ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3078/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Імекс»

про стягнення 87 480, 40 грн

Без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» звернулось до Господарського суду Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Імекс» про стягнення 87 480, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 12022024 від 12.02.2024 в частині оплати за поставлений товар. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 87 480, 40 грн основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3078/24. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5, 11 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Імекс» відповідно до відомостей про наявність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, станом на дату відкриття провадження у справі не мав зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву та з урахуванням того, що станом на дату відкриття провадження у справі у відповідача був відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі Електронного суду ЄСІТС, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.11.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Велика Кільцева, буд. 4Б, каб. 210, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл., 08130.

Однак зазначене поштове повідомлення повернулось на адресу Господарського суду Київської області 16.12.2024 із позначкою працівника поштової установи на довідці Ф.20 «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи повернення поштового відправлення, а також з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, Господарський суд Київської області повторно направив ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 18.11.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із позначкою «Судова повістка».

Однак зазначене поштове повідомлення повернулось на адресу Господарського суду Київської області 06.01.2025 із позначкою працівника поштової установи на довідці Ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 11 ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пп. 3-5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Поштові картки, листи з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані (реєстровані) листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з повідомленням про їх вручення згідно із законодавством (п. 8 та п. 15 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду (пункт 83 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, уразі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» або реєстрованого поштового відправлення з позначкою «Адміністративна послуга» такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати». Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно. Невручені міжнародні поштові відправлення надсилаються до місця міжнародного поштового обміну, з якого вони були одержані.

Виходячи з аналізу положень ст. 120, 242 ГПК України, пунктів 8, 15, 83, 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти або відомостей про зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі Електронного суду, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий документ повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду. Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

З урахуванням зазначеного вище, Господарський суд Київської області зазначає, що судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи судом, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що відповідач були належним чином повідомлений про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.11.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроленд Імекс» (далі покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк» (далі продавець, позивач) укладено договір купівлі-продажу № 12022024 (далі договір), за змістом п. 1.1 якого продавець передає, а покупець приймає зернові та олійні культури (іменовані надалі як товар). Вид та кількість товару визначається у специфікаціях (додаткових угодах) сторін, на кожну партію товару, які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до пп. 2.1-2.2 договору, одиниця виміру товару тонна. Кількість товару, ціна, умови продажу товару, терміни поставки на кожну окрему партію товару визначаються в специфікаціях (додаткових угодах) сторін, які є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктами пп. 2.3-2.4 договору передбачено, що форма оплати безготівкова. Покупець оплачує вартість кожної партії товару на умовах, встановлених даним договором, а також в специфікаціях до даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору, продавець проводить передачу товару партіями на умовах поставки EXW (згідно Інкотермс 2010) зі складу, розташованого за адресою, яка вказана в специфікації (додатковій угоді) до кожної окремої партії товару. Поставка товару здійснюється в об`ємах та в строки визначених в специфікаціях (додаткових угодах) до цього договору, цей строк буде подовжено у випадку несвоєчасного надання транспорту покупцем. Продавець за власний рахунок, своїми силами та засобами здійснює навантаження товару на транспортні засоби, надані покупцем.

За змістом п. 3.2 договору, датою отримання товару покупцем є дата підписання сторонами видаткової накладної та передачі документів на товар, вказаних п. 3.3 договору. За усною домовленістю між сторонами, покупець може зберігати товар у продавця у термін до 30 (тридцяти) днів і отримати його від продавця за першою вимогою.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що під час передачі товару продавець зобов`язаний передати покупцю оригінали рахунку-фактури, видаткову та податкову накладні на товар, а покупець зобов`язаний прийняти товар та підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару.

Відповідно до п. 4.1 договору, договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань сторонами.

За змістом пп. 9.9, 9.10 договору, продавець зобов`язаний видати покупцеві за першою подією (одержання грошей або відвантаження товарів) податкову накладну оформлену відповідно до правил, встановлених в п. 201.1 Податкового кодексу України. Оформлена продавцем податкова накладна повинна бути зареєстрована продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 робочих днів після настання першої з подій (оплата або відвантаження товару).

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2024 між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору, за змістом якої продавець передає, а покупець приймає у власність за договором купівлі-продажу № 12022024 від 12.02.2024 партію товару на наступних умовах: товар: пшениця 3-й клас урожаю 2023 року, згідно ДСТУ 3768:2019; кількість: 175 тонн +/- 10 %; ціна за 1 тонну: 5 800, 00 грн, в т.ч. ПДВ 14 %; загальна вартість партії товару: 1 015 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 14 % 124 649, 12 грн; умови оплати: - оплата в розмірі 86 % від вартості поставленої партії товару за фактом поставки товару, а також отримання скан копій ТТН та реєстру; - оплата в розмірі 14 % після реєстрації податкової накладної продавцем; строк передачі (відвантаження): до 29.02.2024; умови поставки: EXW (згідно Інкотермс-2010) зі складу розташованого за адресою: Хмельницька область, Шепетицький р-н, село Денисівка.

Відповідно до п. 3 специфікації № 1, розрахунок за поставлений товар здійснюється у розмірі: - оплата в розмірі 86 % від вартості поставленої партії товару за фактом поставки товару; - оплата в розмірі 14 % після реєстрації податкової накладної продавцем.

Вказана специфікація підписана уповноваженими представниками та скріплена відтисками печаток сторін без будь-яких зауважень та заперечень та відповідно до п. 2 останньої є невід`ємною частиною договору.

Також 12.02.2024 між сторонами підписано специфікацію № 2 до договору, за змістом якої продавець передає, а покупець приймає у власність за договором купівлі-продажу № 12022024 від 12.02.2024 партію товару на наступних умовах: товар: пшениця 3-й клас урожаю 2023 року, згідно ДСТУ 3768:2019; кількість: 255 тонн +/- 10 %; ціна за 1 тонну: 5 200, 00 грн, в т.ч. ПДВ 14 %; загальна вартість партії товару: 1 170 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 14 % 143 684, 21 грн; умови оплати: - оплата в розмірі 86 % від вартості поставленої партії товару за фактом поставки товару, а також отримання скан копій ТТН та реєстру; - оплата в розмірі 14 % після реєстрації податкової накладної продавцем; строк передачі (відвантаження): до 29.02.2024; умови поставки: EXW (згідно Інкотермс-2010) зі складу розташованого за адресою: Хмельницька область, Шепетицький р-н, село Денисівка.

Відповідно до п. 3 специфікації № 2, розрахунок за поставлений товар здійснюється у розмірі: - оплата в розмірі 86 % від вартості поставленої партії товару за фактом поставки товару; - оплата в розмірі 14 % після реєстрації податкової накладної продавцем.

Вказані вище специфікації підписані уповноваженими представниками та скріплені відтисками печаток сторін без будь-яких зауважень та заперечень та відповідно до пунктів 2 останніх, є невід`ємними частинами договору.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджує, що на виконання умов договору та специфікацій № 1, № 2 до нього, продавцем було передано, а покупцем прийнято товар на загальну суму 1 113 795, 40 грн, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи копії видаткових накладних № 52 від 15.02.2024 на суму 143 434, 02 грн з ПДВ, № 60 від 15.02.2024 на суму 831 219, 36 грн з ПДВ та № 65 від 16.02.2024 на суму 139 142, 02 грн з ПДВ.

Суд встановив, що вказані вище видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх відтисками печаток без зауважень та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2024 та 01.03.2024 позивачем, на виконання умов пп. 9.9, 9.10 договору та специфікацій № 1, № 2 до нього, зареєстровано податкові накладні, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 22.02.2024 та № від 01.03.2024.

Позивач стверджує, що продавцем умови, передбачені договором, були виконанні належним чином, здійснено поставку товару та зареєстровано податкові накладні.

Проте, як зазначив позивач, покупець зобов`язання, передбачені умовами договору, виконав неналежним чином та сплатив вартість переданого товару лише частково в розмірі 1 026 315, 00 грн із порушенням умов договору, що підтверджується платіжною інструкцією № 365 від 15.02.2024 на суму 1 026 315, 00 грн, у зв`язку із чим, за ствердженням позивача, станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом заборгованість відповідача перед позивачем складає 84 480, 40 грн.

З огляду на наведене вище, позивач звернувся до суду із даними позовом про стягнення з відповідача 84 480, 40 грн основного боргу.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір купівлі-продажу № 12022024 від 12.02.2024 та специфікації № 1, № 2 до нього як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у його сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України,за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як було зазначено судом раніше та передбачено сторонами в п. 1.1 договору, вид та кількість товару визначається у специфікаціях (додаткових угодах) сторін, на кожну партію товару, які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до пп. 2.1-2.2 договору, одиниця виміру товару тонна. Кількість товару, ціна, умови продажу товару, терміни поставки на кожну окрему партію товару визначаються в специфікаціях (додаткових угодах) сторін, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору, продавець проводить передачу товару партіями на умовах поставки EXW (згідно Інкотермс 2010) зі складу розташованого за адресою, яка вказана в специфікації (додатковій угоді) до кожної окремої партії товару. Поставка товару здійснюється в об`ємах та в строки визначених в специфікаціях (додаткових угодах) до цього договору, цей строк буде подовжено у випадку несвоєчасного надання транспорту покупцем. Продавець за власний рахунок, своїми силами та засобами здійснює навантаження товару на транспортні засоби, надані покупцем.

За змістом п. 3.2 договору, датою отримання товару покупцем є дата підписання сторонами видаткової накладної та передачі документів на товар, вказаних у п. 3.3 договору.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2024 між сторонами було підписано дві специфікації № 1 та № 2 до договору, яким сторонами узгоджено найменування та вид товару, його кількість, ціну за 1 тонну, загальну вартість партії товару, умови оплати, строк та умови поставки товару покупцю.

За змістом специфікації № 1 до договору, продавець передає, а покупець приймає у власність за договором партію товару на наступних умовах, зокрема: товар: пшениця 3-й клас урожаю 2023 року, згідно ДСТУ 3768:2019; кількість: 175 тонн +/- 10 %; ціна за 1 тонну: 5 800, 00 грн, в т.ч. ПДВ 14 %; загальна вартість партії товару: 1 015 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 14 % 124 649, 12 грн; строк передачі (відвантаження): до 29.02.2024; умови поставки: EXW (згідно Інкотермс-2010) зі складу розташованого за адресою: Хмельницька область, Шепетицький р-н, село Денисівка.

За змістом специфікації № 2 до договору, продавець передає, а покупець приймає у власність за договором партію товару на наступних умовах: товар: пшениця 3-й клас урожаю 2023 року, згідно ДСТУ 3768:2019; кількість: 255 тонн +/- 10 %; ціна за 1 тонну: 5 200, 00 грн, в т.ч. ПДВ 14 %; загальна вартість партії товару: 1 170 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 14 % 143 684, 21 грн; строк передачі (відвантаження): до 29.02.2024; умови поставки: EXW (згідно Інкотермс-2010) зі складу розташованого за адресою: Хмельницька область, Шепетицький р-н, село Денисівка.

Судом було встановлено, що позивач, на виконання умов договору та специфікацій до нього, передав, а покупець прийняв товар на загальну суму 1 113 795, 40 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних № 52 від 15.02.2024 на суму 143 434, 02 грн з ПДВ, № 60 від 15.02.2024 на суму 831 219, 36 грн з ПДВ та № 65 від 16.02.2024 на суму 139 142, 02 грн з ПДВ, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх відтисками печаток без зауважень та заперечень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.02.2024 та 01.03.2024 позивачем, на виконання умов пп. 9.9, 9.10 договору та специфікацій № 1, № 2 до нього, зареєстровано податкові накладні, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 22.02.2024 та № від 01.03.2024.

Отже, судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання за договором належним чином.

Відповідно до ст. 691, ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Пунктами 2.3-2.4 договору передбачено, що форма оплати безготівкова. Покупець оплачує вартість кожної партії товару на умовах встановлених даним договором, а також в специфікаціях до даного договору.

Відповідно до пунктів 3 специфікації № 1 та специфікації № 2 до договору, розрахунок за поставлений товар здійснюється у розмірі: - оплата в розмірі 86 % від вартості поставленої партії товару за фактом поставки товару; - оплата в розмірі 14 % після реєстрації податкової накладної продавцем.

Отже, суд встановив, що сторонами узгоджено оплату окремо поставленої партії товару в два етапи, при цьому остаточний розрахунок за окремо поставлену партію товару здійснюється після реєстрації податкової накладної продавцем.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем, на виконання умов пп. 9.9, 9.10 договору та специфікацій до нього, зареєстровано податкові накладні, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 22.02.2024 та № від 01.03.2024.

Відповідачем обставина виконання позивачем умов пп. 9.9, 9.10 договору та специфікацій № 1, № 2 до нього в частині реєстрації податкових накладних на спірні партії поставленого товару згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних не заперечена та не спростована.

З урахуванням зазначеного вище, враховуючи умови пп. 2.4, 9.9, 9.10 договору, а також порядок розрахунків, узгоджений сторонами в пунктах 3 специфікацій № 1, № 2 до договору, суд дійшов висновку, що строк оплати відповідачем поставленого товару є таким, що настав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач лише частково оплатив поставлений позивачем товар на загальну суму 1 026 315, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 365 від 15.02.2024 на суму 1 026 315, 00 грн із призначенням платежу: «оплата частк. по рах. № 18 від 14.02.2024р. за сг продукцію (пшениця 3-й клас 2023 р. врожаю), в т.ч. ПДВ 14% 126038,68 грн.».

Проте, відповідач зобов`язання за договором в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар не виконав належним чином, у зв`язку із чим сума неоплаченого товару становить 87 480, 40 грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази та відповідачем не доведено суду, що оплата на суму 1 026 315, 00 грн була здійснена в рахунок оплати поставленого за іншим договором, ніж тим, що наявний в матеріалах справи. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що вказана оплата була здійснена відповідачем в рахунок оплати інших поставок, ніж поставок за спірними видатковими накладними.

З урахуванням зазначеного вище, станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за поставлений товар за договором в загальній сумі 87 480, 40 грн. Протилежного суду не доведено, доказів повної та своєчасної оплати за поставлений товар до суду не надано.

Оскільки відповідач не у повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання з оплати переданого товару, що ним не спростовано шляхом подання доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 87 480, 40 грн.

Суд зауважує, що відповідач своїм процесуальним правом не скористався та відзиву на позов не подав, позовні вимоги не оспорив, заявлену до стягнення суму заборгованості належними та допустими доказами не спростував.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028, 00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд Імекс» (місцезнаходження: вул. Велика Кільцева, буд. 4Б, каб. 210, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл., 08130; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» (місцезнаходження: вул. Незалежності, буд. 6, с. Денисівка, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., 30242; ) 87 480, 40 грн основного боргу та 3 028, 00 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко