ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2025 р. Справа № 911/1907/24

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., за участю секретаря судового засідання Байдрелової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради

про стягнення 8 921 321, 44 грн

за участю представника позивача: Жирний О.С. (довіреність № 1-4032 від 26.08.2024)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.07.2024 через підсистему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі АТ «Укртрансгаз» / позивач) подало позовну заяву до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (далі КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР / відповідач) про стягнення 8 921 321, 44 грн, з яких: 7 735 093, 08 грн компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень березень 2017 року та березень 2018 року, 313 117, 65 грн 3 % річних та 873 110, 71 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у січні березні 2017 року та березні 2018 року здійснив відбір природного газу із газотранспортної системи обсягом 2 605, 991 тис. куб. м. без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування, що зумовило виникнення спірної заборгованості, а також нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Господарський суд Київської області у складі судді Шевчук Н.Г. ухвалою від 29.07.2024 залишив позовну заяву АТ «Укртрансгаз» без руху, постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

02.08.2024 канцелярією Господарського суду Київської області зареєстровано надіслану АТ «Укртрансгаз» через підсистему «Електронний суд», на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, заяву про усунення недоліків, відповідно до змісту якої позивач надав пояснення щодо виявлених судом недоліків разом з доказами на їх підтвердження.

Господарський суд Київської області у складі судді Шевчук Н.Г. ухвалою від 06.08.2024, зокрема, прийняв позовну заяву АТ «Укртрансгаз» до розгляду та відкрив провадження у справі № 911/1907/24; призначив підготовче засідання на 05.09.2024; встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позов; запропонував позивачу у строк до десяти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу заперечення у порядку, передбаченому ст. 166, 167 Господарського процесуального кодексу України.

05.09.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідач подав клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, згідно змісту якого просив суд поновити пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву у справі № 911/1907/24 та приєднати такий відзив на позов до матеріалів справи.

Одночасно з зверненням через канцелярію Господарського суду Київської області із клопотанням про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР подало також відзив на позовну заяву, згідно змісту якого заперечило щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову та, як наслідок, просило суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Господарський суд Київської області у складі судді Шевчук Н.Г. ухвалою від 05.09.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 05.09.2024 у справі № 911/1907/24, задовольнив клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняв відзив на позов до матеріалів справи, оголосив у підготовчому засіданні перерву до 26.09.2024.

13.09.2024, у встановлений судом строк, через підсистему «Електронний суд» АТ «Укртрансгаз» надіслало відповідь на відзив, згідно змісту якої заперечило проти доводів КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР, викладених у відзиві на позовну заяву, з огляду на їх безпідставність, необґрунтованість та невідповідність останніх дійсним обставинам справи. У підготовчому засіданні 22.11.2024 суд долучив відповідь на відзив разом з доданими до неї документами до матеріалів справи.

26.09.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР подало письмові пояснення, згідно змісту яких надало власну таблицю кількості та вартості спожитого природного газу без виділених номінацій за січень березень 2017 року та березень 2018 року, а також зауважило, що повністю підтримує висловлену у відзиві на позовну заяву позицію. У підготовчому засіданні 22.11.2024 суд долучив письмові пояснення відповідача разом з доданими до них документами до матеріалів справи.

Господарський суд Київської області у складі судді Шевчук Н.Г. ухвалою від 26.09.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 26.09.2024 у справі № 911/1907/24, оголосив у підготовчому засіданні перерву до 31.10.2024.

Керівник апарату Господарського суду Київської області розпорядженням № 129-АР від 28.10.2024, у зв`язку з відрахуванням зі штату Господарського суду Київської області судді Шевчук Н.Г. на підставі наказу № 21-К від 14.10.2024 та з метою недопущення порушення процесуальних строків, зокрема, по справі № 911/1907/24, призначив здійснити повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/1907/24.

28.10.2024 згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 28.10.2024, справу № 911/1907/24 передано судді Господарського суду Київської області Горбасенку П.В. для подальшого розгляду.

Господарський суд Київської області ухвалою від 29.10.2024, зокрема, прийняв справу № 911/1907/24 до розгляду та призначив підготовче засідання на 22.11.2024; встановив строк АТ «Укртрансгаз» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР до 22.11.2024 для подання до суду заяв та клопотань, які відповідно до ст. 182 Господарського процесуального кодексу України мають бути вирішені у підготовчому засіданні (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних заяв та / або клопотань на адресу іншої сторони.

Господарський суд Київської області ухвалою від 22.11.2024 у справі № 911/1907/24 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 13.12.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 13.12.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 13.12.2024 у справі № 911/1907/24, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.01.2025.

У судове засідання 17.01.2025 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тоді як суд вчинив передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника про розгляд означеної справи.

В розрізі зазначеного та можливості КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР реалізувати своє процесуальне право, зокрема, щодо участі його представника в судовому засіданні 17.01.2025 з розгляду цієї справи, судом враховано, що:

- в матеріалах означеної справи наявний бланк повідомлення про дату наступного судового засідання від 13.12.2024, підписаний представником відповідача;

- копії всіх ухвал Господарського суду Київської області в означеній справі суд направив відповідачу до його персонального кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа;

- всі постановлені у цій справі ухвали суд офіційно оприлюднив у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua (далі Реєстр), як наслідок, відповідні рішення суду знаходяться у вільному доступі, оскільки за змістом ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

З огляду вказаного суд дійшов висновку, що відповідач був обізнаний про наявність відповідного судового провадження, а отже, мав можливість взяти участь у судовому засіданні 17.01.2025 у передбаченому процесуальним законом порядку.

У судовому засіданні 17.01.2025, закінчивши з`ясування обставин та перевірку їх доказами, суд оголосив про перехід до судових дебатів, по закінченні яких вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

УСТАНОВИВ:

Як зауважив позивач, АТ «Укртрансгаз» до 31.12.2019 виконувало функції оператора газотранспортної системи (далі оператор ГТС) - суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників), що передбачено п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», тоді як КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР, в розумінні п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», є захищеним споживачем природного газу, що здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Так, за доводами АТ «Укртрансгаз», на виконання вимог розпоряджень Кабінету Міністрів України № 742-р від 05.10.2016 «Деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» та № 720-р від 04.10.2017 «Деякі питання опалювального сезону 2017/18 року», між відповідачем як споживачем та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі НАК «Нафтогаз України») як постачальником укладено договори на постачання природного газу:

1) № 1742/1617-ТЕ-41 від 11.10.2016, № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016, № 1839/1617-БО-41 від 28.10.2016, № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016 та № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016, відповідно до п. 1.1, абз. 2 п. 3.1, абз. 2 п. 3.2 яких сторони погодили, що:

- постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цих договорів;

- право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ;

- обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку;

2) № 2125/1718-ТЕ-41 від 18.09.2017, № 2126/1718-БО-41 від 18.09.2017, № 2127/1718-КП-41 від 18.09.2017, № 2128/1718-ТЕ-17 від 18.09.2017, № 2129/1718-БО-17 від 18.09.2017 та № 2130/1718-КП-17 від 18.09.2017, відповідно до п. 1.1, абз. 2 п. 3.1, пп. 3.2-3.4 яких сторони погодили, що:

- постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цих договорів;

- право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ;

- постачання природного газу за цими договорами здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог п. 12 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 (далі Положення);

- у разі невиконання споживачем вимог п. 12 Положення постачальник не підтверджує планові обсяги газу (номінацію) для споживача, при цьому передача природного газу не здійснюється;

- постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Номінація надається в обсязі, необхідному споживачу за цими договорами за умови виконання споживачем вимог п. 12 Положення.

28.10.2016, 22.11.2016, 30.12.2016, а також 23.01.2017 між НАК «Нафтогаз України» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР укладено додаткові угоди № 1, № 2, № 3 та № 4 до договору постачання природного газу № 1839/1617-БО-41 від 28.10.2016, в яких сторони виклали деякі пункти договору в нових редакціях.

28.10.2016, 22.11.2016, 30.12.2016 та 23.01.2017 між НАК «Нафтогаз України» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР укладено додаткові угоди № 1, № 2, № 3 та № 4 також до договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, в яких сторони виклали деякі пункти відповідного договору в нових редакціях.

22.11.2016, 21.12.2016, 23.01.2017, 24.01.2017, а також 24.02.2017 між НАК «Нафтогаз України» та відповідачем, з аналогічних підстав, було укладено додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4 та № 5 до договору постачання природного газу № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016.

22.11.2016, 21.12.2016, 23.01.2017, 24.01.2017, а також 24.02.2017 між НАК «Нафтогаз України» та відповідачем було укладено додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4 та № 5 до договору постачання природного газу № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016.

23.01.2017 між НАК «Нафтогаз України» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 1742/1617-ТЕ-41.

Крім того 23.01.2017 між НАК «Нафтогаз України» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 1743/1617-ТЕ-17.

