ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Справа № 906/1416/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Новак С.Я.

за участю представників сторін:

позивача: Науменко В.І., Фещенко Р.В.

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Радомишльської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. у справі №906/1416/23, ухвалене суддею Кудряшовою Ю.В., повний текст рішення складено 15.10.2024 р. у справі №906/1416/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод"

до Радомишльської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Приватне акціонерне товариство "Радомишльський машинобудівний завод" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Радомишльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Радомишльської міської ради від 17.08.2023 в частині п. 30 щодо відмови у наданні дозволу Приватному акціонерному товариству "Радомишльський машинобудівний завод" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :06:005:0502) площею 8,0160 га на земельні ділянки № 1 площею 11,500 га, № 2 площею 0,800 га, № 3 площею 1,600 га, № 4 площею 0,2700 га, № 5 площею 0,3500 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд; зобов`язати Радомишльську міську раду прийняти рішення про надання Приватному акціонерному товариству "Радомишльський машинобудівний завод" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер:06:005:0502) площею 8,0160 га на земельні ділянки № 1 площею 11,500 га, №2 площею 0,800 га, №3 площею 1,600 га, №4 площею 0,2700 га, №5 площею 0,3500 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність рішення Радомишльської міської ради від 17.08.2023 в частині п.30 щодо відмови у наданні дозволу ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер:06:005:0502) площею 8,0160 га на земельні ділянки № 1 площею 11,500 га, № 2 площею 0,800 га, № 3 площею 1,600 га, № 4 площею 0,2700 га, № 5 площею 0,3500 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд відповідача в частині не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. позов задоволено частково. Зобов`язано Радомишльську міську раду Житомирської області винести та розглянути, з прийняттям рішення відповідно до вимог діючого законодавства, на сесії поточного скликання заяву Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:005:0502, площею 8,0106 га на земельні ділянки № 1 площею 1,5 га, № 2 площею 0,8 га, № 3 площею 1,6 га, № 4 площею 0,27 га, № 5 площею 0,35 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №906/1416/23 Радомишльська міська рада звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, а саме: скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 27 вересня 2024 року по справі № 906/1416/23 в частині задоволення позовних вимог: зобов`язання Радомишльської міської ради винести та розглянути, з прийняттям рішення відповідно до вимог діючого законодавства, на сесії поточного скликання заяву Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:005:0502, площею 8,0160 га на земельні ділянки № 1 площею 1,5 га, № 2 площею 0,8 га, № 3 площею 1,6 га, № 4 площею 0,27 га, № 5 площею 0,35 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Житомирської області.

12.11.2024 матеріали справи №906/1416/23 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Радомишльської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. у справі №906/1416/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 16 грудня 2024 р. о 15:00 год.

11.12.2024 р. представник Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" через систему «Електронний суд» подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити Радомишльській міській раді у задоволення апеляційної скарги. Рішення Господарського суду Житомирської області від 27 вересня 2024 року по справі №906/1416/23 залишити без змін.

16.12.2024 р. представник Радомишльської міської ради до суду апеляційної інстанції надіслав клопотання про розгляд даної справи за відсутності свого представника.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "16" січня 2025 р. о 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

У судовому засіданні представники Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають що рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального, тому просить залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. у справі №906/1416/23 без змін.

Представник відповідача у судове засідання не прибув та не реалізував процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. позов задоволено частково. Суд першої інстанції з метою ефективного захисту прав позивача, вважав за необхідне задовольнити позов і зобов`язати відповідача винести та розглянути, з прийняттям рішення відповідно до вимог діючого законодавства, на сесії поточного скликання заяву Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" 912201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського, 29, ) про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:005:0502, площею 8,0106 га на земельні ділянки № 1 площею 1,5 га, № 2 площею 0,8 га, № 3 площею 1,6 га, № 4 площею 0,27 га, № 5 площею 0,35 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд.

При цьому, суд відмовив в позові в частині вимог щодо зобов`язання Радомишльської міської ради прийняти рішення про надання Приватному акціонерному товариству "Радомишльський машинобудівний завод" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер:06:005:0502) площею 8,0160 га на земельні ділянки № 1 площею 11,500 га, № 2 площею 0,800 га, № 3 площею 1,600 га, № 4 площею 0,2700 га, № 5 площею 0,3500 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд, оскільки суд не може фактично перебрати на себе функції і повноваження, які належать відповідачу як органу місцевого самоврядування, з розгляду клопотання позивача від 20.06.2023 по суті.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.

Радомишльська міська рада в апеляційній скарзі вказує на те, що проєкт рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки № :06:005:0502 був винесений на розгляд сесії Радомишльської міської ради міської ради 17.08.2023. За результатами голосування рішення прийнято не було, про що свідчить витяг з протоколу двадцять сьомої сесії ради, з доданим результатом поіменного голосування, що міститься в матеріалах справи.

Однак, суд першої інстанції вважає, що Радомишльська міська рада за результатами розгляду вказаного вище клопотання Приватного акціонерного товариства «Радомишльський машинобудівний завод», зобов`язана була прийняти рішення про його задоволення або про мотивовану, нормативно обґрунтовану відмову в його задоволенні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Радомишльською міською радою, в порушення норм чинного законодавства, жодного конкретного рішення по суті з розгляду згаданого вище клопотання позивача прийнято не було, і таким чином має місце не протиправне рішення, а протиправна бездіяльність Радомишльської міської ради щодо неприйняття рішення у передбачений законодавством спосіб та строк з розгляду клопотання.

З висновками, викладеними судом першої інстанції в рішенні, яке оскаржується, відповідач не погоджується, оскільки при прийнятті рішення суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, надав поверхневий аналіз норм матеріального права, не застосувавши при цьому норми, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, наслідком чого стало винесення судом висновків, які не узгоджуються з нормами чинного законодавства.

Разом з тим, позивач, не будучи а ні власником, а ні законним користувачем земельної ділянки, звернувся до Радомишльської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га.

В основу прийняття рішення суду першої інстанції покладено посилання на те, що під час розгляду питання відповідачем не було дотримано положень ч.1.ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де зазначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

На думку відповідача, судом першої інстанції не вірно трактовано дану норму Закону, яка зазначає форму прийняття того чи іншого акту органу місцевого самоврядування. В той же час, частиною 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що акт органу місцевого самоврядування в формі рішення буде прийнято, якщо за нього проголосує певна кількість депутатського складу ради.

З цього слідує, що в разі, коли проєкт, що ставиться на голосування, не набере відповідної кількості голосів депутатів, акт органу місцевого самоврядування вважається не прийнятим, тобто не набуває форму рішення.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції, на вимогу суду, стосовно форми прийняття рішення, яке оскаржував позивач, представником відповідача неодноразово наголошувалось, що доданий до матеріалів справи витяг з протоколу сесії в частині голосування по спірному питанню, являється формою рішення про відмову у задоволенні клопотання позивача.

Враховуючи зазначене, скаржник вважає, що дії Радомишльської міської ради щодо розгляду заяви позивача є правомірними, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Заперечуючи щодо доводів апеляційної скарги, Приватне акціонерне товариство "Радомишльський машинобудівний завод" вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що земельну ділянку площею 8,0160 га з кадастровим номером :06:005:0502 зареєстровано в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням 11.02. - "Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості", категорія земель - "Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення".

Судом було встановлено, що позивач не уклав договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :06:005:0502 з Радомишльською міською радою.

Проте, позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої по вул. Самоплавського, 29, в місті Радомишль Житомирської області, на п`ять земельних ділянок.

Земельна ділянка кадастровий номер :06:005:0502 площею 8,0160 га є сформованою та право власності на останню зареєстроване за Радомишльською міською радою.

Разом з тим, позивач, звернувся до Радомишльської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га на земельні ділянки: №1, орієнтовною площею 1,500 га; № 2 орієнтовною площею 0,800 га; № 3 орієнтовною площею 1,600 га; № 4 орієнтовною площею 0,2700 га; № 5 орієнтовною площею 0,3500 га.

Так, в апеляційній скарзі відповідач звертає увагу на те, що відхилення заяви Позивача депутатами ради мотивовано положеннями ч.13 ст.79-1 ЗК України, де визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, поділу або об`єднання земельних ділянок.

Разом з тим відповідач приходить до висновку, що в такий спосіб позивач намагається уникнути обов`язку сплати орендної плати за землю, на якій розташовані об`єкти його нерухомого майна, і як наслідок буде спричинено матеріальну шкоду територіальній громаді, а відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Позивач не погоджується з таким висновком, адже звернення з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га, не є метою ухилення, а є правом позивача, яке передбачене ч.2 ст.123 Земельного кодексу України.

Реалізовуючи це право, позивач має намір використовувати лише ті частини земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502, на яких розміщені нежитлові будівлі належного йому на праві власності виробничого комплексу.

При цьому позивач пояснив, що використовувати всю площу земельної ділянки не має можливості у зв`язку з тим, що господарська діяльність в повному обсязі не проводиться.

Разом з тим думка відповідача про те, що в такий спосіб позивач має намір уникнути орендної плати є припущенням, адже розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі).

Судом встановлено, що матеріали справи в якості доказу того, що заява про поділ земельної ділянки розглянута, містить лише витяг з протоколу двадцять сьомої сесії сьомого скликання, в якому зазначено, що пунктом 30 заслухано питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з доданим результатом поіменного голосування (а.с. 45-46 том 1).

Отже, рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу або про відмову в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га, приймається після попереднього обговорення проекту відповідного рішення більшістю депутатів від загального складу на пленарному засіданні ради.

Враховуючи вище викладене, позивач наголошує на тому, що результатом розгляду заяви позивача від 20.06.2023 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої по вул. Самоплавського, 29, в місті Радомишль Житомирської області, на земельні ділянки: №1, орієнтовною площею 1,500 га; №2 орієнтовною площею 0,800 га; №3 орієнтовною площею 1,600 га; №4 орієнтовною площею 0,2700 га; №5 орієнтовною площею 0,3500 га, повинно бути прийняття відповідачем рішення про її задоволення або про мотивовану, нормативно обґрунтовану відмову в її задоволенні.

Дослідивши надані сторонами докази та здійснивши їх оцінку у сукупності, суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, з чим позивач погоджується і вважає, що суд прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.236 ГПК України.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору купівлі-продажу від 21.06.1993, організація орендарів Орендного підприємства "Радомишльський машинобудівний завод" придбала у Фонду державного майна України цілісний майновий комплекс Орендного підприємства Радомишльський машинобудівний завод, яке знаходиться в м. Радомишль, по вул. Руднянській, 29 на земельній ділянці площею 7,56 га (а.с. 19 том 1).

14.12.1993 за реєстраційним номером № п-127 видано свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс Радомишльського машинобудівного заводу (а.с. 18 том 1).

Відповідно до Переліку майна (а.с. 22 том 1), переданого у власність покупцю, за вказаним договором передано будівлю механічного цеху, будівлю слюсарно-складського цеху, ливарний цех з ковальсько-пресовим відділенням, автомобільний гараж, будівля котельні, пожежне депо, прохідну заводу, адміністративну будівлю, будівлю газової різки, склад кисню, склад матеріалів, вагранку зі скіповим підйомом, будівлю підстанції, споруду трансформаторної установки, каркас для бетонорозчинного вузла.

В ході діяльності позивача організаційно-правова форма підприємства-відповідача змінювалась, з 2017 року організаційно-правовою формою позивача є приватне акціонерне товариство (а.с. 24-29 том 1).

Відповідно до рішення Радомишльської міської ради № 319 від 10.12.2002 вулицю Руднянську перейменовано на вулицю імені Івана Івановича Самоплавського (а.с. 43 том 2).

З матеріалів справи вбачається, що за ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" зареєстровано комплекс у складі нежитлових будівель по вул. Самоплавського, 29 в м. Радомишль Житомирського район Житомирської області.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням XIX сесії V скликання Радомишльської міської ради від 30.10.2008 №138 АТЗТ "Радомишльський машинобудівний завод" ідент. №00240081 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 8,2217 для укладення договору оренди на землю, який розташований по вул. Руднянській (Самоплавського), 29 (а.с. 75 том 2).

В суді першої інстанції було встановлено, що відповідач станом на 2018 рік не виготовив землевпорядну документацію. Ця обставина не заперечується сторонами.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.11.2018 за вих. № 18-6-0.41-8453/2-18 (а.с. 70 том 2) вбачається, що під час перевірки законності використання земельної ділянки по вул.Самоплавського (Руднянська), 29 в м.Радомишль встановлено, що позивач для розміщення нерухомого майна за згаданою вище адресою використовує земельну ділянку орієнтовною площею 8,0 га, але право користування земельною ділянкою вказаним суб`єктом господарювання не оформлено відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що є порушенням ст. 126, 125 ЗК України та свідчить про факт використання земельної ділянки без державної реєстрації. Саме виходячи з наведеного вище на адресу вказаного підприємства в порядку вимог ст. 14 ЗК України та ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" видано припис щодо необхідності усунення виявлених порушень. Копія згаданого припису міститься в матеріалах справи (а.с. 70 зворот - 71).

У подальшому, на замовлення Радомишльської міської ради товариством з обмеженою відповідальністю "Геометр" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель площею 8,0160 га Радомишльської міської ради для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02) на території м. Радомишль, вул. Самоплавського Івана Івановича, 29 Житомирської області, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься витяг з наведеної технічної документації (а.с. 44-46 том 2).

06.01.2022 зареєстровано земельну ділянку площею 8,0160 га з кадастровим номером :06:005:0502, цільове призначення 11.02. - "Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості", категорія земель - "Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення".

В подальшому, позивач звернувся до Радомишльської міської ради з заявою за вих. №1 від 23.03.2023з проханням належним чином оформити право оренди земельної ділянки строком на 50 років за адресою: вул. Самоплавського, 29 в м. Радомишль Житомирської області, яка знаходиться на землях комунальної власності, загальною площею 8,2217 га кадастровий номер :06:005:0502, яку товариство використовує для своєї діяльності (а.с. 20 том 2).

Рішенням XXV сесії VIII скликання Радомишльської міської ради № 872 від 20.04.2023 "Про передачу в оренду земельної ділянки" передано ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" () земельну ділянку площею 8,0460 га кадастровий №:06:005:0502, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості , яка розташована за адресою: вул. Самоплавського Івана Івановича, 29, м. Радомишль, Житомирський район, Житомирська область терміном на 49 (сорок дев`ять) років (під об`єктом нерухомого майна приватної власності) (а.с. 21 том 2).

Проте, договір оренди земельної ділянки сторонами укладено не було.

Приватне акціонерне товариство Радомишльський машинобудівний завод, в свою чергу, 20.06.2023 звернулося до Радомишльської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої по вул. Самоплавського, 29, м. Радомишль Житомирської області, на земельні ділянки:

№ 1, орієнтовною площею 1,500 га,

№ 2 орієнтовною площею 0,800 га,

№ 3 орієнтовною площею 1,600 га,

№ 4 орієнтовною площею 0,2700 га,

№ 5 орієнтовною площею 0,3500 га.

Загальна площа земельних ділянок згідно заяви становить 4,5200 га. Метою поділу з об`єднанням вказаних земельних ділянок є взяття в оренду земельних ділянок, на яких розташовані належні на праві власності ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" нежитлові будівлі. Також позивачем зазначено, що всю земельну ділянку на даний момент взяти в оренду не має можливості, так як господарська діяльність в повному обсязі не проводиться.

До вказаної заяви було додано копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, свідоцтва про право власності на майно, договору купівлі-продажу, технічні паспорти на будівлі.

Радомишльська міська рада, в свою чергу, листом за вих. № 01-24/1491 від 28.08.2023 повідомила про те, що питання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки № :06:005:0502 було винесено на розгляд сесії міської ради 17.08.2023, але, враховуючи рекомендації постійної комісії Радомишльської міської ради з питань в тому числі і земельних відносин, природних ресурсів, охорони природного середовища та благоустрою, не було підтримано депутатами (а.с. 44 том 1).

Також позивачем зазначено, що до листа від 28.08.2023 відповідачем додано витяг з протоколу сесії, в якому зазначено, що пунктом 30 заслухано питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з доданим результатом поіменного голосування (а.с. 45-46 том 1).

Листом від 12.09.2023 за вих. № 01-22/1594 Радомишльська міська рада на адвокатський запит скеровано адвокату Івашкевич О.І. витяг з протоколу № 4 засідання постійної комісії міської ради від 11.08.2023, з якого вбачається, що за результатом обговорення вирішено не підтримувати питання щодо надання дозволу ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" на розподіл земельної ділянки.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.10.2023 за Радомишльською міською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим № :06:005:0502 (а.с. 30 том 1).

Вважаючи, що рішення Радомишльської міської ради від 17.08.2023 в частині п. 30 щодо відмови у наданні дозволу ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :06:005:0502) площею 8,0160 га є протиправним та підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом. Також позивач просив зобов`язати Радомишльську міську раду прийняти рішення про надання ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання спірної земельної ділянки.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України).

При цьому, рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення. Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою (абз. 2 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно положень ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (ч. 2 ст. 79-1 ЗК України).

Частина 6 ст. 79-1 ЗК України передбачає, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема поділу або об`єднання земельних ділянок (ч. 13 ст. 79-1 ЗК України).

За змістом п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1, 5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на об`єкти нерухомого майна розташовані за адресою: вул.Івана Івановича Самоплавського, 29, м.Радомишль, належить Приватному акціонерному товариству «Радомишльський машинобудівний завод».

На земельну ділянку за місцем розташування об`єктів нерухомого майна позивача, загальною площею 8,0160 га, кадастровий №::06:005:0502, зареєстровано право власності за територіальною громадою міста Радомишль в особі Радомишльської міської ради відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Тобто, позивач є власником об`єктів нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Радомишль в особі Радомишльської міської ради.

Правовстановлюючі документи на земельну ділянку загальною площею 8,0160 га, кадастровий №: :06:005:0502, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна, у позивача відсутні.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, починаючи з моменту приватизації машинобудівного заводу, тобто з 1993 року, земельна ділянка використовується позивачем, який являється правонаступником товариств, що здійснювали діяльність на даному заводі, без належного оформлення документів, що призводить до неодержання доходів в бюджет Радомишльської міської ради у зв`язку із тимчасовим невикористанням земельної ділянки власником.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту приватизації, Радомишльська міська рада намагалась врегулювати це питання в досудовому порядку, шляхом оформлення належним чином права оренди з товариством.

Реагуючи на претензію, 24.03.2023 позивач подав заяву до Радомишльської міської ради з проханням належним чином оформити право оренди земельної ділянки, шляхом укладання договору оренди.

20.04.2023 Радомишльською міською радою було прийнято рішення №872 «Про передачу в оренду земельної ділянки», яке зобов`язувало позивача укласти з Радомишльською міською радою відповідний договір оренди земельної ділянки загальною площею 8,0160 га, кадастровий №:06:005:0502.

02.05.2023 представник позивача отримав два примірника розробленого Радомишльською міською радою договору оренди землі для ознайомлення та подальшого підписання.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач не підписав вищезазначений договір оренди землі, натомість звернувся до Радомишльської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим №::06:005:0502 площею 8,0160 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості розташованої по вул.Івана Івановича Самоплавського, 29, м.Радомишль на земельні ділянки: - земельна ділянка №1 орієнтовною площею 1,5000 га; - земельна ділянка №2 орієнтовною площею 0,8000 га; - земельна ділянка №3 орієнтовною площею 1,6000 га; - земельна ділянка №4 орієнтовною площею 0,2700 га; - земельна ділянка №5 орієнтовною площею 0,3500 га.

Проєкт рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки № :06:005:0502 був винесений на розгляд сесії Радомишльської міської ради міської ради 17.08.2023. За результатами голосування рішення прийнято не було, про що свідчить витяг з протоколу двадцять сьомої сесії ради, з доданим результатом поіменного голосування, що міститься в матеріалах справи.

Суд першої інстанції вважав, що Радомишльська міська рада за результатами розгляду вказаного вище клопотання Приватного акціонерного товариства «Радомишльський машинобудівний завод», зобов`язана була прийняти рішення про його задоволення або про мотивовану, нормативно обґрунтовану відмову в його задоволенні.

Апеляційний суд критично оцінює висновок суду першої інстанції про бездіяльність Радомишльської міської ради, яка на думку суду в порушення норм чинного законодавства, жодного конкретного рішення по суті з розгляду згаданого вище клопотання позивача не прийняла, і, таким чином, має місце не протиправне рішення, а протиправна бездіяльність Радомишльської міської ради щодо неприйняття рішення у передбачений законодавством спосіб та строк.

На спростування вище зазначеного висновку суду першої інстанції колегія суддів, зазначає наступне.

Як зазначалося раніше, позивач не уклав договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :06:005:0502 з Радомишльською міською радою, натомість звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої по вул. Самоплавського, 29, м. Радомишль Житомирської області, на п`ять земельних ділянок.

Згідно положень ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (ч. 2 ст. 79-1 ЗК України).

Земельна ділянка кадастровий номер :06:005:0502 площею 8,0160 га є сформованою та право власності на останню зареєстроване за Радомишльською міською радою.

Разом з тим, позивач, не будучи а ні власником, а ні законним користувачем земельної ділянки, звернувся до Радомишльської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :06:005:0502 площею 8,0160 га на земельні ділянки: № 1, орієнтовною площею 1,500 га, № 2 орієнтовною площею 0,800 га, № 3 орієнтовною площею 1,600 га, № 4 орієнтовною площею 0,2700 га, № 5 орієнтовною площею 0,3500 га.

Частина 6 ст. 79-1 ЗК України передбачає, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Колегія суддів наголошує на тому, що спірне питання, відноситься до дискреційних повноважень відповідача, що передбачає можливість органу місцевого самоврядування під час розгляду та прийняття рішень мати вибір діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

За змістом п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. При цьому, слід звернути увагу на те, що міська рада, як орган місцевого самоврядування, проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законодавством.

Тобто, місцеві ради - це колегіальні органи, рішення приймається колегіальним органом, до складу якого входять депутати, які є незалежними під час своєї роботи при формулювання та прийняття того чи іншого рішення ради.

При цьому, депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України (частина перша статті 30 Закону «Про статус депутатів місцевих рад»).

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що акт органу місцевого самоврядування в формі рішення буде прийнято, якщо за нього проголосує певна кількість депутатського складу ради.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що в разі, коли проєкт, що ставиться на голосування, не набере відповідної кількості голосів депутатів, акт органу місцевого самоврядування вважається не прийнятим, тобто не набуває форму рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідачем в якості доказу того, що заява позивача про поділ земельної ділянки розглянута була, про що надано в матеріали справи витяг з протоколу двадцять сьомої сесії Радомишльської міської ради, в якому зазначено, що пунктом 30 заслухано питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з доданим результатом поіменного голосування, однак рішення було «не прийнято» у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим №:06:005:0502 площею 8,0160 га було розглянута в межах та строках чинного законодавства, а той факт, що проект рішення не було підтримано депутатами Радомишльської міської ради не суперечить вимогам чинного законодавства.

Таким чином, дії Радомишльської міської ради щодо розгляду заяви позивача є правомірними, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, тому відсутні підстави для скасування рішення Радомишльської міської ради від 17.08.2023 в частині п. 30 щодо відмови у наданні дозволу Приватному акціонерному товариству "Радомишльський машинобудівний завод" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :06:005:0502) площею 8,0160 га, прийнято міською радою у відповідності до норм чинного законодавства.

Відтак, відсутні і підстави для задоволення позовної вимоги стосовно зобов`язання Радомишльській міській раді прийняти рішення про надання ПрАТ "Радомишльський машинобудівний завод" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання спірної земельної ділянки, оскільки вказана вимога є похідною від первісної позовної вимоги.

Крім того, з рішення Господарського суду Житомирської області вбачається, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, змінивши на свій розсуд формулювання позовної вимоги, та зобов`язав Радомишльську міську раду Житомирської області винести та розглянути, з прийняттям рішення відповідно до вимог діючого законодавства, на сесії поточного скликання заяву Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:005:0502, площею 8,0106 га на земельні ділянки № 1 площею 1,5 га, № 2 площею 0,8 га, № 3 площею 1,6 га, № 4 площею 0,27 га, № 5 площею 0,35 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд, при цьому суд колегія суддів критично оцінює зазначений висновок місцевого суду зазначаючи при цьому наступне.

Диспозитивність господарського процесу полягає, крім іншого, у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Поряд з цим під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2023 року у справі 910/15551/20 наголошує на тому, що суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме, виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими їх обґрунтовує позивач; при цьому, користуючись принципом «суд знає закони», при вирішенні спору суд може застосувати до спірних правовідносин інші норми права, ніж ті, які зазначив позивач як правову підставу позову. Разом із тим, суд вирішує спір, виходячи з тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та не повинен відшукувати та досліджувати всі інші можливі обставини для задоволення позову, про які не заявляв позивач. У свою чергу, позивач, який заявив позовні вимоги, обґрунтував їх певними обставинами, і суд вирішив такий спір, не позбавлений права звернутись до суду з такими самими вимогами, проте зазначивши інші обставини для їх задоволення.

В силу дії частин 1, 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Позивач самостійно обирає спосіб захисту порушеного права, а змінивши фактичні та правові підстави позову у даній справі за своєю ініціативою, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог, що суперечить частині 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, адже суд не вправі вийти за межі предмета позову, визначеного згідно з позовними вимогами, та на власний розсуд самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Апеляційний суд наголошує на тому, що принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду. Вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких відхід обґрунтований судом у судовому рішенні.

Зазначений принцип передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Водночас, зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

У даному випадку заява позивача була розглянута на сесії міської ради, однак не була задоволена, що відповідно виключає можливість повторного розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:005:0502, площею 8,0106 га на земельні ділянки № 1 площею 1,5 га, № 2 площею 0,8 га, № 3 площею 1,6 га, № 4 площею 0,27 га, № 5 площею 0,35 га для розміщення та обслуговування будівель і споруд.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. Тобто суди не можуть підміняти інші органи влади та зобов`язувати уповноважений орган прийняти рішення визначеного судом змісту.

Відтак у даному випадку рада наділена дискреційними повноваженнями та можливістю вибору одного з двох рішень, оскільки надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою є складною процедурою, яка залежить не тільки від того, чи було позивачем надано всі необхідні документи, а й від того чи відповідає вказана заява вимогам чинного законодавства. Рада також, здійснюючи свої повноваження, зобов`язана забезпечувати інтереси територіальної громади при розпорядженні об`єктами комунальної власності відповідно до ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зважаючи на не доведення в даній справі належними та допустимими доказами обставин, на які посилається позивач, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову в цілому.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 року у справі №906/1416/23 винесене з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права. Відтак, наявні обґрунтовані підстави для скасування прийнятого у справі судового рішення і ухвалення нового рішення, яким належить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Радомишльської міської ради наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. у справі №906/1416/23 прийнято з порушенням норм матеріального права, не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом, що призвело до помилкових висновків.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Радомишльської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. у справі №906/1416/23 слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст.129 ГПК України.

Також суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що Радомишльська міська рада при зверненні з апеляційної скаргою внесла судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», міська рада вправі звернутися до апеляційного господарського суд із клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Радомишльської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 27.09.2024 р. у справі №906/1416/23 задовольнити.

Рішення Господарського суду Житомирської області скасувати в частинні задоволення позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" (, 12201, Житомирська область, Житомирський район, м.Радомишль, вул. Івана Івановича Самоплавського, буд. 68) на користь Радомишльської міської ради (, 12201, Житомирська обл., м. Радомшль, Соборний майдан, буд.12) 4026 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Житомирської області видати наказ

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1416/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "22" січня 2025 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.