УХВАЛА

27.01.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/49/25

Господарський суд Івано-Франківської області в складі судді Малєєвої О. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПСФАБРІК ГРУП" від 24.01.2025 (вх. № 656/25) про забезпечення позову у справі, в якій

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІПСФАБРІК ГРУП",

відповідач - Приватне підприємство "ТРОЯНСЬКІ ГІПСИ",

про визнання недійсним пункту 12.2. розділу 2 договору суборенди земельної ділянки від 17.10.2016 в частині припинення цього договору у разі припинення договору про співпрацю від 17.10.2016,

установив таке.

20.01.2025 до суду надійшов позов ТОВ "Гіпсфабрік Груп" до ПП "Троянські Гіпси" про визнання недійсним пункту 12.2 розділу 2 договору суборенди земельної ділянки від 17.10.2016 в частині припинення цього договору у разі припинення договору про співпрацю від 17.10.2016.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 17.10.2016 між позивачем як суборендарем (ТОВ "Баумікс-СБС" змінило найменування на ТОВ "Гіпсфабрік Груп") та відповідачем як орендарем був укладений договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0008, площею 3,5843 га за межами населеного пункту села Хотимир Тлумацького району (зараз Івано-Франківського району) Івано-Франківської області (далі - договір суборенди). Строк дії договору суборенди визначено до 01.11.2025 з правом його поновлення. Вказане речове право суборендаря зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.10.2016, номер запису 17009911. Зазначає, що 23.12.2024 отримав від відповідача лист, у якому повідомлено про автоматичне припинення договору суборенди з 01.01.2025 з підстав припинення договору про співпрацю від 17.10.2016 і заявлена вимога про повернення земельної ділянки. У пункті 12.2. договору суборенди передбачено перелік підстав для припинення цього договору, зокрема і внаслідок припинення договору про співпрацю від 17.10.2016. Відмічає, що відповідач не є стороною договору про співпрацю від 17.10.2016, умови якого суперечать умовам договору суборенди. Вважає, що ця умова договору суборенди не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України і просить визнати її недійсною на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 217 ЦК України. Вказує на порушення прав позивача як суборендаря, який за умовами договору про співпрацю від 17.10.2016 власними силами вжив комплекс дій з метою будівництва на цій земельній ділянці заводу з виробництва, продажу та пакування виготовленої продукції, і жодних претензій чи зауважень з приводу виконання позивачем договірних зобов`язань від сторін згаданих договорів не надходило.

Суд згідно з ухвалою від 23.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі.

Відповідно до ухвали від 23.01.2025 суд за заявою позивача від 21.01.2025 (вх. №533/25) вжив заходи забезпечення позову - заборонив органам та суб`єктам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити реєстраційні дії щодо припинення права суборенди ТОВ "Гіпсфабрік Груп" на вказану земельну ділянку.

Позивач повторно подав заяву про забезпечення позову від 24.01.2025 (вх. № 656/25), в якій просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, в тому числі укладати договори та вчиняти інші правочини щодо зазначеної земельної ділянки, оскільки заходи забезпечення позову, які вжито згідно з ухвалою суду від 23.01.2025, на даний час вчинити неможливо, так як проведена реєстрація виправлення строку дії речового права позивача (права суборенди на земельну ділянку) з 01.11.2025 на 01.01.2025, а також здійснена реєстрація припинення вказаного права.

Суд встановив, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 409384424 від 23.01.2025 щодо об`єкту нерухомого майна - вказаної земельної ділянки, в розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" відсутній запис № 17009911 від 19.10.2016 про речове право позивача - право суборенди.

Згідно з розширеної інформаційної довідки № 409450941 від 24.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цієї земельної ділянки право суборенди позивача було зареєстроване 19.10.2016, строк дії речового права позивача - 01.11.2025 з правом пролонгації. Проте 22.01.2025 проведено реєстрацію виправлення речового права, зокрема змінено строк його дії з 01.11.2025 на 01.01.2025. В цей же день, 22.01.2025, проведено реєстрацію припинення вказаного права позивача.

Вирішуючи вказану заяву про забезпечення позову, суд керується приписами ст. 136 ГПК України, згідно з якими господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач звернувся з цим позовом на захист прав суборендаря земельної ділянки відповідно до умов договору суборенди, в якому визначено строк його дії до 01.11.2025 з правом поновлення, і яке на цей же строк було зареєстроване в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас за умовами п. 12.2. договору суборенди цей договір припиняється внаслідок припинення договору про співпрацю від 17.10.2016, в якому передбачено його автоматичне припинення 01.01.2025. Вказана умова договору суборенди є предметом оскарження у цій справі, вирішення якої впливає на визначення строку дії права суборенди позивача.

Суд встановив, що після звернення позивача з цим позовом здійснено державну реєстрацію змін щодо строку дії вказаного речового права позивача, а також здійснено реєстрацію припинення вказаного права. Як наслідок, відповідач до вирішення цього спору може укласти інший договорів суборенди, передати земельну ділянку в суборенду іншій особі чи укласти інші правочини щодо земельної ділянки. Наведені обставини здатні істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача в разі наявності підстав для задоволення позову, призвести до порушення прав та законних інтересів інших осіб. Тому суд вважає, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Запропонований позивачем вид забезпечення позову відповідає наведеним вимогам.

Враховуючи викладене, заяву позивача про забезпечення позову належить задовольнити.

Керуючись ст. 136 - 141, 144, 234, 235, 254 - 256 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПСФАБРІК ГРУП" від 24.01.2025 (вх. № 656/25) про забезпечення позову.

Заборонити Приватному підприємству "ТРОЯНСЬКІ ГІПСИ" (ідентифікаційний код 33208749) вчиняти будь-які дії, в тому числі укладати договори та вчиняти інші правочини щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0008, площею 3,5843 га, за адресою: Івано-Франківська обл., Тлумацький р., Хотимирська с/рада (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 56).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 27.01.2025.

Стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІПСФАБРІК ГРУП" (вул. Осередок, буд. 14, с. Хотимир, Івано-Франківський район, Івано-Франківська обл., ідентифікаційний код 40548932).

Боржником є Приватне підприємство "ТРОЯНСЬКІ ГІПСИ" (вул. Осередок, буд. 57, с. Хотимир, Івано-Франківський район, Івано-Франківська обл., ідентифікаційний код 33208749).

Набрання ухвалою законної сили - 27.01.2025.

Строк пред`явлення ухвали до виконання з 27.01.2025 до 27.01.2028.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя Малєєва Олена Вікторівна