору, повністю протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання рахунку, якщо інше не погоджено між сторонами.
Відповідно до пункту 11 договору сторони досягли згоди, що клієнт оплачує об`єднанню гонорар успіху (додаткову винагороду) - у разі отримання клієнтом позитивного результату в спорі, зокрема: прийняття судового рішення в користь клієнта, добровільну сплату боргу, укладення мирової угоди тощо) у розмірі 4% від суми коштів, щодо якої досягнуто позитивне для клієнта рішення.
Пунктом 12 договору сторони визначили, що про надання правничої допомоги сторони підписують акт наданих послуг та детальний опис послуг, в якому вказуються фактично надані послуги, їх кількість та вартість.
Згідно з пунктом 15 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до моменту остаточного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, якщо інше не погоджено між сторонами. Зміни до договору можуть бути внесені лише за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до договору.
Відповідно до акту сторони склали цей акт в рамках виконання договору про правову допомогу № 28-05/24 від 28.05.2024 р. про те, що клієнт прийняв надану відповідно до договору правову допомогу (послуги), зокрема послуги в галузі права (правнича допомога адвоката в господарському суді Вінницької області у справі № 914/1742/24 щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Вітапромбуд" за договором оперативної оренди обладнання).
Вартість вищеописаної правової допомоги (послуг), фактично наданої АБ «Кавчук і партнери» клієнту, становить 20 000,00 (двадцять тисяч грн 00 коп.) грн., без ПДВ.
Сторони не мають претензій щодо кількості, вартості, способу і строках надання послуг.
Відповідно до детального опису робіт адвокатом Кавчуком А.В. на підставі договору про правову допомогу № 28-05/24 від 28.05.2024, укладеного між Адвокатським бюро "Кавчук і партнери" та клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Будхаб", надано послуги професійної правничої допомоги адвоката зі здійснення представництва інтересів та захисту прав позивача у справі № 914/1742/24 в Господарському суді Вінницької області, а саме:
1. складання та подання позову до суду, в тому числі: ознайомлення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом; узгодження з клієнтом правової позиції з представництва інтересів в суді; розрахунок пені, інфляційних втрат, 3% річних на суму заборгованості; написання позовної заяви і формування додатків (доказів); інформування клієнта про розмір, спосіб і реквізити оплати судового збору; подання позову до суду та надсилання іншим учасникам справи;
2. складання та подання заяви про усунення недоліків позову, в тому числі: ознайомлення з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху; написання заяви про усунення недоліків позовної заяви та формування додатків (доказів на підтвердження усунення недоліків); подання заяви до суду;
3. складання та подання клопотання про відкладення судового засідання, в тому числі: написання клопотання та формування додатків (доказів на підтвердження обставин); подання клопотання до суду;
4. складання та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі: написання клопотання; подання клопотання до суду.
5. складання та подання відповіді на відзив, в тому числі: ознайомлення з відзивом на позовну заяву та додатками (доказами); написання відповіді на відзив; подання відповіді на відзив до суду та надсилання іншим учасникам справи;
6. підготовка до участі та участь в судовому засіданні: 12.11.2024;
7. підготовка до участі та участь в судовому засіданні: 12.12.2024;
8. підготовка до участі та участь в судовому засіданні: 19.12.2024;
9. підготовка до участі та участь в судовому засіданні: 26.12.2024.
Згідно з детальним описом робіт вартість послуг, що узгоджена сторонами у фіксованому розмірі: 20 000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 314 від 05.07.2024 ТОВ "Будхаб" сплачено АБ «Кравчук і партнери» вартість наданих послуг правової допомоги згідно рахунку у розмірі 20 000,00 гривень (т. 1 а.с., 149, 149 (зворотна сторона)).
За приписами статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами відповідачем не заявлялося.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат заперечив, зазначив, що на його переконання виконана адвокатом робота не відповідає дійсно проведеній роботі; у акті, детальному описі робіт не зазначено скільки часу витрачено адвокатом на кожну із наданих послуг, не зазначено вартості кожної наданої послуги; позивачем не надано необхідних документів на підтвердження повноважень представника позивача.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене статтею 129 ГПК України. Зазначена норма є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.
У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.
Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 зробив висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Cудові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу мають бути безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 19.07.2022 у справі № 910/6807/21.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
У разі якщо суд дійде висновку щодо зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то в судовому рішенні повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
Матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Кавчуком А.В. АБ "Кавчук і партнери" ТОВ "Будхаб" правничої допомоги у справі № 914/1742/24.
Представником позивача з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надіслано до суду 31.12.2024 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема договір про правову допомогу № 28-05/24 від 28.05.2024, акт наданих послуг № 30/12 від 30.12.2024, детальний опис послуг від 30.12.2024, рахунок № 05/07 від 05.07.2024, платіжну інструкцію № 314 від 05.07.2024.
Суд зауважує, що розбіжності щодо організаційної форми адвокатської діяльності у наданих представником позивача документах не спростовують обставину понесення позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Будхаб" витрат на професійну правничу допомогу наданих адвокатом Кавчуком Андрієм Вікторовичем у справі № 914/1742/24.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.
Із поданого представником позивача детального опису послуг вбачається (пункт 2 детального опису), що до вартості послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 гривень позивачем включено послуги зі складання та подання заяви про усунення недоліків позову, в тому числі: ознайомлення з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху; написання заяви про усунення недоліків позовної заяви та формування додатків (доказів на підтвердження усунення недоліків); подання заяви до суду.
Разом з тим, такі послуги надані позивачу з огляду на допущені позивачем недоліки при оформленні та поданні до суду матеріалів позовної заяви, тому покладення на відповідача витрат на правничу допомогу, зазначених у пункті 2 детального опису послуг від 30.12.2024 не відповідає критерію розумності, обгрунтованості та є безпідставним.
Суд також вважає, що складання та подання клопотання про відкладення судового засідання, а також складання та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції є реалізацією права позивача на участь у судових засіданнях, а тому покладення на відповідача правничих витрат зазначених у пунктах 3, 4 детального опису послуг, пов`язаних із: 3. складанням та поданням клопотання про відкладення судового засідання, в тому числі: написання клопотання та формування додатків (доказів на підтвердження обставин); подання клопотання до суду; 4. складанням та поданням клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі: написання клопотання; подання клопотання до суду не відповідає критерію розумності, обгрунтованості та є безпідставним.
Водночас вимога про відшкодування витрат із зазначених у пунктах 1, 5 детального опису послуг, а саме складання та подання позову до суду, а також складання та подання відповіді на відзив є обгрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.
Також на переконання суду обгрунтованими є вимоги щодо відшкодування витрат щодо підготовки до участі та участі у судових засіданнях 12.11.2024, 12.12.2024, 19.12.2024, 26.12.2024 (пункти 6-9 детального опису послуг).
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (відповідача).
Щодо зауважень відповідача про не зазначення часу та вартості кожної з наданих представником позивача послуг у акті та детальному описі послуг, суд зауважує, що згідно з пунктом 8 договору гонорар об`єднання за надання правничої допомоги клієнту в суді першої інстанції сторонами визначено у фіксованому розмірі.
Судом відхиляються доводи представника відповідача щодо ненадання адвокатом ордеру на представництво інтересів позивача у суді.
Статтею 60 ГПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
У матеріалах справи наявна довіреність від 06.06.2024 на представництво інтересів позивача у суді сформована через систему "Електронний суд". Представництво інтересів позивача у суді здійснював адвокат Кавчук Андрій Вікторович.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обгрунтованими у сумі 17 000,00 гривень, зазначені витрати відповідають критерію їхньої дійсності та необхідності, а отже заявлені правомірно.
У задоволенні заяви про стягнення заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 гривень, слід відмовити у зв`язку із їх невідповідністю критеріям розумності та обгрунтованості.
Відповідно до положень частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (зокрема - витрати на професійну правничу допомогу) у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 гривень розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з яких судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 816,40 гривень покладаються на позивача, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 183,60 гривень покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаб" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У задоволенні заяви в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітапромбуд" 3 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
5. Судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 183,60 гривень покласти на позивача.
6. Згідно з приписами статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
8. Примірних додаткового рішення направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне рішення складено 20.01.2025.
Суддя Шамшуріна М.В.
1 - до справи;
2, 3 - позивачу, відповідачу, до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.