ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2025 р. м. Київ Справа № 924/1127/24

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Ізяславської міської ради (30300, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, місто Ізяслав, вул. Незалежності, буд. 43)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУКАТІ» (08147, Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Гетьманська, буд. 6)

про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою

встановив:

До Господарського суду Київської області згідно з ухвалою від 30.12.2024 р. за підсудністю від Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява б/н від 23.12.2024 р. (вх. № 111/25 від 14.01.2025 р.) Ізяславської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУКАТІ» про стягнення 110907,03 грн. безпідставно збережних коштів за користування земельною ділянкою (кадастровий номер: :01:007:0152) площею 1,1320 га, що знаходиться за адресою: вул. Миколи Микитюка, 117В, м. Ізяслав, Хмельницької області.

Зі змісту ухвали Господарського суду Хмельницької області від 30.12.2024 р. вбачається, що вказаний позов та додані до нього матеріали були направлені за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із тим, що місцезнаходженням відповідача є: Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Гетьманська, буд. 6.

Разом з тим, дослідивши надіслані матеріали позову, суд дійшов висновку про те, що позовна заява Ізяславської міської ради підлягає поверненню за виключною підсудністю до Господарського суду Хмельницької області з наступних підстав.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору між Ізяславською міською радою та ТОВ «ДРУКАТІ» є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою (кадастровий номер: :01:007:0152) площею 1,1320 га, що знаходиться за адресою: вул. Миколи Микитюка, 117В, м. Ізяслав, Хмельницької області, на якій знаходиться виробничий будинок, власником якого є ТОВ «ДРУКАТІ».

Відповідно до ч. 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При цьому, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Указана виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

Наведене узгоджується з тим, що нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

Також у постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019 р. наголошено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельної ділянки, будинку, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 р. та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018 р., до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення коштів, якщо спір виник з приводу нерухомого майна.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначені висновки Верховного Суду та враховуючи, що спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна (земельної ділянки), при цьому позовні вимоги про стягнення коштів за користування цією земельною ділянкою мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, відповідно, і позов має розглядатися за місцезнаходженням нерухомого майна.

За змістом ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю.

За таких обставин, враховуючи наведені норми процесуального законодавства, Господарський суд Київської області вважає за необхідне передати позовну заяву Ізяславської міської ради б/н від 23.12.2024 р. (вх. № 111/25 від 14.01.2025 р.) з додатками за виключною підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме - до Господарського суду Хмельницької області.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України спори між судами щодо підсудності не допускаються, проте, порушення виключної підсудності матиме прямим правовим наслідком ухвалення рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву б/н від 23.12.2024 р. (вх. № 111/25 від 14.01.2025 р.) Ізяславської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУКАТІ» про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, а також додані до неї матеріали, передати за виключною підсудністю до Господарського Хмельницької області.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 20.01.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна