ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025м. ХарківСправа № 922/3249/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтвайр" (49127, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Базова, буд. 8)
до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Миколаївське" (63260, Харківська область, Нововодолазький район, село Миколаївка, вул. Центральна, буд. 252) 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОРЕСУРС» (36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Котляревського, буд. 3), Фізична особа-підприємець Гнєзділов Віктор Іванович ( АДРЕСА_1 ), ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» (63258, Харківська область, Красноградський район, селище Палатки, вул. Визволення, буд. 1)
про повернення майна
за участю представників:

позивача - Уланівського С.Є. (ордер серія ВТ № 1031118 від 20.05.2024);

відповідача - Оріщенко Н.С. (ордер серія АХ № 1214915 від 15.10.2024);

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОРЕСУРС») - не з`явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (Фізична особа-підприємець Гнєзділов Віктор Іванович) - не з`явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК») - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтвайр" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Миколаївське", в якій просить суд:

Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "МИКОЛАЇВСЬКЕ" (63260, Харківська область, Нововодолазький район, село Миколаївка, вул. Центральна, буд. 252; Код ) повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТВАЙР» (49127, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Базова, буд. 8, ) Добриво складне мінеральне NP 12-24 виробництва ПАТ «СУМИХІМПРОМ» загальною масою 133 тони, яке відповідає вимогам по якості, встановлених у паспорті якості виробника ПАТ «СУМИХІМПРОМ»:

Найменування показника, одиниця вимірювання Норма

Масова частка загального азоту, % 12+-1

Масова частка загальних фосфатів у перерахунку на Р2О5,% 24+-1

Масова частка сульфатів у перерахунку на сірку (S), %, неменше 12

Масова частка кальцію (Са) у перерахунку на СаО, % не менше 9

Масова частка води Н2О, % , не більше 3

Гранулометричний склад:

масова частка гранул розміром:

від 1 мм до 5 мм, %, не менше 95

менше 6 мм, % 100

Статична міцність гранул, Мпа (кгс/см2), не менше 2,0 (20)

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "МИКОЛАЇВСЬКЕ" (63260, Харківська обл., село Миколаївка, Нововодолазький район, вул. Центральна, буд. 252; Код ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТВАЙР» (49127, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Базова, буд. 8, ) всі судові витрати по справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3249/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 16 жовтня 2024 року об 10:30. Залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОРЕСУРС» (, 36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Котляревського, буд. 3)

Фізична особа-підприємець Гнєзділов Віктор Іванович (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» (, 63258, Харківська область, Красноградський район, селище Палатки, вул. Визволення, буд. 1).

26.09.2024 від представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.09.2024), де представник третьої особи, зокрема, вказує на те, що між ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» та ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» 24 січня 2022 року був укладений Договір оренди № 240122, згідно з яким ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК», як власник під`їзної колії, надає користувачу ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» в оренду для навантаження, вивантаження та інших вантажних операцій свої залізничні колії. Таким чином, 19 березня 2022 року ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» на орендовані під`їзні колії були прийняті та вивантажені силами ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» вагони №№ 64601388, 56291651 за накладними 43272707 та 43272699.

ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» не отримувало вказане у позовної заяві майно у власність, а саме «удобрения химические и минеральные не поименованные в алфавите NP 12-24» загальною масою 133 тони.

03.10.2024 від представника Фізичної особи-підприємця Гнєзділова Віктора Івановича надійшли письмові пояснення (вх.№24906/24), де представник третьої особи, зокрема, зазначає про те, що експедитор - ФОП Гнєзділов не є стороною давальницького договору від 25.01.2022 №1224ІНТ, на існуванні якого було наголошено у позовній заяві та графах 15 «Відмітки не обов`язкові для залізниці» накладних №43272699 і №43272707. ФОП Гнєзділов В.І. діяв у повній відповідності до умов правочину, укладеного ним з ТОВ «Украгроресурс», і діяв виключно згідно розпорядження (заявки) клієнта. Більш того, ФОП Гнєзділов В.І. станом на дату виникнення спору не мав договірних відносин та не вів господарську діяльність з жодним з учасників справи №922/3249/24, окрім ТОВ «Украгроресурс».

16.10.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Миколаївське" через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.10.2024), де представник відповідача заперечує проти позову, посилаючись на те, що саме позивач ТОВ «ІНТВАЙР» наділив повноваженнями щодо здійснення експедирування спірного вантажу добрив експедитора ФОП Гнєзділова, який в свою чергу надавав такі послуги з експедирування на користь свого замовника ТОВ «Украгроресурс». Відповідач ТОВ СП «Миколаївське» ставить під сумнів факт нібито відсутності договірних відносин між ТОВ «ІНТВАЙР» і ТОВ «Украгроресурс», і відповідно факт нібито відсутності переходу прав від ТОВ «ІНТВАЙР» до ТОВ «Украгроресурс».

Як наголошує відповідач у відзиві, у будь-якому разі, у володінні ТОВ СП «Миколаївське» відсутнє наразі фактично добриво складне мінеральне NP 12-24 виробництва ПАТ «СУМИХІМПРОМ» загальною масою 133 тони.

У підготовчому засіданні 16.10.2024 постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання до 05 листопада 2024 року о 12:00.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 16.10.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.11.2024 задоволено усне клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні 03 грудня 2024 року об 11:30 в режимі відеконференції. Задоволено усне клопотання відповідача про визнання явки ТОВ «Украгроресурс» обов`язковою та відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 03 грудня 2024 року о 11:30. Явку ТОВ «Украгроресурс» в судове засідання визнано обов`язковою.

У підготовчому засіданні 03.12.2024 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10 грудня 2024 року о(б) 11:30 год.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 03.12.2024.

Від представника ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» 10.12.2024 через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.12.2024, вх.№ 30923/24), в яких представник відповідача вказує, що фактичними підставами заявлених позовних вимог є те, що ТОВ «ІНТВАЙР» надало інструкції своєму контрагенту, у якого придбавало добрива ТОВ «ХІМВЕКТОР», на відвантаження таких добрив вантажоодержувачу ФОП Гнєзділов В.І. При цьому, метою надання такої інструкції ТОВ «ІНТВАЙР» зазначає наявність попередніх домовленостей про придбання таких добрив саме з ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», яке в подальшому нібито відмовилося від укладення договору та оплати цих добрив.

Відповідач звертає увагу на те, що ТОВ «ІНТВАЙР» не надано:

- доказів дійсної наявності попередніх домовленостей з ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» щодо придбання добрив та дійсної відмови ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» від укладення договору та оплати цих добрив, як-то доказів ведення перемовин, наявності переписки, підписання протоколів намірів, обміну проектом договору тощо;

- доказів дійсної відмови ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не лише від укладення договору та оплати цих добрив, а й повернення добрив - ТОВ «ІНТВАЙР» надає докази звернення лише до третіх осіб ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК», ФОП Гнєзділов В.І., ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ»;

- доказів вчинення позивачем дій з пошуку нібито свого вантажу з добривами у 2022 році з вимогами про повернення майна і запитами щодо вантажу ТОВ «ІНТВАЙР» почало звертатися лише у другій половині 2023 року.

Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про неналежне визначення відповідача у цій справі такою особою могло би бути виключно ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» або інші особи, задіяні у транспортуванні чи зберіганні товару, з якими у ТОВ «ІНТВАЙР» були договірні правовідносини, а не ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ»; вибуття з володіння ТОВ «ІНТВАЙР» майна за його волею та власною ініціативою; придбання частини добрив ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» у ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» на підставі раніше укладеного договору та на оплатній основі; відсутність добрив в натурі у ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ», при чому частина добрив у кількості 69,35 т була фактично використана у господарській діяльності товариства, а частина добрив у кількості 63,65 т повернена ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС».

Крім того, на переконання відповідача, підстави для застосування статей 1212 та 1213 ЦК України до ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» відсутні.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК" 10.12.2024 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про розгляд справи № 922/3249/24 без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Власівський мірошник" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, за наявними в матеріалах справи документами (Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.12.2024, вх.№ 30959/24).

Також 10.12.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання (Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.12.2024, вх.№ 31034/24), в якому представник позивача просить суд:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №922/3249/24 та відкласти підготовче засідання, призначене судом на 10.12.2024 на 11:30 год.

2. Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОРЕСУРС" надати відповіді у формі заяви свідка у формі заяви свідка, яка відповідає вимогам закону, зокрема, статті 88 та статті 90 ГПК України, не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання на наступні питання Позивача - ТОВ «ІНТВАЙР», викладені у позовній заяві:

- чи укладало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОРЕСУРС" з ТОВ "ІНТВАЙР" у письмовій формі договір поставки, купівлі продажу або інший договір щодо вказаного у позові товару - добриво складне мінеральне NP 12-24 загальною масою 133 тони, який перевозився залізничними вагонами №64601388, №56291651 за залізничними накладними №43272707 та №43272699? Якщо так, то який саме? Який доказами це підтверджується?

- чи здійснювало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОРЕСУРС" оплату ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНТВАЙР" за вказаний у позові товар - добриво складне мінеральне NP 12-24 загальною масою 133 тони, який перевозився залізничними вагонами № 64601388, №56291651 за залізничними накладними №43272707 та №43272699? Якщо так, коли та який сумах? Якими доказами це підтверджується?

- чи виникло у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОРЕСУРС" право власності на вказаний у позові товар - добриво складне мінеральне NP 12-24 загальною масою 133 тони, який перевозився залізничними вагонами № 64601388, №56291651 за залізничними накладними №43272707 та №43272699? Якщо так, на якій підставі?

- чи укладало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОРЕСУРС" договір поставки, купівлі-продажу, або будь-який інший договір з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК" чи з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "МИКОЛАЇВСЬКЕ" щодо передачі права власності на вказаний у позові товар - добриво складне мінеральне NP 12-24 загальною масою 133 тони, який перевозився залізничними вагонами № 64601388, №56291651 за залізничними накладними №43272707 та №43272699? Якщо так, то який саме? Який доказами це підтверджується?

3. Надати можливість Позивачу надати заперечення у письмовій формі на Письмові пояснення Відповідача, які по своїй суті є відзивом на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2024 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОРЕСУРС" в порядку ст. 90 ГПК України у строк до 17.12.2024 надати відповіді на питання позивача ТОВ "ІНТВАЙР", наведені у позові, у формі заяви свідка (ст. 88 ГПК України), із підтверджуючими документами (частина 4 ст. 90 ГПК України). Призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17 грудня 2024 року о 12:30. Визнано явку ТОВ «Украгроресурс» в судове засідання обов`язковою.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтвайр" 17.12.2024 через систему "Електронний суд" надійшло заперечення на письмові пояснення відповідача (Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.12.2024, вх.№ 31683/24), в якому позивач звертає увагу на те, що доказів наявності у ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» права власності на вказаний вантаж не було надані ні Відповідачем, ні ФОП Гнєзділовим В.І. У письмових поясненнях від 09.12.2024 представник Відповідача вказує, що між ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» та ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» існували і продовжують тривати сталі ділові відносини. За таких обставин Відповідач міг би отримати у ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» документи про право власності вказаної юридичної особи на спірний товар та надати їх до суду на спростування позиції Позивача. В той же час Позивачем до позовної заяви додані докази належності вказаного вантажу Позивачу на праві власності.

На переконання позивача, ФОП Гнєзділов В.І. не мав підстав виконувати заявку ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» про переадресування вагонів, оскільки відповідно до транспортної інструкції ТОВ «ІНТВАЙР» одержувачем вантажу ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не визначалось, а в залізничних накладних №43272707 та №43272699 відсутня будь-яка інформація про належність вказаного майна на праві власності ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» чи будь-який статус вказаної юридичної особи, як учасника правовідносин з перевезення вантажу залізницею.

Приймаючи добриво, яке перевозилось залізничними вагонами №64601388, №56291651 за залізничними накладними №43272707 та №43272699 за відсутності у залізничних документах будь-якої інформації щодо ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та за наявності інформації, що власником вантажу є ТОВ «ІНТВАЙР», Відповідач, проявивши принцип розумної обачності, міг би пересвідчитись у відсутності права власності на Товар у ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», за заявкою якого вантаж було переадресовано експедитором на Відповідача запросивши інформацію щодо власника вантажу у ТОВ «ІНТВАЙР». За таких обставин посилання Відповідача на ту обставину, що він є добросовісним набувачем спірного майна, за висновком позивача, є безпідставними.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОРЕСУРС» 17.12.2024 надійшли письмові пояснення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.12.2024, вх.№ 31702/24), в який третя особа повідомляє наступне:

1. ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» мало договірні відносини з позивачем ТОВ «ІНТВАЙР», в наслідок яких ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» набуло право на організацію транспортного переміщення добрив складних мінеральних NP 12-24 виробництва ПАТ «СУМИХІМПРОМ» загальною масою 133 тони та на розпорядження ними.

2. Транспортне експедирування добрив залізничним транспортом здійснювалось за участі залученого ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» експедитора ФОП Гнєзділова В.І., за укладеним договором №01/07/2016 транспортно-експедиторського обслуговування від 01.07.2016.

3. 18.02.2022 ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» надало ТОВ «ІНТВАЙР» транспортну інструкцію №1802/1 від 18.02.2022 на відвантаження добрива повноваження на супровід вантажу якого (такого експедитора) були визначені безпосередньо позивачем ТОВ «ІНТВАЙР».

4. За транспортною інструкцією ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» вантажоодержувачем є ФОП Гнєзділов В.І., станція призначення Ізюм з подачею на п/к ТОВ «ІЗЮМСЬКА МІЖРАЙОННА БАЗА».

5. 18.02.2022 ТОВ «ІНТВАЙР» надало TOB «ХІМВЕКТОР» транспортну інструкцію (заявку) №309 від 18.02.2022 на відвантаження добрива. В цій же транспортній інструкції ТОВ «ІНТВАЙР» зазначило вантажоодержувачем ФОП Гнєзділова В.І., станцією отримання п/к ТОВ «ІЗЮМСЬКА МІЖРАЙОННА БАЗА».

6. В ході слідування вагонів з добривами розпочалась повномасштабне військове вторгнення рф в Україну, внаслідок активних бойових дій залізнична станція Ізюм припинила приймати вантажі.

7. Маючі багаторічні плідні господарські взаємовідносини з ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ», 15.03.2022 ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» звернулося до ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» з листом №1503 від 15.03.2022 з проханням прийняти добрива по станції Власівка на орендовані ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» під`їзні колії та забезпечити наступне зберігання добрив.

8. 19.03.2022 між ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» підписано акт приймання-передачі матеріальних цінностей, згідно якого добрива у кількості 133 т були передані на зберігання.

9. 20.04.2022 року 63,65 тн вказаних добрив були повернуті зі зберігання ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» в розпорядження ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС».

10. Решта добрив 69,35 тн були відчужені ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» на користь ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» в рамках укладеного договору №3011/2021-М від 30.11.2021 року; постачання добрив було оформлено видатковою накладною № 203 від 06.04.2022; повна оплата вартості вказаних добрив відбулась на умовах передплати.

ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» вказує, що вирішення питань щодо добрив складних мінеральних NP 12-24 виробництва ПАТ «СУМИХІМПРОМ» загальною масою 133 тони знаходиться в площині взаємовідносин виключно ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та ТОВ «ІНТВАЙР» та в жодному разі не може бути предметом претензій до ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ», у зв`язку з чим у позові ТОВ «ІНТВАЙР» до ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» має бути відмовлено.

У судовому засіданні 17.12.2024 постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 07.01.2025 до 12:30.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 17.12.2024.

06.01.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтвайр" надійшло заперечення на письмові пояснення ТОВ "Украгроресурс" (Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.01.2025, вх.№ 233/25), в якому позивач наголошує, що товар не адресувався ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», оскільки в момент його передачі перевізнику Позивачем ще не було укладено договір поставки. Договір поставки вантажу між ТОВ «ІНТВАЙР» та ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» є неукладеним. Вказані транспортні інструкції не свідчать про його укладення, оскільки не містять істотних умов договору поставки, а ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не було вказано як вантажоодержувачем чи власником товару. У транспортній інструкції (заявка на мінеральні добрива) № 309 від 18.02.2022 р., з якою ТОВ «ІНТВАЙР» як Покупець звернулось до ТОВ «ХІМВЕКТОР» як Постачальника власником товару вказане саме ТОВ «ІНТВАЙР», а не ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», що додатково свідчить про відсутність волі ТОВ «ІНТВАЙР» на передачу права власності на вказаний у транспортній інструкції товар на користь ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС». ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не набуло право власності на вказане майно, будь-яких письмових доказів набуття права власності на нього суду не надало. Не будучи власником відповідного майна, ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не мало права укладати будь-яких правочинів щодо розпорядження майном, власником якого було ТОВ «ІНТВАЙР.

Крім того, вказання Позивачем, як власником відповідного вантажу, вантажоодержувачем товару ФОП Гнєзділова В.І. не має ніякого правового значення для ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», оскільки вказана особа визначена вантажоодержувачем Позивачем, на власний розсуд, як особа, яка надає транспортно-експедиційні послуги. ФОП Гнєзділова В.І. не мав підстав виконувати заявку ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» про переадресування вагонів, оскільки відповідно до транспортної інструкції ТОВ «ІНТВАЙР» одержувачем вантажу ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не визначалось, а в залізничних накладних №43272707 та №43272699 відсутня будь-яка інформація про належність вказаного майна на праві власності ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» чи будь-який статус вказаної юридичної особи, як учасника правовідносин з перевезення вантажу залізницею.

Моментом набуття ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» вантажу - добриво складне мінеральне NP 12-24 загальною масою 133 тони, яке перевозилось залізничними вагонами №64601388, №56291651 за залізничними накладними №43272707 та №43272699, на переконання позивача, є 19 березня 2022 року, оскільки саме в цей день на орендовані під`їзні колії були прийняті та вивантажені силами ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» вагони №№ 64601388, 56291651 за накладними №43272707 та №43272699. Таким чином, Відповідач отримав вказаний вантаж, власником якого було ТОВ «ІНТВАЙР» від відправника ПАТ «СУМИХІМПРОМ», а не від ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», як помилково вважає Відповідач, в момент розвантаження вагонів №№ 64601388, 56291651 за накладними №43272707 та №43272699.

У судовому засіданні 07.01.2025 постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 14.01.2025 до 12:00.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 07.01.2025.

У судовому засіданні 14.01.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 14.01.2025 представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у судове засідання, призначене на 14.01.2025 о 12:00, не з`явились.

В ході розгляду справи Господарським судом Харківської області, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники позивача та відповідача погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами відповідно до ст. 74 ГПК України.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.01.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТВАЙР» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІМВЕКТОР» (Постачальник) укладено Договір поставки товару № 1224ІНТ/2501 від 25.01.2022 (далі Договір від 25.01.2022).

Відповідно до п. 1.1. Договору від 25.01.2022 постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві Добриво складне мінеральне NP 12:24 (надалі «Товар»), згідно специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар.

Відповідно до п. 2.1. Договору від 25.01.2022 найменування, код УКТ ЗЕД, одиниці виміру та кількість Товару, вид упаковки зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору поставки Постачальник здійснює поставку Покупцю Товару (частини), зазначеного у специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки, зазначених в специфікаціях, згідно ІНКОТЕРМС Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2020 року).

Пунктами 3.2.-3.3. Договору від 25.01.2022 передбачено, що поставка Товару відбувається на підставі транспортної інструкції Покупця, яка надається Постачальнику в письмовій (електронній формі). Постачальник передає Товар протягом строку дії договору, згідно наданих Покупцем транспортних інструкцій.

Відповідно до п. 3.5. Договору від 25.01.2022 транспортна інструкція Покупця є невід`ємною частиною Договору і документом, що підтверджує наміри Покупця у отриманні Товару.

Пунктом 3.7. Договору від 25.01.2022 визначено, що за правильність та повноту оформлення товаросупроводжувальних документів і пов`язаних із цим затримок при передачі Товару відповідальність несе Постачальник, окрім випадків, коли неналежне оформлення товаросупроводжувальних документів та пов`язана з цим затримка передачі Товару викликана діями Покупця.

Відповідно до п. 3.8. Договору від 25.01.2022 протягом наступного робочого дня з дня прийому залізницею/автоперевізником Товару до перевезення, Постачальник передає (електронним зв`язком) Покупцю інформацію по відвантаженому Товару (дата передачі Товару перевізнику, номер залізничних/товаротранспортних накладних, найменування, асортимент, кількість (вагу) товару, номери вагонів/автомобільних транспортних засобів, станція призначення, вантажоодержувач, вартість залізничного тарифу та плати за користування вагонами, номер залізничної квитанції, ціна Товару та номер транспортної інструкції).

Згідно з п. 3.9. Договору від 25.01.2022 при поставці Товару на умовах FCA/СРТ обов`язок Постачальника поставити Товар вважається виконаним з моменту передачі Товару першому перевізнику, з цього моменту до Покупця переходить право власності та Покупець несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) Товару, в тому числі Покупець несе ризик природної втрати пов`язаної із його перевезенням. Датою поставки товару вважається, у випадку відвантаження залізничним транспортом дата приймання вантажу до перевезення в електронній накладній (графа номер 56 накладної). Вантажовідправником Товару є ПАТ «СУМИХІМПРОМ», місцезнаходження 40003, Україна, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12; ідентифікаційний код юридичної особи: 05766356. Вантажовідправником Товару також може бути як безпосередньо Постачальник, так і будь-яка інша особа визначена Постачальником, про що він повідомляє Покупця.

В рамках Договору від 25.01.2022 позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТВАЙР» в якості Покупця та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІМВЕКТОР» в якості Постачальника підписано Специфікацію № СП-1224ІНТ/2501/1 від 25.01.2022 до Договору № 1224ІНТ/2501 від 25.01.2022 на поставку Товару, а саме: Добриво складне мінеральне NP 12:24, біг-бег 0,95 тн., Код УКТЗЕД 3105.59.00.00, одиниця виміру т, кількість 3 000,00, ціна за одиницю з ПДВ 18 800,04 грн, всього з ПДВ 56 400 120,00 грн, умови (базис) поставки Товару: СРТ станція покупця, виробник товару: Україна, термін поставки до 28.02.2022 р.

Як вбачається з платіжних доручень № 2001 від 01.02.2022 на суму 26 400 120,00 грн, № 2003 від 03.02.2022 на суму 15 000 000,00 грн, № 2 від 04.02.2022 на суму 15 000 000,00 грн ТОВ «ІНТВАЙР» сплатило на рахунок ТОВ «ХІМВЕКТОР» грошові кошти у загальному розмірі 56 400 120,00 грн з призначенням платежу Оплата за добриво складне мінеральне зг.дог.№1224ІНТ/2501 від 25.01.2022р. та рах.№СФ-NP-XB-19577 від 25.01.2022.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТВАЙР» в якості Поклажодавця та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗЮМСЬКА МІЖРАЙОННА БАЗА» в якості Зберігача укладено Договір про надання послуг відповідального зберігання ОХ-311221-2 від 31.12.2021, за умовами якого Поклажодавець передає, а Зберігач зобов`язується прийняти на відповідальне зберігання Товар Поклажодавця - мінеральні добрива, зберігати переданий йому Товар і повернути Поклажодавцеві на його першу вимогу, а Поклажодавець зобов`язується здійснити оплату за надані послуги, в розмірі та строки передбачені даним Договором (пункт 1.1. Договору).

Зберігач здійснює зберігання Товару за наступною адресою: Україна, Харківська область, Ізюмський р-н, м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко 11/1 (пункт 1.2. Договору).

18.02.2022 ТОВ «ІНТВАЙР» надало ТОВ «ХІМВЕКТОР» транспортну інструкцію (заявку на мінеральні добрива) №309 від 18.02.2022 на відвантаження добрива NP 12:24 згідно Специфікації №СП-1224ІНТ2501/1 від 25 січня 2022 р. в кількості 1263,5 тон, біг-бег 0,95 т, залізничним транспортом, зокрема, згідно наступних реквізитів:

Вантажоодержувач: ФОП Гнєзділов Віктор Іванович, ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , власник вантажу ТОВ «ІНТВАЙР», кількість 133 т (2 вагони), упаковка біг-бег 0,95 т, Станція отримання: Ізюм, Південна залізниця з подачею на п/к ТОВ «Ізюмська міжрайонна база», код станції 443601; код отримувача 7970.

Під час розгляду справи позивач вказав, що підставою надання такої інструкції були перемовини ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та ТОВ «ІНТВАЙР» щодо купівлі цим підприємством частини вказаного вище товару, і в процесі перемовин ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» звернулось до ТОВ «ІНТВАЙР» з проханням здійснити відвантаження відповідного товару. Також позивачем зазначалося, що посадові особи ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС відмовились підписувати з ТОВ «ІНТВАЙР» договір поставки товару та здійснювати оплату його вартості, а неодноразові намагання представників ТОВ «ІНТВАЙР» вирішити питання щодо укладення договору поставки та оплати його вартості залишились безрезультатними у зв`язку з їх ігнорування з боку посадових осіб ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС».

У свою чергу, ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» в поясненнях третьої особи зазначало, що ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» мало договірні відносини з позивачем ТОВ «ІНТВАЙР», внаслідок яких ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» набуло право на організацію транспортного переміщення добрив складних мінеральних NP 12:24 виробництва ПАТ «СУМИХІМПРОМ» загальною масою 133 тони та на розпорядження ними.

Матеріалами справи підтверджується, що 18.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОРЕСУРС» надало Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТВАЙР» транспортну інструкцію №1802/1 від 18.02.2022 на відвантаження добрива азотно-фосфорного сікровмісного 12:24+12 за наступними реквізитами:

Вантажоодержувач: ФОП Гнездилов Віктор Іванович (код НОМЕР_1 ), поштова адреса: АДРЕСА_1 , Станція призначення: Ізюм Південної залізниці з подачею на п/к ТОВ «Ізюмська міжрайонна база», код станції 443601; кількість 2 вагони. Грузовласником у транспортній інструкції вказано ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС».

В подальшому, 23.02.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТВАЙР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІМВЕКТОР» підписано видаткову накладну № РН-0223027, за даними якої здійснена поставка товару - Добриво складне, біг-бег 0,95 тн, код УКТЗЕД 3105.59.00.00, одиниця виміру т, кількість 133,00 т, ціна з ПДВ 2500405,32 грн.

У видатковій накладній № РН-0223027 від 23.02.2022 також вказані дані залізничних квитанцій:

№ 43272699, кількість 66,5 т, № вагона 64601388, отримувач Гнєзділов В.І., станція Ізюм;

№ 43272707, кількість 66,5 т, № вагона 56291651, отримувач Гнєзділов В.І., станція Ізюм.

Суд звертає увагу, що отримувачем товару у видаткових накладних зазначений Гнєзділов В.І.

У паспортах якості, виданих ПАТ СУМИХІМПРОМ визначені якісні показники Добрива складного мінерального марки NP 12:24.

В залізничних накладних № 43272699, № 43272707 наявна інформація про відправлення залізничного вагону № 56291651 (залізнична накладна № 43272699) та залізничного вагону № 64601388 (залізнична накладна № 43272707) за такими даними:

Відправник: ПАТ «СУМИХІМПРОМ» (),

Одержувач: ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» (),

Станція та залізниця призначення: ТОВ ІЗЮМСЬКА МІЖРАЙОННА БАЗА, Ізюм (Власівка),

Станція та залізниця відправлення: Баси,

Вантаж: «Удобрения химические и минеральные всякие, не поименованные в алфавите. Знаки NP 12:24, Пакування контейнер» загальною масою 133 т (по 66,5 т за кожною накладною)

У графі 15 залізничних накладних відправником вказано: «Согласно давальческого договора между ПАО СУМЫХИМПРОМ и ООО ХИМВЕКТОР Договор с покупателем 1224ІНТ/2501 от 25.01.22 з ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТВАЙР». Власник вантажу ТОВ ІНТВАЙР.

У графі 49 залізничної накладної № 43272699 «Відмітки залізниці» проставлено запис: «Охорона залізниці 440209. Вантаж переадресовано за наказом ДН-2 113 на станції 17.03.2022. Акт № 2093 от 17.03.22».

У графі 49 залізничної накладної № 43272707 «Відмітки залізниці» проставлено запис: «Охорона залізниці 440209. Вантаж переадресовано за наказом ДН-2 113 на станції 17.03.2022. Акт № 2093 от 17.03.22 прописан в документ № 43272699».

У графі 20 залізничної накладної № 43272699 вказано: Вагони прибули на станцію Основа 24.02.2022 р, в 03-35час п.3501. переадресовані згідно наказу № 686 від 17.03.2022 р. 09-00год. за підписом ДНМ Лізогуб Д.М.в 11-00 год 17.03.2022р на станцію Власівка Південна зал. в адрес ТОВ Власівський Мірошник (2403)3 даними вагонами виконувалася маневрова робота 20 хв. Згідно наказу всі провізні додаткові платежі стягнути на ст. призначення з Гнєзділов В.І.(7970) код 2831775. Ман робота (20мин)-884грн 50коп, переадресовка -608грн80коп.

У залізничних накладних також вказані календарний штемпель станції відправлення 23.02.2022, дата навантаження призначена на 22.02.2022.

16.03.2022 ФОП Гнєзділов В.І. звернувся до Начальника Харківської дирекції залізничних перевезень із заявою про переадресацію вантажу у зв`язку із виробничою необхідністю.

Новими реквізитами щодо перевезення товару було визначено:

Вантажоодержувач: ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» ().

Вантажовласник: ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ».

Наказом Південної залізниці № 686 від 17.03.2022 залізничні вагони № 56291651 (залізнична накладна № 43272699) та № 64601388 (залізнична накладна № 43272707) були переадресовані на станцію Власівка Південна залізниця на адресу 2403 ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» 63258, Харківська область, Нововодолазький район, селище Палатки, вул. Визволення, буд. 1.

В акті загальної форми № 2093 без зазначення відповідальності вказана інформація, аналогічна графі 20 залізничної накладної № 43272699 щодо переадресування вантажу.

Пункт 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084 (далі Правила) визначає, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Пунктом 1.2. Правил визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів передбачені пояснення щодо заповнення накладної.

Додатком 3 до Правил визначено, що графа «Одержувач» заповнюється Відправником.

Додатком 3 до Правил визначено, що графа 49 «Відмітки залізниці» заповнюється Залізницею та включає: Повідомлення одержувача про прибуття вантажу. За необхідності вказуються: охорона залізниці, якщо вантаж підлягає обов`язковій охороні залізницею; відмітки про результати перевірки вантажу під час видачі, складання актів із зазначенням станції, яка склала акт; причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість затримки; відомості про переадресування вантажу, зміну одержувача тощо.

Пунктом 1 Правил переадресування вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 794/5985, передбачено, що зміна станції призначення або разом з нею і одержувача вантажу (переадресування) здійснюється у порядку, передбаченому статтею 44 Статуту залізниць України. Переадресування здійснюється за заявою відправника, одержувача або експедитора (за дорученням), які є відповідальними перед попереднім одержувачем за наслідки такої зміни і зобов`язані відрегулювати розрахунки між відправниками, попередніми адресатами та фактичними одержувачами.

З викладених положень вбачається, що ФОП Гнєзділов В.І., маючи статус одержувача, мав право звертатися із заявами про переадресування вантажу.

У свою чергу, за умовами Договору від 25.01.2022, укладеного між ТОВ ІНТВАЙР та ТОВ ХІМВЕКТОР, вантажовідправником Товару є ПАТ «СУМИХІМПРОМ», а також може бути як безпосередньо Постачальник, так і будь-яка інша особа, визначена Постачальником (п. 3.9.). Таким чином, інформація про одержувача вантажу заповнювалася Відправником - ПАТ «СУМИХІМПРОМ», якому, виходячи з умов Договору від 25.01.2022, відповідна інформація була надана ТОВ ХІМВЕКТОР відповідно до даних транспортної інструкції, наданої ТОВ ІНТВАЙР.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження ТОВ «ІНТВАЙР» дій Південної Залізниці щодо здійснення переадресування товару на станцію Власівка, а також відсутні докази звернення позивача до ФОП Гнєзділова В.І. з будь-якими вимогами щодо вчинення ним дій з переадресації вантажу чи надання інформації щодо вантажу.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів наявності договірних відносин між ним та ФОП Гнєзділовим В.І. щодо експедирування вантажів. У свою чергу, ФОП Гнєзділов В.І. у своїх поясненнях стверджував про відсутність будь-яких договірних правовідносин з іншими учасниками справи, окрім ТОВ УКРАГРОРЕСУРС, а ТОВ ІНТВАЙР не надавав своїх заперечень щодо цього.

Суд звертає увагу, що у транспортній інструкції №1802/1 від 18.02.2022, яка була надана ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та прийнята до виконання ТОВ «ІНТВАЙР», наявна інформація про вантажоодержувача - ФОП Гнєзділова В.І. та про грузовласника, яким визначено ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС». Відтак, визначення позивачем ФОП Гнєзділова В.І. у подальшій транспортній інструкції для ТОВ ХІМВЕКТОР свідчить про прийняття до виконання зі сторони ТОВ ІНТВАЙР транспортної інструкції від ТОВ УКРАГРОРЕСУРС.

Суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б конкретні обставини ведення перемовин між ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та ТОВ «ІНТВАЙР» щодо придбання добрив, пояснення сторін щодо причин, з яких такі перемовини не призвели до укладення договору поставки, також відсутні докази звернення ТОВ «ІНТВАЙР» до ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» з вимогами підписати договір поставки та сплатити вартість товару, як про це зазначав позивач у позовній заяві.

За умовами Договору від 25.01.2022, укладеного між Позивачем та ТОВ «ХІМВЕКТОР», транспортна інструкція Покупця є невід`ємною частиною Договору (п. 3.5.), а Постачальник протягом наступного робочого дня з дня прийому залізницею Товару до перевезення, передає Покупцю інформацію по відвантаженому Товару (п. 3.8.).

З викладених умов договору вбачається, що транспортна інструкція Покупця є частиною договірних умов, і саме ТОВ «ІНТВАЙР» включило в такі договірні умови ФОП Гнєзділова В.І. в якості вантажоодержувача. При цьому, з викладених умов Договору від 25.01.2022 ТОВ «ІНТВАЙР» мало бути ознайомленим із усією інформацією по відвантаженню Товару, в тому числі з інформацією щодо одержувача товару та переадресації.

В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ТОВ «ІНТВАЙР» вчиняло будь-які дії щодо повернення товару з моменту його відвантаження і до моменту подання вимог до ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» та ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» щодо повернення такого товару (у серпні 2023 та травні 2024 року відповідно).

Суд відхиляє твердження позивача щодо того, що те, що у транспортній інструкції позивач, як власник відповідного вантажу, указав вантажоодержувачем товару ФОП Гнєзділова В.І. не має ніякого правового значення для ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», оскільки вказана особа визначена вантажоодержувачем Позивачем, на власний розсуд, як особа, яка надає транспортно-експедиційні послуги.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначалося, в матеріалах справи відсутній договір транспортного експедирування, укладений між ТОВ ІНТВАЙР та ФОП Гнєзділовим В.І., у свою чергу останній вказував про відсутність будь-яких договірних правовідносин з ТОВ ІНТВАЙР.

З цих причин, суд критично ставиться до позиції позивача щодо відсутності договірних відносин ТОВ ІНТВАЙР та ТОВ УКРАГРОРЕСУРС щодо придбання добрив.

У свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що між Фізичною особою-підприємцем Гнєзділовим Віктором Івановичем в якості експедитора та Товариством з обмеженою відповідальністю УКРАГРОРЕСУРС в якості Клієнта укладено Договір № 01/07/2016 транспортно-експедиторського обслуговування від 01.07.2015, за умовами якого Клієнт доручає, а Експедитор приймає на себе обов`язки від свого імені та за рахунок Клієнта виконати доручення щодо здійснення транспортно-експедиторського обслуговування внутрішніх, експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта залізничним, а також іншими видами транспорту (автомобільним, морським, авіа) по території України, країн СНД та інших держав.

Відповідно до п. 2.4. Договору заявки, узгоджені сторонами, регулюють взаємовідносини сторін щодо кожного окремого доручення Клієнта.

Відповідно до пункту 3.1.4. Договору сторони визначили, що з метою надання транспортно-експедиторських послуг за договором Експедитор може виступати вантажовідправником/вантажоодержувачем, платником залізничного тарифу, додаткових зборів, інших платежів при перевезенні вантажів ТОВ «Украгроресурс».

15.03.2022 ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» звернулося до ФОП Гнєзділова В.І. із заявкою № 1503/1 від 15.03.2022, в якій зазначало, що у зв`язку з виробничою необхідністю необхідно переадресувати за первинними перевізними документами на шляху прямування по ст. Ізюм (код 443601), вагон № 64601388, накладна 43272707 та вагон №56291651, накладна 43272699, Вантаж удобрения химические и минеральные всякие, не поименованные в алфавите, код 436190.

Відправлені зі станції Баси (код 445607)

Відправник ПРАТ «СУМИХІМПРОМ» (код 1673)

Станція призначення Ізюм (код 443601)

Вантажоодержувач ФОП Гнєзділов В.І. (код 7970)

Нові реквізити:

Вантажоодержувач ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МИРОШНИК» Код , Код 2403

Поштова адреса 63258, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Палатки, куп Визволення, 1.

Станція призначення: Власівка Південної залізниці, код 441803

Грузовласник ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ».

Після цього, ФОП Гнєзділов В.І. звернувся до Начальника Харківської дирекції залізничних перевезень із заявою про переадресацію вантажу та вантаж було переадресовано на станцію Власівка Південна залізниця на адресу 2403 ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК».

ФОП Гнєзділов В.І. виставив ТОВ УКРАГРОРЕСУРС рахунок на оплату № 62 від 16.03.2022 до договору № 01/07/2016 транспортно-експедиторського обслуговування від 01.07.2016 компенсацію послуг з організації перевезень вантажу залізничним транспортом (ст. Власівка 2 ваг: №56291651, 64601388) та винагороду експедитора (ст. Власівка 2 ваг: №56291651, 64601388).

За актом надання послуг № 75 від 19.03.2022 сторонами підтверджено надання послуг з компенсації послуг з організації перевезень вантажу залізничним транспортом (ст. Власівка 2 ваг: №56291651, 64601388) та винагорода експедитора (ст. Власівка 2 ваг: №56291651, 64601388).

Таким чином, доводи відповідача щодо того, що ТОВ «ІНТВАЙР» наділив повноваженнями щодо здійснення експедирування спірного вантажу добрив експедитора ФОП Гнєзділова В.І., який в свою чергу надавав такі послуги з експедирування на користь свого замовника ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», знаходять своє підтвердження.

У свою чергу, між ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» в якості Покупця та ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» в якості Постачальника укладено Договір поставки, відповідно до якого у строки, зумовлені цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця мінеральні добрива (надалі „товар" або „добрива"), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов цього договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що конкретний асортимент товару, його кількість, ціна за одиницю, вартість всього товару, умови та строки оплати наведені у Специфікаціях до Договору, які є невід`ємними його частинами. Вартість Договору складається із суми всіх Специфікацій, підписаних в рамках цього Договору (п. 2.2.). Кількість товару, який зобов`язаний поставити Постачальник, може відхилятись від кількості, зазначеної в специфікаціях. Покупець оплачує фактично поставлену йому кількість товару (п. 2.3.).

Пунктом 4.6. Договору визначено, що право власності на Товар переходить від Постачальника до Продавця в момент передачі товару перевізникові (дата поставки) та припадає на дату приймання вантажу перевізником, що засвідчена в залізничній накладній календарним штемпелем станції відправлення, в товарно-транспортній накладній підписом відповідної особи про прийняття (одержання) вантажу до перевезення. Перехід права власності додатково посвідчується видатковою накладною.

У пункті 5.1. Договору вказано, що Сторони домовились, що Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості товару згідно умов наведених в специфікаціях. Ціна товару, що не був оплачений відповідно до специфікації може бути змінена у разі зміни цін виробника, зростання мита, інших обов`язкових платежів. При виникненні обставин, що викличуть необхідність зміни обумовлених цим договором цін на товар, вони можуть бути змінені на підставі додаткового узгодження їх між Постачальником і Покупцем, про що складається письмовий документ. У разі недосягнення згоди щодо збільшення ціни, Постачальник звільняється від обов`язку поставки товару (п. 5.2.). Пункт 5.3. Договору передбачає, що оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Пункт 5.5. визначає, що Сторони можуть передбачити інший порядок припинення зобов`язань з оплати товару, у т.ч. шляхом передачі сільгосппродукції, цінних паперів, іншого ліквідного майна в рахунок оплати поставленого товару. Пунктом 5.6. врегульовано, що Покупець, здійснюючи оплату за товар, зобов`язаний вказувати в призначенні платежу номер і дату Договору, в рамках якого здійснюється оплата.

Специфікацією № 2505 від 25.03.2022 до договору № 3011/2021-М від 30.11.2021 ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» та ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» погодили здійснення поставки товару - Добриво складне мінеральне NP 12:24 б/б у кількості 69,35 т вартістю 1 421 675 (в т.ч. ПДВ). За умовами специфікації, товар поставляється на умовах СРТ (згідно Інкотермс у редакції 2010 року) ст. Власівка Південної залізниці.

Платіжною інструкцією № 186743 від 20.12.2021 року підтверджується здійснення ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» та користь ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» оплати за товар на умовах передоплати.

Листом за вих. № 1503 від 15.03.2022 року ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» звернулося до ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» з проханням, у зв`язку з військовими діями та неможливістю самостійно прийняти добрива на залізничній станції Ізюм, прийняти на станцію Власівка Південної залізниці вагони з добривами № 64601388 (накладна 43272707), № 56291651 (накладна 43272690). За змістом вказаного листа, добрива відправлені зі станції Баси (код 445607), станція призначення Ізюм (код 443601), відправник ПРАТ «СУМИХІМПРОМ» (код 1673).

За Актом приймання-передачі матеріальних цінностей від 19.03.2022 року ТОВ СП «Миколаївське» від ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» Добриво складне мінеральне NP 12:24 у кількості 133 тони.

Бухгалтерською довідкою ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» № 76 від 19.03.2022 оформлено операцію про прийняття добрив на зберігання відповідно до Акту 19.03.2022 від 19.03.2022 року.

За Видатковою накладною № 203 від 06.04.2022 року ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» придбало у ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» за Договором № 3011/2021-М від 30.11.2021 року на підставі замовлення покупця № 201 від 25.03.2022 року Добриво складне мінеральне NP 12:24 б/б у кількості 69,35 т вартістю 1 421 675 (в т.ч. ПДВ).

Бухгалтерською довідкою ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» № 77 від 06.04.2022 року оформлено операцію з переміщення добрив на баланс підприємства за видатковою накладною № 203 від 06.04.2022 року.

За Актом списання товарів № 295 від 30.04.2022 в рамках статті витрат мінеральні добрива, групи пшениця яра, списано в тому числі добриво складне мінеральне NP 12:24 у кількості 16 790 кг.

За Актом списання товарів № 618 від 31.05.2022 в рамках статті витрат мінеральні добрива, групи соняшник, списано в тому числі добриво складне мінеральне NP 12:24 у кількості 50 210 кг.

За Актом списання товарів № 620 від 31.05.2022 в рамках статті витрат мінеральні добрива, групи пшениця яра, списано в тому числі добриво складне мінеральне NP 12:24 у кількості 2000 кг.

За Актом списання товарів № 721 від 31.07.2022 в рамках статті витрат мінеральні добрива, групи кукурудза поливна, списано в тому числі добриво складне мінеральне NP 12:24 у кількості 350 кг.

Загальна кількість добрива - добриво складне мінеральне NP 12:24, списана за актами, складає 69 350 кг.

Суд оцінює вказані документи як підтвердження використання добрив у кількості 69,35 т у сільськогосподарській діяльності ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ», а відтак відсутність добрив у кількості 69,35 т у натурі на момент звернення позивача з позовом та на момент розгляду справи.

Актом надання послуг № 23 від 20.04.2022 року, укладеним між ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ», підтверджується надання послуг з навантаження 63,65 т Добрива складного мінерального NP 12:24.

За Актом приймання-передачі матеріальних цінностей від 20.04.2022 року оформлено передачу Добрива складне мінеральне NP 12:24 у кількості 63,65 тон.

Бухгалтерською довідкою ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» № 78 від 20.04.2022 року оформлено операцію з передачі добрив ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» за актом від 20.04.2022 року.

Суд оцінює вказані документи як підтвердження повернення ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ у розпорядження ТОВ УКРАГРОРЕСУРС добрив у кількості 63,65 тон, а відтак відсутність у ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ добрив у кількості 63,65 тон на момент звернення позивача з позовом та розгляду справи.

Суд відхиляє твердження позивача щодо того, що вказані вище докази додані Відповідачем до своїх пояснень без обґрунтування неможливості їх подання до суду разом з відзивом та відмовляє у залишенні без розгляду копій письмових доказів, оскільки представником ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» у відзиві на позовну заяву заздалегідь повідомлялося про неможливість подання відповідних доказів разом із відзивом на позовну заяву та про наміри подати відповідні докази. Окрім того, вказані докази подані на стадії підготовчого провадження до переходу до розгляду справи по суті.

Суд відхиляє доводи позивача щодо того, що відповідач, приймаючи добриво складне мінеральне NP 12:24 загальною масою 133 тони, за відсутності у залізничних документах будь-якої інформації щодо ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та за наявності інформації, що власником вантажу є ТОВ «ІНТВАЙР», мав би проявити принцип розумної обачності та пересвідчитись у відсутності права власності на Товар у ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС», оскільки за наявними в матеріалах справи документами (актом приймання-передачі матеріальних цінностей від 19.03.2022 року) ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» приймало від ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» добриво складне мінеральне NP 12:24 у кількості 133 тони на прохання останнього безпосередньо на станції у зв`язку із воєнними діями для подальшого зберігання та законодавствм не передбачено обов`язок ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» встановлювати належність права власності на відповідний вантаж.

Окрім того, суд приймає до уваги загально відомі обставини активних бойових дій в м. Ізюм Ізюмського району Харківської області наприкінці лютого-початку березня 2022 року. Так, згідно інформації Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022, територія м. Ізюм віднесена до території активних бойових дій в період з 24.02.2022 по 01.04.2022, а з 01.04.2022 по 08.09.2022 територія м. Ізюм була тимчасово окупованою територією.

Також до позовної заяви додано звернення ТОВ ІНТВАЙР із вимогами про повернення йому добрив.

23.08.2023 ТОВ ІНТВАЙР звернулося до ТОВ ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК з вимогою про повернення безпідставно набутого майна № 23/08.

Листом з вих. № 524 від 08.09.2023 ТОВ ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК повідомило, що не отримувало вказане у вимозі майно у власність, а також те, що між ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» та ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» 24 січня 2022 року був укладений Договір оренди № 240122, згідно з яким ТОВ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК», як власник під`їзної колії, надає користувачу ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» в оренду для навантаження, вивантаження та інших вантажних операцій свої залізничні колії; 19 березня 2022 року ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» на орендовані під`їзні колії були прийняті та вивантажені силами ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» вагони №№ 64601388, 56291651 за накладними 43272707 та 43272699;

31.05.2024 ТОВ ІНТВАЙР звернулося до ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ з вимогою про повернення безпідставно набутого майна № 31/05/2.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача із вимогами про повернення товару безпосередньо до ТОВ УКРАГРОРЕСУРС як до особи, з якою, за твердженнями позивача, велися переговори щодо придбання спірних добрив та за транспортною інструкцією якої товар був навантажений на ім`я одержувача ФОП Гнєзділова В.І.

На переконання позивача, добриво складне мінеральне NP 12-24 загальною масою 133 тони, яке належало на праві власності ТОВ «ІНТВАЙР» та отримане ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» без достатньої правової підстави, підлягає поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч .1 ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Тлумачення названих положень ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто, цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.11.2021р. у справі №910/8482/18 (910/4866/21).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі названої доктрини міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.06.2022р. у справі №910/9397/20, від 04.08.2021р. у справі №185/446/18, від 07.10.2020р. у справі №450/2286/16-ц.

Суд зазначає, що загальні засади (принципи), зокрема добросовісність, є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Суд оцінює поведінку позивача стосовно вчинення дій з надання транспортної інструкції на відвантаження товару вантажоодержувачу ФОП Гнєзділову В.І., який, в свою чергу, залучений ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» до експедирування вантажів, та водночас заперечення наявності між ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» та ТОВ ІНТВАЙР договірних правовідносин і заявлення вимог про повернення спірних добрив до ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ без заявлення будь-яких вимог до ТОВ УКРАГРОРЕСУРС, як суперечливу.

Суд також відхиляє твердження позивача про те, що факт того, що після отримання майна, визначеного родовими ознаками, ТОВ СП «МИКОЛАЇВСЬКЕ» використало його у своїй господарській діяльності, чи передало його частину ТОВ «УКРАГРОРЕСУРС» не змінює для Відповідача кондикційного зобов`язання перед Позивачем, визначеного ст. 1212, 1213 ЦК, України повернути потерпілому аналогічне майно в натурі відповідної кількості та якості.

Так, правовими підставами заявлених позовних вимог позивачем було визначено ст. 1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, регулюється главою 83 ЦК України.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, у тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна, тому відсутні правові підстави для дослідження в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Отже, можна дійти висновку, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Відтак, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речовоправового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Виходячи із встановлених судом обставин справи, ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ придбало частину спірних добрив у кількості 69,35 т на платній основі у ТОВ УКРАГРОРЕСУРС, інша частина спірних добрив у кількості 63,65 т на момент подання позову та розгляду справи була передана ТОВ УКРАГРОРЕСУРС, що не заперечується учасниками справи (що також свідчить про неперебування у володінні ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ вказаних добрив).

З цього випливає, що між ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ та ТОВ ІНТВАЙР відсутні правові відносини речовоправового характеру, оскільки ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ не є володільцем спірного майна, а відтак не може бути відповідачем по справі.

Окрім того, щодо частини спірних добрив, які відповідач придбав у кількості 69,35 т на платній основі у ТОВ УКРАГРОРЕСУРС і які були ним використані у господарській діяльності ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ, суд вважає за необхідне викласти свої міркування на предмет застосування до спірних правовідносин положень ст. 330, 388 ЦК України.

Так, відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Стаття 330 Цивільного кодексу України передбачає можливість добросовісного набувача набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності. Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване в нього.

Добросовісний набувач перебуватиме в невигідному становищі порівняно з недобросовісним власником (який не дотримався вимог закону при укладенні правочину, спрямованого на відчуження майна). Отже, на такого набувача, попри його добросовісність, буде покладено індивідуальний і надмірний тягар, пов`язаний з втратою майна та необхідністю шукати способи компенсації своїх втрат (зокрема витрат на придбання майна, на його утримання, збереження, а також поліпшення відповідно до положень статті 390 Цивільного кодексу України). Водночас можливість застосування положень статті 330 Цивільного кодексу України буде значною мірою необґрунтовано обмежена.

Подібні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 травня 2024 року по cправі № 924/408/21 (924/287/23).

Суд зазначає, що позивач не посилається, а матеріали справи не містять, доказів того, що добрива вибули з його(позивача) володіння або з володіння особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі, в свою чергу Відповідач придбав добрива за відплатним договором.

У свою чергу, позивач посилався на те, що саме посадові особи ТОВ УКРАГРОРЕСУРС відмовилися підписувати договір поставки спірних добрив та здійснювати оплату його вартості, а неодноразові намагання представників ТОВ ІНТВАЙР вирішити питання щодо укладення договору поставки та оплати його вартості залишились безрезультатними у зв`язку з їх ігноруванням з боку посадових осіб ТОВ УКРАГРОРЕСУРС.

Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Отже, за загальним правилом право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна. Водночас сторони у договорі можуть передбачити й інший момент набуття права власності на майно.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частин 1-2 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин 1-2 статті 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Дії ТОВ ІНТВАЙР щодо відвантаження товару можуть вважатися прийняттям пропозиції укласти договір, водночас суд позбавлений можливості належним чином встановити обставини укладення договору поставки між ТОВ ІНВАЙР та ТОВ УКРАГРОРЕСУРС у зв`язку із протилежними позиціями учасників справи з цього питання. У тому разі, якщо порушення права ТОВ ІНТВАЙР полягає в тому, що він не отримав грошових коштів від покупця - ТОВ УКРАГРОРЕСУРС, то способу захисту, який належним чином захистить саме це право, відповідає вимога про стягнення неотриманих коштів.

Отже, питання повернення спірних добрив чи їх оплати знаходиться виключно у площині взаємовідносин ТОВ ІНТВАЙР та ТОВ УКРАГРОРЕСУРС, а також ТОВ ІНТВАЙР та ФОП Гнєзділова В.І., якого позивач визначав вантажоодержувачем спірного товару.

З урахуванням викладеного, спірні добрива не можуть бути витребувані у ТОВ СП МИКОЛАЇВСЬКЕ ані як безпідставно набуте майно на підставі ст.1212, 1213 ЦК України, ані як від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд також спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», де Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до яких у зв`язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтвайр" (49127, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Базова, буд. 8, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Миколаївське" (63260, Харківська область, Нововодолазький район, село Миколаївка, вул. Центральна, буд. 252, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАГРОРЕСУРС» (36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Котляревського, буд. 3, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець Гнєзділов Віктор Іванович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЛАСІВСЬКИЙ МІРОШНИК» (63258, Харківська область, Красноградський район, селище Палатки, вул. Визволення, буд. 1, ).

Повне рішення складено "21" січня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк