ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4533/16

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув заяву Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про видачу дублікату наказу та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання

у справі:

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 200 340, 00 грн.

Представники:

від стягувача (заявника) не з`явився

від боржника не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

07.01.2025 через систему "Електронний суд" до суду від Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява, в якій останній просить:

- поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 до виконання;

- видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 3 005,10 грн. судового збору.

В обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у даній справі про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору пред`явлено до примусового виконання до органів ВДВС, проте, в ході виконавчого провадження спірний наказ було втрачено, у зв`язку з чим рішення суду є невиконаним, що і стало підставою для звернення до суду із заявою про видачу дублікату наказу та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання.

Ухвалою від 08.01.2025 господарським судом прийнято до розгляду заяву Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.01.2025.

Представники заявника та боржника в судове засідання 15.01.2025 не з`явились.

14.01.2025 від заявника через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява про розгляд справи № 904/4533/16 без участі представника відділення.

Відповідно до частини другої статті 329 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши подану заяву та додані до неї докази, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 у справі № 904/4533/16 присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної казначейської служби України за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни як платника податків за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" штраф в сумі 100 170,00 грн. та пеню в сумі 100 170,00 грн.; присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 3 005,10 грн. судового збору (з урахуванням ухвали про виправлення помилок від 12.09.2016).

На виконання зазначеного вище рішення, яке набрало законної сили 04.07.2016, господарським судом видано відповідні накази.

У подальшому, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2022 задоволено заяву Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та здійснено заміну сторони у справі № 904/4533/16 та стягувача у виконавчому провадженні - Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України на його правонаступника - Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Звертаючись із заявою про видачу дублікату наказу та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України посилається на те, що останнє в строк пред`явило наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у даній справі про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору до органів ВДВС, проте, в ході виконавчого провадження спірний наказ було втрачено органом ВДВС, у зв`язку з чим рішення суду є невиконаним.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволеню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо поновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 19.4 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Видача дубліката виконавчого документа зумовлена необхідністю виконання ухваленого судом рішення, яке набрало законної сили, проте не було виконане боржником.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, поновленим може бути лише пропущений встановлений законом строк.

Так, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору був виданий зі строком пред`явлення до виконання - до 05.07.2017.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки зазначені у частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частини 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Так, 04.11.2016 Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, у межах встановлених Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII строків для пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, звернулось до Нікопольського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою № 2821/28/02-16 про відкриття виконавчого провадження, до якої долучено оригінал наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору.

Вказаний наказ неодноразово повертався стягувачеві відповідно до постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та пред`являвся останнім до примусового виконання у межах встановлених Законом строків.

Так, 27.05.2021 Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України повторно пред`явлено до ВДВС спірний виконавчий документ до виконання відповідно до листа № 54-02/1944.

Постановою старшого державного виконавця Нікопольського МВ ДВС від 18.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65847894 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору.

У подальшому, Південно-східне міжобласне територіальне відділенням Антимонопольного комітету України звернулось до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із листами № 54-02/904 від 28.04.2023 та № 54-02/1097 від 19.05.2023 щодо надання інформації про стан виконання, зокрема, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору.

Листом № 60594 від 07.06.2023 Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив заявника про те, що 06.12.2021 виконавче провадження № 65847894 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни 3 005,10 грн. судового збору завершено, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", копію якої разом із оригіналом виконавчого документа того ж дня надіслано останньому. Повідомлено ВДВС і про те, що повторно на примусове виконання вищезазначений виконавчий документ не надходив.

Обгрунтовуючи подану заяву Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зазначає про те, що останнє не отримувало від ВДВС постанову від 06.12.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу, а також не отримувало оригінал наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з ФОП Печериці А.А. 3 005,10 грн. судового збору.

Так, з моменту отримання листа Нікопольського ВДВС відділенню стало відомо, що спірний наказ не виконано, наказ у відділенні відсутній та на виконанні у ВДВС не перебуває, а отже є втраченим.

Зважаючи на те, що стягувач не отримував наказ від відділу державної виконавчої служби та не мав можливості повторно пред`явити зазначений наказ до примусового виконання у межах встановленого строку, суд визнає причини пропуску строку пред`явлення наказу до виконання поважними та вважає можливим його поновити.

Вирішуючи питання щодо видачі дублікату наказу, суд враховує, що положення статей 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Наразі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 у справі № 904/4533/16, яке набрало законної сили 04.07.2016, на виконання якого видано наказ Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 3 005,10 грн. судового збору, не виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність передбачених пунктом 19.4 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України правових підстав для задоволення заяви Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в частині видачі дублікату наказу.

Крім того, суд зазначає, що за встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі дату видачі наказу, в частині найменування сторін, обов`язкових реквізитів тощо, станом на момент його первісної видачі 04.07.2016.

Відтак, заява Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 19.4 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 та поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання - задовольнити.

2. Поновити пропущений строк для пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 3 005,10 грн. судового збору, встановивши строк пред`явлення його до виконання з 15.01.2025 по 16.04.2025.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 у справі № 904/4533/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Печериці Анастасії Андріївни на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 3 005,10 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 20.01.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко