ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 січня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/412/22
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянувши клопотання про відвід судді Руденка О.В. від розгляду справи №921/412/22 (вих. №61 від 13.01.2025 (вх.№20 від 14.01.2025) в порядку статей 35, 36 ГПК України арбітражного керуючого Микитіва Олега Ігоровича, у справі :

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 06.10.2023 у справі №921/412/22 визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 , введено процедуру погашення боргів боржника та керуючим реалізацією майна банкрута призначено арбітражного керуючого Микитіва О.І. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №229 від 26.02.2013 року).

12.12.2024 через систему "Електронний суд" АТ КБ "Приватбанк" подав скаргу б/н від 11.12.2024 (вх. №9537) на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (керуючим реалізацією майна) Микитіва О.І.

Ухвалою від 16.12.2024 призначено судове засідання по розгляду скарги АТ КБ "ПриватБанк" на дії та бездіяльність керуючого реалізацією майна на 30.12.2024 об 11 год. 00 хв., яке відкладено на 20.01.2025 о 10 год. 30 хв.

14.01.2025 від арбітражного керуючого Микитіва Олега Ігоровича надійшло клопотання про відвід судді Руденка О.В. від розгляду справи №921/412/22 (вих. №61 від 13.01.2025 (вх.№20 від 14.01.2025) в порядку статей 35, 36 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.01.2025 суддя Руденко О.В., розглянувши вказане клопотання про відвід судді Руденка О.В. від розгляду справи №921/412/22 (вих. №61 від 13.01.2025 (вх.№20 від 14.01.2025), разом із матеріалами справи №921/412/22 постановив передати клопотання про відвід судді на вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16.01.2025, справу №921/412/22 передано судді Гевко В.Л. для розгляду в частині заяви про відвід судді.

Із змісту статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подане клопотання про відвід судді Руденка О.В. від розгляду справи №921/412/22 (вих. №61 від 13.01.2025 (вх.№20 від 14.01.2025) арбітражного керуючого Микитіва Олега Ігоровича, суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Із змісту статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому із змісту поданого клопотання, у більшості випадків підстави для відводу судді, які наводить заявник, стосуються його незгоди із процесуальними діями судді. Також, заявник посилається на те, що поведінка судді порушує принципи об`єктивності та неупередженості при судовому розгляді скарги у справі № 921/412/22 щодо нього як арбітражного керуючого.

Суд, надавши оцінку вказаному клопотанню, розцінює його критично, з огляду на таке.

У відповідності до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проте, із аналізу клопотання, на думку суду, доводи заявника у більшості випадків, є не чим іншим, як незгодою із процесуальними діями судді, що з огляду на приписи частини 4 статті 35 ГПК України не можуть бути підставою для відводу судді Руденка О.В. від участі у справі № 921/412/22, а може бути використана стороною лише при апеляційному чи касаційному оскарженні рішень та/або ухвал і постанов у справі.

Слід зазначити, що суддя, відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (статті 126, 129 Конституції України).

З огляду на вказане суд вважає, що надання оцінки правомірності застосуванню судом норм процесуального права, може бути предметом розгляду в судах апеляційної та касаційної інстанції. При цьому, суд зауважує, що в силу норм частини 3 статті 255 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Також, на думку суду, наведені арбітражним керуючим Микитівим О.І. у клопотанні про відвід судді аргументи щодо поведінки, дій та висловлювань судді Руденка О.В. у судовому засіданні 13.01.2024 при розгляді скарги АТ "Приватбанк" у справі №921/412/22, не є достатньо аргументованими та доведеними саме в частині упередженого та необ`єктивного ставлення судді Руденка О.В. до арбітражного керуючого Микитіва О.І. чи вчинення процесуальних дій упередженість в користь інших учасників справи.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

Також, суд має за необхідне наголосити, що надання оцінки діям судді чи висловлення сумніву у "некомпетентності судді у розгляді складних справ про банкрутство" чи "відсутності відповідної кваліфікації у розгляді категорії справ про банкрутство", зі сторони арбітражного керуючого, у даному випадку є безпідставними.

Так, суд зауважує, що відповідно до статті 23 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до частин 1,2 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Із змісту статті 50 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Слід зазначити, що суддя Руденко Олег Володимирович призначений суддею у 2003 році згідно Указу президента від 12 червня 2003 року № 525/2003 та має досвід відправлення правосуддя у господарських спорах більше 21 року.

При цьому, до компетенції арбітражного керуючого не входить оцінка кваліфікації судді. Вирішення питання, чи правильно судом надано оцінку обставинам справи та доказам у ній, як і застосування процесуального закону, належить до компетенції судів вищих інстанцій (апеляції, касації), а не арбітражного керуючого.

На підставі сказаного вище у сукупності, суд розцінює наведені заявником обставини у клопотанні про відвід судді такими, що стосуються в основному незгоди позивача з процесуальними діями судді під час розгляду справи, що в силу приписів частини 4 статті 35 ГПК України, не є підставою для відводу головуючого судді по справі. В свою чергу, інші підстави наведенні заявником, не підтверджують у достатній мірі, що має місце така поведінка судді, яка б вказувала саме на його упереджене чи необ`єктивне ставлення до арбітражного керуючого Микитіва О.І. у даному випадку.

А тому суд вважає, що клопотання про відвід судді Руденка Олега Володимировича від розгляду справи №921/412/22 (вих. №61 від 13.01.2025 (вх.№20 від 14.01.2025) арбітражного керуючого Микитіва Олега Ігоровича, задоволенню не підлягає та у його задоволенні слід відмовити повністю.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 11, з 32 по 40, 233, 234, 235 ГПК України, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання про відвід судді Руденка Олега Володимировича від розгляду справи №921/412/22 (вих. №61 від 13.01.2025 (вх.№20 від 14.01.2025) арбітражного керуючого Микитіва Олега Ігоровича, у справі № 921/412/22 - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Ухвала, відповідно до приписів статті 235 ГПК набирає законної сили з моменту її підписання - 20.01.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Гевко