ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. Справа№ 910/5480/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.09.2024

у справі №910/5480/24 (суддя Я.В. Маринченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп"

про стягнення 161 763,98 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" про стягнення 161 763,98 грн.

Позовні вимоги з урахуванням відповіді на відзив, якою фактично було збільшено розмір позовних вимог, обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 у справі №910/20002/23 та від 09.04.2023 у справі №910/20004/23 встановлено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем на загальну суму 340 669,82 грн, яку було сплачено відповідачем лише 23.04.2024. На підставі викладеного, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 135 227,11 грн та 3% річних у розмірі 27 179,61 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" інфляційні втрати у розмірі 135 227 грн 11 коп., 3% річних у розмірі 27 179 грн 61 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Приймаючи оскаржуване рішення суд дійшов висновку, що оскільки наявність грошового зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" на загальну суму 340 669,82 грн, підтверджується рішеннями Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 у справі №910/20002/23 та від 09.04.2024 у справі №910/20004/23, при цьому повне погашення заборгованості відповідачем відбулось 23.04.2024, відтак наявні правові підстави для нарахування за вказаний позивачем період 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також суд першої інстанції зазначив, що заходи відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 ЦК України, не є неустойкою (штрафом, пенею) чи штрафними санкціями, а тому у суду відсутні підстави для застосування положень підпункту 4 п.3 розділу II Закону України №530-ІХ, так само як і ч.3 ст. 551 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 11.09.2024 у справі №910/5480/24 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм матеріального права. При цьому, в апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, які за своїм змістом тотожні змісту відзиву на позов. Скаржник, також зазначив, що, в даному випадку він діє лише як управитель будинку, а тому на споживання теплової енергії власниками приміщень у багатоквартирних будинках

розповсюджується дія: - з 19.12.2020 року по 30.06.2023 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 № 530-ІХ; - з 24 лютого 2022 року по сьогоднішній день постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, яка забороняє нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 підлягає застосуванню до спірних правовідносин у частині заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних, які нараховані за період, що входить до періоду дії COVID-19 та воєнного стану.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 апеляційну скаргу у справі №910/5480/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

17.10.2024 матеріали справи №910/5480/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5480/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.10.2024, справу №910/5480/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024, у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко О.В. та Тарасенко К.В. у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5480/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.10.2024, справу №910/5480/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тищенко А.І., Кравчук Г.А.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5480/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.11.2024, справу №910/5480/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/5480/24. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 у справі №910/20002/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" про стягнення 202188,38 грн за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 08.11.2017 №3050135, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" 202188,38 грн заборгованості, а також 2426,26 грн судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.04.2024 у справі №910/20004/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" про стягнення 138481,44 грн за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 16.11.2016 №3050124, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" суму заборгованості у розмірі 138481,44 грн та судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Отже, наявність грошового зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" на загальну суму 340 669,82 грн, підтверджується рішеннями Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 у справі №910/20002/23 та від 09.04.2024 у справі №910/20004/23 за участі тих самих сторін, які набрали законної сили, а тому відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

В подальшому, ТОВ "Холд Груп" з урахуванням повідомлення ТОВ "Київенерг-Борг" про заміну кредитора №02-14/1-Ц від 18.04.2024 було сплачено на користь ПП "Ернерінг Борг" вищевказану суму заборгованості у розмірі 340 669,82 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №456 від 23.04.2024 на суму 204 614,64 та №455 від 23.04.2024 на суму 140 628,64 грн із відповідним призначенням платежу.

На думку позивача, у нього наявні правові підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за період з 26.08.2024 (наступний день після придбання позивачем заборгованості відповідача на аукціоні) по 22.04.2024 (день перед погашенням боргу), нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що позивачем нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено без урахування здійсненої 23.04.2024 відповідачем оплати заборгованості. Також відповідач зазначив, що позивачем незаконно здійснено таке нарахування, оскільки Законом України №530-ІХ встановлено заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 70%.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на встановлене в судових рішеннях від 10.04.2024 у справі №910/20002/23 та від 09.04.2024 у справі №910/2004/23 прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 Цивільного кодексу України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат нарахованих за період з 26.08.2021 по 22.04.2024, суд апеляційної інстанції встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення 27 179,61 грн 3% річних та 135 227,11 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в цій частині.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Щодо тверджень апелянта, викладених в апеляційній скарзі, про безпідставність вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", оскільки відповідач виступає у спірних правовідносинах з позивачем як колективний побутовий споживач, колегія суддів зазначає, що вони є безпідставними, оскільки постанова Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №390 від 21.04.2023) регламентує заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги саме населенням, тоді як відповідач у даній справі є самостійною юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність.

Щодо тверджень апелянта, викладених в апеляційній скарзі про відсутність підстав для нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, за житлово-комунальні послуги на період дії карантину колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. п. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №530-IX від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Оскільки, інфляційні втрати та 3% річних не є неустойкою, пенею та (або) штрафом, підпункт 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону№30-IX не застосовується при нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат.

Решта викладених в апеляційній скарзі аргументів не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп".

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 11.09.2024 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Груп" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/5480/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Холд Груп".

Матеріали справи №910/5480/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко