СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/2053/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників сторін:

прокурор: Хряк О.О., службове посвідчення від 01.03.2023;

від позивача: не з`явилися;

від відповідача (апелянта): не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків (вх. № 2637 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 (повний текст складено 16.10.2024) у справі №922/2053/24 (суддя Добреля Н.С.),

за позовом Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області, м. Жмеринка Вінницької області, в інтересах держави в особі Шаргородської міської ради, м. Шаргород Вінницької області,

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,

про визнання недійсною додаткову угоду та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Шаргородської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", в якому просив визнати недійсною додаткову угоду №1 від 18.08.2023 до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №22 від 14.06.2023, укладеного між Шаргородською міською радою та ПрАТ "Харківенергозбут", а також стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 18004,01грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювана прокурором додаткова угода №1 від 18.08.2023 до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №22 від 14.06.2023 укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пп. 2 п. 19 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" №1178 від 12.10.2022, оскільки за її умовами необґрунтовано та безпідставно збільшено ціну на одиницю товару (електроенергію) з 3,986грн до 5,162грн за 1 кВт/год, тобто на 29,51% у порівнянні з первинною ціною за договором постачання та, відповідно, зменшено загальну кількість товару, який підлягав закупівлі. Також, за твердженням прокурора, умови додаткової угоди суперечать вимогам ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, оскільки ціну договору змінено вже після виконання умов договору та фактичного постачання електроенергії споживачу.

З урахуванням того, що спірна додаткова угода до договору укладена з порушенням вимог закону, а відтак є недійсною в силу ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, тому, на думку прокурора, розрахунок за поставлену електричну енергію мав би здійснюватись за ціною, вказаною в первісному договорі. Оскільки позивач відповідно до ціни електричної енергії, зазначеної у договорі, повинен був сплатити за фактично поставлену електроенергію кошти в сумі 114266,66грн, натомість сплатив 132270,67грн, отже розмір надмірно сплачених коштів становить 18004,01грн, які прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 216, 1212 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави, прокурор зазначає, що джерелом фінансування закупівлі є кошти місцевого бюджету, у той же Шаргордська міська рада, як розпорядник бюджетних коштів, будучи обізнаною про порушення законодавства при виконанні додаткової угоди до договору та маючи відповідні повноваження, протягом тривалого часу не вживала заходів щодо звернення до суду з відповідним позовом, що є підставою для захисту інтересів держави прокуратурою.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24 позов задоволено повністю.

Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 18.08.2023 до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №22 від 14.06.2023, укладеного між Шаргородською міською радою та ПрАТ "Харківенергозбут".

Стягнуто з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь Шаргородської міської ради надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 18004,01грн.

Стягнуто з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056,00грн.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором підтверджено підстави для представництва інтересів держави в особі Шаргородської міської ради як органу, уповноваженого на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади в суді. Щодо суті спірних правовідносин місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, зокрема, з того, що укладення відповідачами додаткової угоди відбулося з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пп. 2 п. 19 постанови Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", а саме за відсутності обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни електричної енергії, а відтак наявні підстави для визнання такого правочину недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України. Враховуючи визнання судом недійсною додаткову угоду №1 від 18.08.2023, тому підстава для отримання відповідачем коштів в сумі 18004,01грн відпала, а отже такі кошти були безпідставно одержані відповідачем, а тому у відповідності до ст.ст. 216, 1212 ЦК України підлягають поверненню позивачу.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач - ПрАТ "Харківенергозбут" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав:

- підписанню додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору передувало звернення ПрАТ "Харківенергозбут" до Шаргородської міської ради з листом №01-21/6223 від 11.07.2023, яким повідомлено про збільшення тарифу на передачу електричної енергії оператора системи передачі та можливе збільшення середньозваженої ціни електричної енергії з 01.07.2023 (станом на момент направлення листа споживачу рівень коливання ціни на ринку на добу наперед за інформацією з сайту оператора ринку складав 42% за період з 30.06.2023 по 04.07.2023);

- на підтвердження коливання ціни такого товару на ринку відповідач надав довідку Харківської торгово-промислової палати №718/23 від 14.08.2023, яка містила інформацію про коливання ціни на РДН ОЕС у порівнянні періодів з 01.06.2023 - 30.06.2023 та з 01.07.2023 - 30.07.2023; відсоток коливання склав +23,50%; також за підсумком липня 2023 року споживачу була надана роздруківка з сайту оператора ринку з інформацією про рівень ціни на ринку на добу наперед за період з 01.07.2023 - 30.07.2023, який склав 3,66987грн без ПДВ;

- позивач погодив збільшення ціни на електричну енергію до рівня 3,66987грн без ПДВ (зазначеного у довідці ТПП та у відповідності до інформації оператора ринку) та збільшення тарифу на передачу електричної енергії оператора системи передачі до рівня 0,48510грн; у зв`язку з цим, між сторонами була укладена додаткова угода №1 від 18.06.2023, в якій визначено ціну електричної енергії за липень 2023 року в сумі 5,16211776грн,

- з урахуванням наведеного, апелянт наголошує, що збільшення ціни за одиницю товару відбулося за наявності реального коливання ціни на ринку в бік збільшення та збільшення тарифу на передачу електричної енергії оператора системи передачі;

- щодо висновку місцевого суду про порушення вимог ч. 3 ст. 632 ЦК України, а саме зміни ціни товару в договорі після постачання електричної енергії, апелянт зазначає, що зобов`язання ПрАТ "Харківенергозбут" з постачання електричної енергії за договором №22 від 14.06.2023 є виконаними з моменту підписання між сторонами акту приймання-передачі №2 від 25.08.2023, тобто збільшення ціни за одиницю товару шляхом укладення додаткової угоди №1 від 18.08.2023 відбулося ще до виконання зобов`язання;

- крім того, на думку скаржника, прокурором обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, з урахуванням того, що в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі укладення договору з порушенням вимог ч. 4 ст. 41 цього Закону; при цьому, визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призводить до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.11.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 апеляційну скаргу ПрАТ "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24 залишено без руху та встановлено апелянту строк на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати докази направлення апеляційної скарги Жмеринській окружній прокуратурі Вінницької області у порядку ст. 42 ГПК України.

У строк, визначений судом, скаржник надіслав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків (вх. №14603 від 14.11.2024), до якої додано докази виконання вимог ухвали від 11.11.2024.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Лакізи В.В., для розгляду справи сформовано колегію судді у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24; встановлено учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначити розгляд апеляційної скарги у справі №922/2053/24 на 08.01.2025 о 12:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105.

25.11.2024 до Східного апеляційного господарського суду від Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення суду без змін, враховуючи наступне:

- надана відповідачем цінова довідка Харківської ТПП, яка стала підставою для збільшення ціни на електричну енергію згідно з умовами додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору не підтверджує наявності факту коливання ціни на електричну енергію у відповідні проміжки часу, а має лише довідковий (інформаційний) характер;

- зміна ціни товару у договорі про закупівлю відбулась після виконання продавцем зобов`язання з передачі товару у власність покупця, що в силу вимог законодавства не допускається;

- у даному випадку належним способом захисту є саме вимога про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 18.08.2023 до договору, оскільки ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі" не передбачає таку правову підстав нікчемності договору як порушення сторонами вимог ч. 5 ст. 41 цього Закону; відтак, оспорювана прокурором додаткова угода має бути визнана недійсною на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, що також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.05.2023 у справі №910/17520/21.

03.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду від представника ПрАТ "Харківенергозбут" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано перебуванням представника відповідача у щорічній відпустці у період з 01.01.2025 по 11.01.2025.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 08.01.2025 присутній прокурор заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишив на розсуд суду.

Уповноважені представники позивача та відповідача (апелянта) у судове засідання 08.01.2025 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги всі учасники справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 08.01.2025 клопотання представника відповідача (апелянта) про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

За положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України). Неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення розгляду справи.

У даному випадку, з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ст. 216, ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви та обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зважаючи на те, що:

1) посилання представника відповідача щодо перебування у щорічній відпустці у період з 01.01.2025 року по 11.01.2025 не підтверджено будь-якими доказами та не може бути визнано тією обставиною, яка свідчить про неможливість розгляду даної справи;

2) відповідача, як і інших учасників справи було завчасно повідомлено про судове засідання 08.01.2024, у зв`язку з чим ПрАТ "Харківенергозбут" не було позбавлено можливості забезпечити участь іншого представника;

3) правова позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі та з початку розгляду справи в суді першої інстанції не змінилася, відома суду та іншим учасникам судового процесу;

4) явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, і участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та відповідача (апелянта), у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні прокурора, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановленого господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у травні 2023 року Шаргородською міською радою (замовником) проведено відкриті торги по закупівлі UA-2023-05-30-008618-a ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія (очікувана вартість 197600,00грн; запланований обсяг електричної енергії 38000 кВт/год), за результатами яких (торгів) визначено переможцем ПрАТ "Харківенергозбут".

У подальшому між ПрАТ "Харківенергозбут" (постачальником) та Шаргородською міською радою (споживачем) укладено договір про закупівлю (постачання) електричної енергії №22 від 14.06.2023 (далі - договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Ціна договору згідно з обсягами бюджетного фінансування становить 151468,00грн з урахуванням ПДВ (п. 5.1. договору).

За умовами п. 5.3. договору вартість 1 кВт*год електричної енергії та її складові зазначаються у додатку №2 "Комерційна пропозиція". На момент укладення договору вартість 1 кВт*год. становить 3,986грн з урахуванням ПДВ.

У відповідності до п. 5.8. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до п. 13.1 договору строк (термін) постачання електричної енергії до 31.12.2023, але в будь-якому разі до моменту припинення фактичного постачання електричної енергії та зміни постачальника електричної енергії згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023, в частині розрахунків - до їх повного виконання (пп. 13.2.1. п. 13.2. договору).

За умовами п. 13.5. договору істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:

- погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі в разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору або останнього внесення змін до договору в частині зміни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умовами документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі на момент його укладення.

У разі коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку постачальник письмово звертається до споживача з пропозицією щодо зміни ціни за одиницю товару (електричної енергії). Факт коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку може підтверджуватись інформацією, що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/). Учасник разом із письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає інформацію в документальному вигляді (роздруківку з сайту), що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/) та є публічною, про зміну ціни електричної енергії за період (декади, місяця, тощо).

Цей договір укладений з урахуванням, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" №1178 від 12.10.2022 (зі змінами) у відповідності до ЦК та ГК України, з урахуванням положень ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" зі змінами, крім частин 3 - 5, 7 та 8 (п. 13.8. договору).

Додатками до договору є: №1 - Заява-приєднання з інформацією щодо об`єктів споживача; №2 - Комерційна пропозиція №1/23 Ф-Р; №3 - Обсяги електричної енергії на 2023 рік.

18.08.2023 між ПрАТ "Харківенергозбут" та Шаргородською міською радою укладено додаткову угоду №1 до договору, якою зменшено ціну договору до 132270,67грн, зменшено обсяг постачання електричної енергії до 28667,00 кВт*год та збільшено вартості електричної енергії до 5,16211776грн з ПДВ.

Підставою для укладення додаткової угоди є коливання рівня середньозваженої ціни на ринку електричної енергії, що відповідач підтвердив ціновою довідкою Харківської торгово-промислової плати №718/23 від 14.08.2023.

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу електричну енергію на загальну суму 132270,67грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання-передачі електричної енергії №1 від 14.07.2023 (за червень 2023 року) на суму 53248,97грн (вартість 1 кВт*год електричної енергії - 3,986грн) та №2 від 25.08.2023 (за липень 2023 року) на суму 79021,70грн (вартість 1 кВт*год електричної енергії - 5,16211776грн).

Згідно платіжних інструкцій №496 від 14.07.2023 на суму 53248,97грн та №572 від 25.08.2023 на суму 79021,70грн позивач повністю розрахувався з відповідачем за поставлену на підставі договору електричну енергію.

В ході проведення прокурорської перевірки Жмеринська окружна прокуратура звернулася до Шаргородської міської ради листом від 26.03.2024 №52/2-539вих-24, в якому зазначила, що під час виконання договору без достатньої правової підстави була укладена додаткова угода №1 від 18.08.2023, якою суттєво збільшено ціну за одиницю товару в договорі. У зв`язку з цим прокуратура просила надати документи щодо виконання договору та укладення додаткової угоди.

У відповідь на вказаний лист Шаргородська міська рада листом №03-01/304 від 05.04.2024 повідомила, що дії щодо збільшення ціни за одиницю товару є правомірними, оскільки: такі зміни відбулися за згодою сторін; порядок зміни умов договору визначений самим договором та відповідає Особливостям здійснення публічних закупівель, затверджених постановою КМУ №1178 від 12.10.2022; надано обґрунтоване документальне підтвердження від ПрАТ "Харківенергозбут"; загальна сума договору не збільшилася; відсутнє обмеження відсотку підвищення ціни та періодичність такого підвищення.

У подальшому Жмеринська окружна прокуратура надіслала Шаргородській міській раді лист №52/2-743вих-24 від 25.04.2024, в якому з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді просила надати інформацію щодо звернення Шаргородської міської ради до ПрАТ "Харківенергозбут" з вимогою про повернення надмірно сплачених коштів, а також щодо можливого звернення до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсною додаткову угоду від 18.08.2023 №1 до договору та стягнення безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 18004,01грн.

Листом від 14.05.2024 №05-01/472 Шаргородська міська рада повідомила, що остання не зверталася до ПрАТ "Харківенергозбут" з вимогою про повернення надмірно сплачених коштів за договором та не буде звертатися з позовом про стягнення з ПрАТ "Харківенергозбут" вказаних коштів.

Листом №52/2-946вих-24 від 24.05.2024 Жмеринська окружна прокуратура в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила Шаргородську міську раду про звернення до Господарського суду Харківської області в інтересах держави з позовом до ПрАТ "Харківенергозбут" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору та стягнення безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів у сумі 18004,01грн.

Звертаючись до господарського суду з позовом у даній справі прокурор наголошує, що відповідач ініціював укладення оспорюваної додаткової угоди №1 від 18.08.2024 до договору з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та Особливостей здійснення публічних, затверджених постановою КМУ №1178 від 12.10.2022, щодо збільшення ціни товару за відсутності належного документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару, а відтак наявні підстави для визнання такого правочину недійсним.

У свою чергу, відповідач заперечує проти позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що між сторонами була укладена додаткова угода №1 від 18.08.2023 до договору, яка повністю відповідає положенням законодавства про публічні закупівлі.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 08.10.2024 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/2053/24, яким позов задоволено; визнано недійсною додаткову угоду №1 від 18.08.2023 до договору, а також стягнуто з відповідача на користь позивача надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 18004,01грн, з підстав, що вказувалися раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Для підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Таке повідомлення за своїм характером має спонукати уповноважений орган до вчинення відповідних дій по вжиттю заходів щодо захисту інтересів держави. І лише явне немотивоване "ігнорування" цього повідомлення (попередження) вказаним органом або неналежне (не відповідно до закону) реагування на нього, дає підстави прокурору для самостійного (субсидіарного) вжиття заходів, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на виявлене порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (п.п. 76-81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Бюджетного кодексу України та Статуту позивача, компетентним органом у цій справі є Шаргородська міська рада, як орган, що здійснює, зокрема, розподілення та контроль за використанням бюджетних коштів територіальної громади, а також є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якої віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у цій справі.

Як вже вказувалося, наявність підстав для представництва інтересів держави у спірних відносинах прокурор обґрунтував бездіяльністю позивача щодо захисту належним чином інтересів держави.

Прокуратурою в межах повноважень, наданих ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" листом №52/2-743вих-24 від 25.04.2024 повідомлено позивача про наявність порушень при укладенні додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору та про необхідність вжиття заходів щодо усунення порушень закону, зокрема, шляхом визнання недійсною додаткової угоди та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до інформації Шаргородської міської ради, викладеної у листі №05-01/472 від 14.05.2024, міська рада заходів щодо визнання додаткової угоди недійсною в судовому порядку не проводила та не зверталася до ПрАТ "Харківенергозбут" з вимогою про повернення надмірно сплачених коштів. Водночас, міська рада зазначила, що не має наміру звертатися до суду з відповідним позовом.

Листом №52/2-946вих-24 від 24.05.2024 прокурор повідомив Шаргородську міську раду про звернення до суду в інтересах держави в її особі з позовом до ПрАТ "Харківенергозбут" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів у сумі 18004,01грн.

З огляду на те, що Шаргородська міська рада самостійно не звернулася та не має наміру звертатися до суду, про що повідомила прокуратуру, прокурор подав позов в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та дотримався порядку, передбаченого вказаною статтею, для звернення до суду з відповідним позовом.

У контексті наведеного колегія суддів враховує правову позицію Великої Платати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 щодо застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої, рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, а тому є належним позивачем у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що прокурором підтверджено підстави для представництва інтересів держави в особі Шаргородської міської ради, а також дотримано передбачений ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядок реалізації такого захисту.

Щодо позовних вимог прокурора по суті заявленого позову, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за результатами проведених відкритих торгів по закупівлі UA-2023-05-30-008618-a ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія, між ПрАТ "Харківенергозбут" (постачальником) та Шаргородською міською радою (споживачем) укладено договір про закупівлю (постачання) електричної енергії №22 від 14.06.2023, згідно якого постачальник зобов`язався продавати електричну енергію як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. договору ціна договору згідно з обсягами бюджетного фінансування становить 151468,00грн з урахуванням ПДВ. Вартість 1 кВт*год електричної енергії та її складові зазначаються у додатку №2 "Комерційна пропозиція". На момент укладення договору вартість 1 кВт*год. становить 3,986грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 13.5. договору істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:

- погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі в разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору або останнього внесення змін до договору в частині зміни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умовами документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі на момент його укладення.

У разі коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку постачальник письмово звертається до споживача з пропозицією щодо зміни ціни за одиницю товару (електричної енергії). Факт коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку може підтверджуватись інформацією, що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/). Учасник разом із письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає інформацію в документальному вигляді (роздруківку з сайту), що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/) та є публічною, про зміну ціни електричної енергії за період (декади, місяця, тощо).

Додатками до договору є, зокрема, № 2 "Комерційна пропозиція" №1/23 Ф-Р, в якій сторони погодили ціну на електричну енергію в сумі 3,321666 грн/кВт*год (без ПДВ); а також №3 "Обсяги електричної енергії на 2023 рік", якою погоджено загальний обсяг електроенергії, що підлягав постачанню - 38000,00 кВт/год.

У подальшому, 18.08.2023 між ПрАТ "Харківенергозбут" та Шаргородською міською радою укладено додаткову угоду №1 до договору щодо зменшення ціни договору до 132270,67грн, зменшення загального обсягу постачання електричної енергії до 28667,00 кВт/год та збільшення вартості електричної енергії до 5,16211776 з ПДВ з підтвердженням коливання рівня середньозваженої ціни на ринку електричної енергії за довідкою Харківської торгово-промислової палати №718/23 від 14.08.2023.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору ПрАТ "Харківенергозбут" поставило Шаргородській міській раді електричну енергію на загальну суму 132270,67грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання-передачі електричної енергії:

- №1 від 14.07.2023 (за червень 2023 року) на суму 53248,97грн (вартість 1 кВт*год електричної енергії - 3,986грн);

- №2 від 25.08.2023 (за липень 2023 року) на суму 79021,70грн (вартість 1 кВт*год електричної енергії - 5,16211776грн).

Також в матеріалах справи міститься надана відповідачем цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №718/23 від 14.08.2024, замовником якої є ПрАТ "Харківенергозбут", в якій зазначено середньозважені ціни (без ПДВ) електричної енергії на РДН в ОЕС, які склалися за лютий 2023, червень 2023, липень 2023, за 20 днів червня 2023 та за 20 днів липня 2023 та порівняння між вказаними періодами, а також відсоток коливання ціни.

Предметом позову у цій справи є вимога прокурора про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору та стягнення з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь Шаргородської міської ради безпідставно та надмірно сплачені бюджетні кошти у загальній сумі 18004,01грн з підстав порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пп. 2 п. 19 Особливостей здійснення публічних, затверджених постановою КМУ №1178 від 12.10.2022, а саме: необґрунтоване та безпідставне збільшенням ціни за одиницю товару (електроенергію) у порівнянні з первинною ціною за договором постачання та зменшення загальної кількості товару, який підлягав постачанню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, надаючи оцінку спірних правовідносин, виходить з такого.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, є визнання правочину недійсним, а загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено ст. 215 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічна позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у спірних правовідносинах сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою цього вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За приписами ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно зі ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ст. 652 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Таким чином системний аналіз положень ст.ст. 651, 652 ЦК України та положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №927/636/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зроблено висновок, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Проте, загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (п. 56 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2321/22).

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (п. 57 зазначеної вище постанови).

Щодо підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, яка набрала чинності 19.10.2022 (на які посилаються позивач та відповідача в обґрунтування відсутності обмеження відсотку підвищення ціни), колегія суддів зазначає, що зазначена постанова КМУ №1178 від 12.10.2022 не змінює Закону України "Про публічні закупівлі", а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану.

Отже, при укладені спірної додаткової угоди в будь-якому випадку сторони мали керуватися обмеженнями, встановленими, зокрема, у п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.06.2024 у справі №922/2595/23, від 21.08.2024 у справі №918/16/24, від 01.10.2024 у справі №918/779/23.

Матеріалами справи підтверджується, що у договорі про закупівлю (постачання) електричної енергії №22 від 14.06.2023 сторони погодили всі істотні умови такі як предмет, ціну та строк виконання зобов`язань.

Так, виходячи з умов договору, умов додатків №2 "Комерційної пропозиції" та №3 "Обсяги електричної енергії на 2023 рік" сторонами погоджено кількість електричної енергії 38000 кВт/год, фактичну ціну товару 3,986грн з ПДВ з 1 кВт/год, загальну вартість договору 151468,00грн.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, додатковою угодою №1 від 18.08.2023 до договору збільшено ціну за 1 кВт/год з 01.07.2023 з 3,986грн до 5,16211776грн з урахуванням ПДВ та зменшено обсяг електричної енергії з 38000 кВт/год до 28667 кВт/год.

Тобто, за наслідками укладення вказаної додаткової угоди №1 від 18.08.2023, ціна за одиницю товару (електроенергії) збільшилась на 29,5% у порівнянні з первісною ціною за основним договором №22 від 14.06.2023, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою передбачено, що ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, позивач мав беззаперечне право на отримання електричної енергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, однак, підписав додаткову угоду, внаслідок чого ціна електричної енергії збільшилася на 29,5% (з 3,986грн за 1 кВт/за год до 5,16211776грн).

Крім того, колегія суддів зазначає, що для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.

Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Колегія суддів зазначає, що укладення додаткової угоди до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 6 Закону України "Про публічні закупівлі" (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2024 справі № 910/401/23).

Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 зазначив, що при звернені до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також мас довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його не можливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

У свою чергу, під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Разом із тим, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринкового ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Аналогічну правову позицію щодо підстав зміни ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю підтримав суд Верховний Суд у постановах від 15.03.2018 у справі № 910/4474/17 та від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

Як вже зазначалося, підставою для укладання оспорюваної додаткової угоди №1 від 18.08.2023 стала цінова довідка Харківською ТПП №718/23 від 14.08.2023, наданої на запит ПрАТ "Харківенергозбут" №01-21/6860 від 10.08.2023, в якій міститься інформація про рівень середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією АТ "Оператор ринку", які склалися на періоди, зазначені в таблиці, та порівняння між вказаними періодами.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у наданій відповідачем довідці Харківської ТПП №718/23 від 14.08.2023 не міститься порівняння цін на електроенергію та дослідження, яке б підтверджувало факт процесу коливання.

Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18).

Як вбачається з цінової довідки Харківською ТПП №718/23 від 14.08.2023, остання містить інформацію про середньозважені ціни (без ПДВ) електричної енергії на РДН в ОЕС, які склалися за лютий 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, за 20 днів червня 2023 року, за 20 днів липня 2023 року та порівняння між вказаними періодами.

Разом із тим, вищевказана цінова довідка Харківської ТПП не містить даних щодо порівняння чинної ринкової ціни на товар з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення, тобто проведених досліджень коливання ринку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що цінова довідка Харківською ТПП №718/23 від 14.08.2023 фактично не містить інформації про коливання ціни на електричну енергію на ринку за відповідні періоди між укладенням договору та додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до основного договору, а лише відображає інформацію електронних торгів станом на певні періоди, а також видана не на дату укладення додаткової угоди.

Так, згідно з інформацією інформації з офіційного сайту Оператора ринку електричної енергії (https://www.oree.com.ua) вбачається наступне:

- станом на дату укладення договору (14.06.2023) середньозважена ціна електричної енергії на РДН без ПДВ становила 2805,30грн/МВт*год, а за період з 14.06.2023 до 30.06.2023 мінімальна середньозважена ціна становила 2759,92грн/МВт*год, максимальна - 2999,83грн/МВт*год;

- станом на 01.07.2023 середньозважена ціна на РДН становила 2932,23грн/МВт*год, а за період з 01.07.2023 до 31.07.2023 мінімальна середньозважена ціна становила 2342,97грн/МВт*год, максимальна - 4602,55грн/МВт*год;

- крім того, станом на дату складання цінової довідки Харківської ТПП (10.08.2024) середньозважена ціна електричної енергії на РДН без ПДВ становила 3701,17 грн/МВт*год.

Отже, після укладення договору №22 від 14.06.2023 середньозважена ціна електричної енергії на РДН змінювалася як у бік зменшення, так і збільшувалася в порівнянні з середньозваженою ціною електричної енергії на РДН станом на 14.06.2023 (2805,30грн/МВт*год).

В свою чергу, у порівнянні з ціною електричної енергії (3,321666грн за 1 кВт*год.), яка була погоджена сторонами в договорі, то вона (ціна) протягом червня 2023 року взагалі не збільшувалася, а станом на дату застосування нової ціни (01.07.2023) також була нижчою за середньозважену ціну, і в апеляційній скарзі відповідачем зазначені обставини будь-яким чином не спростовуються.

Тобто, інформація у вказаній ціновій довідці Харківської ТПП №718/23 від 14.08.2023 не є достатньою для належного обґрунтування факту коливання ціни на електроенергію на ринку.

Враховуючи, що вищевказана цінова довідка не містить відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі (електроенергію), а також в останній відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами, у зв`язку з чим цей документ не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказаний документ не відображає інформацію, яка надає можливість стверджувати про наявність коливання, оскільки не відображає дослідження динаміки цін, а отже встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та підтвердити факт наявності коливання ціни не вбачається можливим.

При цьому цінова довідка Харківської ТПП, якою ПрАТ "Харківенергозбут" обґрунтовувало необхідність укладання додаткових угод, носить виключно інформаційний характер.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно відхилив посилання відповідача на підтвердження факту коливання цін на електричну енергію ціновою довідкою Харківської ТПП № 718/23 від 14.08.2023.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати від 18.06.2021 у справі №927/491/19, постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Однак, таких доказів матеріали справи не містять, а надана відповідачем цінова довідка Харківської ПП не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту коливання ціни на товар у сторону збільшення у спірний період.

Додатково, судова колегія зауважує, що відповіднодо п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 3.2.4. ПРРЕЕ та умов Комерційної пропозиції № 1/23Ф-Р до договору споживач повинен бути повідомлений про зміну ціни не пізніше ніж за 20 днів до її застосування.

Проте, додатковою угодою №1 від 18.08.2023 до договору сторони внесли зміни щодо збільшення ціни товару (електроенергії), який був поставлений у липні 2023 року, тобто до дати узгодження змін до договору.

Велика Палата Верховного Суду у п.п. 88-90 постанови від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 сформувала такий висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі": Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Що стосується посилання відповідача на те, що фактичне оформлення надання постачання електроенергії відбулось при підписанні акту приймання-передачі від 25.08.2023, колегія суддів зазначає таке.

Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем своєчасного повідомлення позивача про зміну істотних умов договору, тобто за двадцять до постачання електроенергії у липні 2023 року, тобто у період коли розпочалося нарахування вартості електроенергії за зміненою (збільшеною) ціною.

Згідно з ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Вказаною нормою закону не надається право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані та вже виконані договірні відносини (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №910/21671/17).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що застосування у додатковій угоді від 18.08.2023 перерахунку (підвищення ціни) за електричну енергію, яка постачалася у липні 2023 року, не відповідає вимогам закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, зокрема, те, що укладення додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору призвело до збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору, а також додаткова угода була укладена без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни, всупереч нормам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання її недійсною.

Щодо аргументів відповідача про те, що прокурором обрано неефективний спосіб захисту прав, колегія суддів зазначає наступне.

Аналіз змісту спірної додаткової угоди №1 від 18.08.2023 свідчить про те, що сторони її укладали саме відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (змінили ціну та обсяг постачання товару).

Водночас ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі", якою встановлено підстави нікчемності договору про закупівлю, не передбачено серед правових підстав нікчемності договору порушення сторонами вимог ч. 5 ст. 41 цього Закону.

У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21 викладено висновок про те, що у новій редакції Закону України "Про публічні закупівлі" від 19.04.2020 порушення вимог ч. 5 ст. 41 Закону не є законодавчо встановленою підставою нікчемності правочину.

Враховуючи викладене, позовна вимога прокурора про визнання недійсною спірної додаткової угоди №1 від 18.08.2023 є належним і ефективним способом захисту інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину.

Щодо позовної вимоги прокурора про стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи те, що освоювана прокурором додаткова угода №1 від 18.08.2023 до договору є недійсною та не породжує правових наслідків, тому правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором мали регулюватись саме за первісною ціною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 дійшла висновку, що кошти одержані відповідачем безпідставно, оскільки підстава внаслідок визнання додаткових угод недійсними відпала, тому останній зобов`язаний їх повернути в силу ст.ст. 216, 1212 ЦК України .

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції договору.

Наведена правова позиція узгоджується з сталою практикою Верховного Суду у постановах від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 07.02.2023 у справі №927/188/22.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору №22 від 14.06.2023 відповідач повинен був поставити позивачу 38000 кВт.год електричної енергії за ціною 3,986грн з ПДВ.

Аналіз наявних у справі актів прийому-передачі поставленої електроенергії та платіжних доручень про сплату за неї свідчить про те, що з урахуванням недійсності додаткової угоди №1 від 18.08.2023 має місце переплата у розмірі 18004,01грн. Вказана сума є різницею між сумою коштів, які фактично перераховано позивачем за електроенергію, визначеній з урахуванням додаткової угоди, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до договору без урахування спірної додаткової угоди.

При цьому, жодних заперечень щодо арифметичної правильності заявлених до стягнення сум відповідачем не наведено.

Таким чином, грошові кошти в сумі 18004,01грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний повернути їх позивачу, що відповідає приписам ст.ст. 216, 1212 ЦК України

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що вимоги прокурора про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.08.2023 до договору та про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів у розмірі 18004,01грн ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України, є законними та обґрунтованими, у зв`язку з цим підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вищенаведеного, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПрАТ "Харківенергозбут" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі №922/2053/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.01.2025.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.О. Крестьянінов