ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.01.2025 р. Справа № 914/1661/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши

заяву:Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація»
про: відвід судді Чорній Л. З. від розгляду справи № 914/1661/20
за заявою:Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація»
про: банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» (вул. Вокзальна, буд. 20, с. Муроване, Пустомитівський р-н, Львівська обл., 81121; ідентифікаційний код 13806704).
Представники учасників справи не викликались (не повідомлялись).
Судові процедури.

1. 07 вересня 2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області від ТзДВ «Львівбудкомплектація» надійшла заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ТзДВ «Львівбудкомплектація» у відповідності до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства у зв`язку із загрозою неплатоспроможності.

2. Ухвалою суду (суддя Цікало А.І.) від 22.09.2020 відкрито провадження у справі № 914/1661/20 про банкрутство ТзОВ «Львівбудкомплектація», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТзОВ «Львівбудкомплектація», розпорядником майна Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» призначено арбітражного керуючого Пурія Р.П., призначено попереднє засідання суду.

3. В подальшому, ухвалою суду (суддя Цікало А.І.) від 18.03.2021 закрито провадження у справі № 914/1661/20 про банкрутство ТзДВ «Львівбудкомплектація», вимоги кредиторів, які не були заявлені протягом провадження у справі № 914/1661/20 про банкрутство ТзДВ «Львівбудкомплектація» або відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню, скасовано заходи до забезпечення вимог кредиторів, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.07.2020 у справі № 914/1661/20 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТзДВ «Львівбудкомплектація».

Вказану ухвалу скасовано постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 та повернуто справу до Господарського суду Львівської області для подальшого провадження.

4. Ухвалою від 14.12.2021 суддя ОСОБА_4 прийняв справу № 914/1661/20 до свого провадження. Детальний рух справи під час її перебування в провадженні судді ОСОБА_4 відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

5. У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 914/1661/20, за наслідками якого дану справу розподілено для розгляду судді Чорній Л. З.

6. Ухвалою від 22.01.2025 суддя Чорній Л. З. прийняла справу № 914/1661/20 про банкрутство ТзДВ «Львівбудкомплектація» до свого провадження. Вказаною ухвалою повідомлено сторони та розпорядника майна, що судове засідання призначено на 29.01.2025.

7. 21 січня 2025 року зареєстровано заяву ТзДВ «Львівбудкомплектація» про відвід судді Чорній Л. З. від розгляду даної справи.

8. Ухвалою суду (суддя Чорній Л. З.) від 22.01.2025 визнано подану заяву необґрунтованою та матеріали справи № 914/1661/20 передано для вирішення заяви про відвід судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України та ч. 3 ст. 39 ГПК України.

9. Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

10. Заява про відвід судді Чорній Л. З. від розгляду справи № 914/1661/20 23.01.2025 розподілена для розгляду судді Трускавецькому В. П.

11. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі (ч. 7 ст. 39 ГПК України).

12. Враховуючи, що питання про відвід судді вирішується невідкладно та відсутність обов`язку суду вирішувати питання про відвід судді у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд вважає за необхідне розглянути питання про відвід судді без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, невідкладно.

Аргументи заявника.

13. Заява ТзДВ «Львівбудкомплектація» про відвід судді Чорній Л. З. обґрунтована таким.

14. Суддя Чорній Л. З. була головуючою у справі № 5015/118/11 про банкрутство ТОВ «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» протягом 12 років, що підтверджується ухвалами Господарського суду Львівської області від 12.01.2011 та від 05.06.2023 у справі №5015/118/11. Саме ухвалою від 05.06.2023 у справі № 5015/118/11 суддя Чорній Л.З. задовольнила самовідвід.

Справа № 5015/118/11 про банкрутство ТОВ «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» та справа № 914/1661/20 про банкрутство ТзДВ «Львівбудкомплектація» є пов`язані між собою наступним чином:

- власником товариств, щодо яких наявні справи про банкрутство є ОСОБА_1 , який є опосередкованим власником ТзОВ «УК «ЛА» із часткою у статутному капіталі більше 50 % і кінцевим бенефіціарним власником ТзДВ «Львівбудкомплектація» із часткою у статутному капіталі товариства 100%, що підтверджується витягом із сайту «Опендатабот»;

- особами, які здійснюють рейдерство щодо товариств, стосовно яких наявні справи про банкрутство є ОСОБА_2 , його адвокати Сідловська Ірина Юріївна та Максимишин Ірина Богданівна ;

- в обох справах здійснюється рейдерство на чолі з ОСОБА_2 , за сприянням якого відбулось незаконне виведення нерухомого майна з власності ТзОВ «УК «ЛА» та створюються удавані підстави для звернення стягнення на нерухоме майно ТзДВ «Львівбудкомплектація».

15. Посилаючись на рішення Європейського Суду з прав людини, на Бангалорські принципи поведінки суддів, заявник зазначає про відсутність довіри до судді Чорній Л. З. та просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України відвести її від розгляду справи № 914/1661/20.

Позиція суду.

16. Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

17. Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

18. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 ГПК України.

19. Частинами 1-3 статті 35 ГПК України унормовано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Стаття 36 ГПК України визначає підстави недопустимості повторної участі судді у розгляді справи.

20. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

21. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

22. Частиною 3 ст. 38 ГПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

23. Суд зазначає, що ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

24. Із аналізу поданої заяви про відвід вбачається, що виникнення недовіри до судді Чорній Л. З. виникло у заявника у зв`язку із встановленням ним пов`язаності даної справи із справою № 5015/118/11 про банкрутство ТзОВ «УК «ЛА», у якій головуюча суддя Чорній Л. З. взяла самовідвід. Пов`язані зазначені справи через їх власника - ОСОБА_1, через ОСОБА_2 та адвокатів, які, на думку заявника, здійснюють рейдерство щодо товариств.

25. Суд зауважує, що ч. 4 ст. 35 ГПК України прямо вказує на те, що рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

26. Отже, в розумінні цієї норми не належить до обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, та обставина, що суддя вже вчиняв ті чи інщі процесуальні дії, зокрема щодо самовідводу, при розгляді іншої справи.

27. Тобто, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

28. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника справи можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, чиї процесуальні дії сторону не влаштовують. В протилежному випадку випадку будь-яка сторона в будь-якій справі змогла в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

29. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

30. За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

31. Згідно зі статтею 6 Кодексу суддівської етики суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

32. Це означає, що у межах конкретної справи суддя повинен діяти у повній мірі покладаючись на оцінку обставин конкретної справи, незалежно від оцінки, наданої ним у інших справах.

33. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

34. В пункті 81 рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) зазначено, що «неупередженість» у сенсі ст. 6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою: чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. рішення ЄСПЛ у справах «Bulut v. Austria» від 22.02.1996, п. 31, заява № 17358/90 та «Thomann v. Switzerland» від 10.06.1996, п. 30, заява №1 7602/91). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

35. Тобто, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

36. Суд бере до уваги, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

37. Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

38. У цьому сенсі суд звертається до справи Європейського суду з прав людини «Де Хаес і Гійсельс проти Бельгії» (De Haes and Gijsels v. Belgium; Рішення від 24.02.1997), у якому (п. 37) суд визнав, що «судді мають бути захищені від деструктивних випадів, які є необґрунтованими, особливо з огляду на те, що до обов`язків суддів належить обачність, що стримує їх від відповіді на критицизм».

39. Таким чином, підсумовуючи викладене, суд вказує, що заявником не доведено наявність у діях судді Чорній Л. З. проявів, що могли б свідчити про недотримання принципу неупередженості та безсторонності суду при розгляді справи № 914/1661/20.

40. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви ТзДВ «Львівбудкомплектація» про відвід судді Чорній Л. З. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 35, 36, 38, 39, 234, 235, 323 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Львівбудкомплектація» про відвід судді Чорній Л. З. від розгляду даної справи - відмовити.

2. Справу № 914/1661/20 повернути раніше визначеному складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Трускавецький В.П.