11.01.2018 між НАК «Нафтогаз України» та відповідачем укладено:

- додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 2125/1718-ТЕ-41 від 18.09.2017;

- додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 2126/1718-БО-41 від 18.09.2017;

- додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 2128/1718-ТЕ-17 від 18.09.2017;

- додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 2129/1718-БО-17 від 18.09.2017.

Копії означених договорів та додаткових угод наявні в матеріалах цієї справи.

Позивач вказує, що АТ «Укртрансгаз» встановило відсутність будь-якого замовника послуг транспортування та фактичної передачі в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), будь-яким суб`єктом ринку природного газу, зокрема будь-яким постачальником, в обсягах 836, 276 тис. куб. м. у січні 2017 року, 688, 460 тис. куб. м. у лютому 2017 року, 403, 624 тис. куб. м. у березні 2017 року та 677, 631 тис. куб. м. у березні 2018 року на вході до газотранспортної системи для його подальшого транспортування для відповідача.

Відтак, за твердженнями позивача, відповідач хоч і мав договірні відносини з постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України», однак остання не здійснила постачання вказаних обсягів природного газу відповідачу, унаслідок чого КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР у січні березні 2017 року та березні 2018 року здійснило відбір природного газу із газотранспортної системи обсягом 2 605, 991 тис. куб. м. без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування.

На думку АТ «Укртрансгаз», наведене підтверджується, зокрема, долученими до позовної заяви копіями актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, підписаних АТ «Укртрансгаз» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР, реєстрів обсягів газу, що були використані споживачами по договорах з НАК «Нафтогаз України» із мереж ПАТ «Київоблгаз», а також звітів про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Київгаз».

Також на підтвердження обставин здійснення відповідачем відбору природного газу без поданих номінацій позивачем надано копії місячних номінацій замовника послуг транспортування № 13/01-ТКЕ-КП-17 від 26.01.2017, № 12/01-ТКЕ-БО-17 від 26.01.2017, № 13/01-ТКЕ-ТЕ/РО-17 від 26.01.2017, № 14/02-ТКЕ-БО-17 від 28.02.2017, № 14/02-ТКЕ-ТЕ/РО-17 від 28.02.2017, № 13/02-ТКЕ-КП-17 від 28.02.2017, № 10/03-ТКЕ-ТЕ/РО-17 від 31.03.2017, № 10/03-ТКЕ-БО-17 від 31.03.2017, № 09/03-ТКЕ-КП-17 від 31.03.2017 та № 12/03-ПР-18 від 26.03.2018.

Крім того позивачем зауважено, що обставини відбору відповідачем природного газу встановлено:

- рішенням Господарського суду Київської області від 21.08.2017 у справі № 911/1855/17 в обсязі 836, 276 тис. куб. м. (у січні 2017 року), в обсязі 688, 460 тис. куб. м. (у лютому 2017 року) та в обсязі 403, 624 тис. куб. м. (у березні 2017 року);

- рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № 911/2388/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі № 911/2388/19, в обсязі 419, 337 тис. куб. м. (у січні 2017 року), в обсязі 344, 409 тис. куб. м. (у лютому 2017 року) та в обсязі 227, 287 тис. куб. м. (у березні 2017 року);

- рішенням Господарського суду Київської області від 09.12.2021 у справі № 911/2404/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 911/2404/21, в обсязі 335, 992 тис. куб. м. (у березні 2018 року).

Отже, враховуючи, що відповідач здійснював відбір природного газу з газотранспортної системи в обсязі 2 605, 991 тис. куб. м. у січні березні 2017 року та березні 2018 року без поданих постачальником газу номінацій, позивач просить суд стягнути з КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР вартість вказаних обсягів природного газу у передбаченому ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» порядку.

За розрахунком АТ «Укртрансгаз» вартість відібраного без номінацій природного газу у спірний період в обсязі 2 605, 991 тис. куб. м. загалом складає 16 350 647, 96 грн, яку відповідач зобов`язаний оплатити позивачу рівними частинами протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, тобто розмір щомісячної оплати вартості відібраного без номінацій природного газу складає 227 092, 33 грн.

За доводами позивача, станом на 08.07.2024 строк оплати вартості відібраного без номінацій природного газу за період з 01.10.2021 по 01.07.2024 є таким, що настав, відтак КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР було зобов`язане сплатити АТ «Укртрансгаз» 7 735 093, 08 грн, тоді як відповідач, в порушення вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», не здійснив таку оплату, чим порушив відповідне зобов`язання та допустив прострочення визначеного таким законом строку для оплати.

Враховуючи прострочення виконання зобов`язання відповідачем, позивач вважає, що КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР зобов`язане також сплатити 313 117, 65 грн 3 % річних та 873 110, 71 грн інфляційних втрат.

Зі свого боку, заперечуючи проти позовних вимог АТ «Укртрансгаз», КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР зазначило, що:

- поданий позивачем розрахунок вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу не відповідає арифметичній правильності, оскільки сума без ПДВ при перерахунку згідно даних позивача становить 12 934 782, 98 грн, тоді як в розрахунку зазначено суму 13 625 539, 97 грн, так само і сума з ПДВ при перерахунку становить 15 461 770, 95 грн, тоді як позивач вказує 16 350 647, 96 грн, тобто позивач неправильно вказує арифметичну суму вартості природного газу або навмисно збільшує вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу;

- як випливає із аналізу ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу вартість відібраного природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій до 01.10.2027, тобто поняття прострочення виконання відповідного зобов`язання може бути застосоване лише 01.10.2027 в разі несплати відповідачем вартості відібраного природного газу без номінацій до 01.10.2027, відтак твердження позивача про прострочення відповідачем строку оплати відповідно до вказаного закону є хибним;

- згідно вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, сума самого зобов`язання має бути чітко визначена та погоджена сторонами зобов`язання, тобто позивачем і відповідачем, тоді як у цьому позові позивач не визначив чіткої та обґрунтованої вартості зобов`язання, яке мало бути виконане відповідачем, не надав належних доказів та розрахунків вартості відібраного природного газу без номінацій за січень березень 2017 року та березень 2018 року, що, відповідно, унеможливлює здійснення виконання зобов`язання;

- відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тоді як з огляду на обставини відсутності прострочення виконання зобов`язання зі сторони відповідача, - нарахування процентів річних та інфляційних втрат без існування заборгованості неможливе.

Отже, на думку відповідача, все викладене вище свідчить про безпідставність позовних вимог у цій справі та, як наслідок, наявність підстав для відмови у їх задоволенні.

Додатково КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР у своїх поясненнях склало власну таблицю кількості та вартості спожитого природного газу без виділених номінацій за січень березень 2017 року та березень 2018 року, згідно якої зазначило, що:

- у січні 2017 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 836, 276 тис. куб. м. загальною вартістю 4 989 172, 64 грн;

- у лютому 2017 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 688, 460 тис. куб. м. загальною вартістю 4 122 854, 22 грн;

- у березні 2017 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 403, 624 тис. куб. м. загальною вартістю 2 411 146, 65 грн;

- у березні 2018 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 677, 631 тис. куб. м. загальною вартістю 4 833 829, 91 грн.

У спростування наведених КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР у відзиві на позов доводів, позивач зазначив, що:

- твердження відповідача про неналежний розрахунок розміру компенсації за використані у спірні періоди обсяги природного газу є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», якими унормовано, що вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу визначається за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів, тоді як долучений до позовної заяви розрахунок в залежності від категорії споживання обсягів природного газу означеним вимогам відповідає;

- як випливає із наявних в матеріалах цієї справи копій складених відповідачем актів приймання-передачі природного газу, зазначені в них відомості щодо категорії споживання природного газу, обсягів спожитого природного газу, ціни спожитого природного газу за 1 тис. куб. м., а також загальної вартості спожитого природного газу повністю відповідають зазначеним відомостям у розрахунках позивача;

- твердження відповідача про те, що строк оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень березень 2017 року та березень 2018 року не настав, відповідно, зобов`язання не є простроченим та позивачем здійснено безпідставне нарахування 3 % річних та інфляційних втрат спростовуються нормами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення»;

- хоч відповідач і заперечує проти позовних вимог, проте підтверджує та повністю визнає факт відбору природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій у спірний період, відсутність підписаних актів приймання-передачі природного газу на спірні обсяги, а також неоплату ним вартості використаних обсягів природного газу будь-якому постачальнику природного газу;

- предметом означеного позову є стягнення вартості відібраних відповідачем без номінацій обсягів природного газу, відтак для спростування позовних вимог останній мав подати докази надання постачальником номінацій на зазначені обсяги природного газу, а також акти приймання-передачі природного газу, підписані між постачальником природного газу і відповідачем, тоді як вказані докази КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР подані не були, що свідчить про наявність підстав для стягнення заборгованості на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».

Отже, на думку АТ «Укртрансгаз», відзив КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР не спростовує викладених у позовній заяві доводів, відтак відповідні позовні вимоги належить задовольнити.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Згідно приписів ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) унормовано, що номінацією є попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу, зокрема, за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період.

Згідно із п. 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу.

Зазначене мотивовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газотранспортна система є технологічним комплексом, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу. А функції з транспортування, розподілу та постачання природного газу розділені між різними суб`єктами ринку. Зазначене зумовлює необхідність координації та співпраці таких суб`єктів.

З огляду на матеріали означеної справи, у спірні періоди та до 31.12.2019 (моменту створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України оператора ГТС) позивач виконував функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Положеннями ч. 1 ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі спеціальні обов`язки визначені Кабінетом Міністрів України в таких постановах:

- № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (далі Постанова № 758);

- № 187 від 22.03.2017 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі Постанова № 187);

- № 867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі Постанова № 867).

Із системного аналізу вказаних постанов випливає, що НАК «Нафтогаз України» зобов`язана постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів.

До таких виробників належав і відповідач.

Незважаючи на це, постачання природного газу повинно було відбуватися з урахуванням вимог, які визначалися чинними нормативно-правовими актами: Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГТС.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, в Україні 30.11.2016 набрав чинності Закон України № 1730-VIII від 03.11.2016 «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі Закон № 1730), а згодом Закон України № 1639-IX від 14.07.2021 «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі Закон № 1639) та Закон України № 2479-IX від 29.07.2022 «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (далі Закон № 2479).

Оскільки на практиці виникали ситуації, коли НАК «Нафтогаз України» не подавала номінацій оператору ГТС, а виробники теплової енергії продовжували споживати природний газ, АТ «Укртрансгаз» довелося балансувати газотранспортну систему за рахунок власного природного газу. Враховуючи ці обставини, законодавець визначив умови та суб`єкта ринку природного газу, якому споживач повинен сплатити вартість спожитого природного газу за відсутності підтверджених номінацій. Адже не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості.

Отже, Законом № 1639 та Законом № 2479 було внесено зміни до Закону № 1730, розширивши сферу його дії, зокрема через викладення ст. 2 в новій редакції: дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу / передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та / або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону № 1730 (тут і надалі у редакції, чинній на момент розгляду цієї справи) заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором ГТС та особою, що виконувала функції оператора ГТС до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та / або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води), які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість:

- відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів;

- послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами, встановленими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, чинними протягом періоду таких відборів.

Із системного аналізу викладених приписів Закону № 1730 випливає, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень ст. 8 цього закону є:

1) учасниками процедури врегулювання заборгованості мають бути - підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019;

2) заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів;

3) період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015-31.12.2019;

4) строк оплати настав з 01.10.2021.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 914/1940/22 та від 16.02.2024 у справі № 905/2044/19.

З огляду на матеріали справи судом встановлено, що між НАК «Нафтогаз України» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР укладено договори постачання природного газу № 1742/1617-ТЕ-41 від 11.10.2016, № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016, № 1839/1617-БО-41 від 28.10.2016, № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016, № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016, № 2125/1718-ТЕ-41 від 18.09.2017, № 2126/1718-БО-41 від 18.09.2017, № 2127/1718-КП-41 від 18.09.2017, № 2128/1718-ТЕ-17 від 18.09.2017, № 2129/1718-БО-17 від 18.09.2017 та № 2130/1718-КП-17 від 18.09.2017, за умовами яких НАК «Нафтогаз України» є постачальником природного газу та взяла на себе обов`язок поставити споживачеві (КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР) протягом 2016-2018 років природний газ, тоді як споживач зобов`язався оплатити його вартість.

Згідно приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлена у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу.

Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами, а правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу, але також і сприяє додержанню процесуальної економії в новому процесі.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору.

Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 904/3927/22.

Також преюдиціальні факти необхідно відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Важливим видається те, що обставини, встановлені у першій справі, що є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідним для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами позову, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, то питання про те, чи належав певний факт до предмета доказування, є питанням права, а не факту.

Питання факту це питання про те, чи була наявна / відсутня певна обставина, що має значення для вирішення певного спору. Фактичні обставини встановлюються через доказування. Доказування дає змогу відтворити той чи інший фрагмент дійсності в асортименті значущості для справи (предмет доказування).

Подібна правова позиція щодо застосування ст. 75 ГПК України викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 914/554/19.

Так, в межах цієї справи суду необхідно дослідити обставини:

- відбору відповідачем природного газу упродовж січня березня 2017 року та березня 2018 року;

- відбору природного газу без поданих постачальником газу номінацій та за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів;

- наявності заборгованості, оскільки їх встановлення необхідне для вирішення цієї справи, а також перевірити та надати оцінку запереченням відповідача, перевірити правильність розрахунків.

Водночас Господарський суд Київської області рішенням від 14.12.2020 у справі № 911/2388/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі № 911/2388/19, відмовив в задоволені позовних вимог АТ «Укртрансгаз» до КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно та стягнення 6 622 617, 66 грн вартості останнього.

Зі змісту мотивувальних частин вказаних судових рішень у згаданій господарській справі випливає, що:

- згідно доданих до позовної заяви звіту / алокації / реєстру обсягів газу / звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу ПАТ «Київоблгаз» алокації обсягів природного газу, зокрема, у січні - 419, 337 тис. куб. м., у лютому - 344, 409 тис. куб. м., у березні - 227, 287 тис. куб. м., які за доводами позивача було безпідставно відібрано відповідачем, оператором ГРМ - ПАТ «Київоблгаз» віднесено до постачальника - НАК «Нафтогаз України»;

- між НАК «Нафтогаз України» як постачальником та КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР як споживачем укладено ряд договорів постачання природного газу:

1) 11.10.2016 - договір № 1743/1617-ТЕ-17, відповідно до п. 2.1 якого постачальник передає споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 809, 969 тис. куб. м., зокрема за місяцями: січень 2017 року - 228, 619 тис. куб. м., лютий 2017 року - 132, 062 тис. куб. м., березень 2017 року - 122, 495 тис. куб. м.;

2) 11.11.2016 - договір № 1899/1617-КП-41, відповідно до п. 2.1 якого постачальник передає споживачу з 01.11.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 31, 552 тис. куб. м., зокрема за місяцями: січень 2017 року - 7, 970 тис. куб. м., лютий 2017 року - 8, 288 тис. куб. м., березень 2017 року - 5, 604 тис. куб. м.;

3) 28.10.2016 - договір № 1840/1617-БО-17, відповідно до п. 2.1 якого постачальник передає споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 774, 819 тис. куб. м., зокрема за місяцями: січень 2017 року - 204, 404 тис. куб. м., лютий 2017 року - 144, 330 тис. куб. м., березень 2017 року - 125, 140 тис. куб. м.;

4) 11.11.2016 - договір № 1900/1617-КП-17, відповідно до п. 2.1 якого постачальник передає споживачу з 01.11.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 12, 068 тис. куб. м., зокрема за місяцями: січень 2017 року - 3, 398 тис. куб. м., лютий 2017 року - 1, 956 тис. куб. м., березень 2017 року - 1, 785 тис. куб. м.;

- відповідно до наявних в матеріалах справи копій листів НАК «Нафтогаз України» № 23-1662/1.2-17 від 16.02.2017, № 26-2824/1.2-17 від 20.03.2017, № 26-3430/1.2-17 від 13.04.2017 остання, з огляду на порушення відповідачем п. 17 постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 та непідтвердження планових обсягів (номінацій) природного газу, повернула відповідачу без підпису оформлені за вказаними вище договорами акти приймання-передачі газу за січень-березень 2017 року, зокрема:

1) акт від 31.01.2017, складений відповідно до договору № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у січні 2017 року об`ємом 419, 337 тис. куб. м.;

2) акт від 28.02.2017, складений відповідно до договору № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у лютому 2017 року об`ємом 7, 405 тис. куб. м.;

3) акт від 28.02.2017, складений відповідно до договору № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у лютому 2017 року об`ємом 187, 009 тис. куб. м.;

4) акт від 28.02.2017, складений відповідно до договору № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у лютому 2017 року об`ємом 155, 303 тис. куб. м.;

5) акт від 28.02.2017, складений відповідно до договору № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у лютому 2017 року об`ємом 2, 097 тис. куб. м.;

6) акт від 31.03.2017, складений відповідно до договору № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у березні 2017 року об`ємом 107, 597 тис. куб. м.;

7) акт від 31.03.2017, складений відповідно до договору № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у березні 2017 року об`ємом 118, 263 тис. куб. м.;

8) акт від 31.03.2017, складений відповідно до договору № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016, на передачу від НАК «Нафтогаз України» відповідачу природного газу у березні 2017 року об`ємом 1, 427 тис. куб. м.

Поряд з тим у справі № 911/2388/19 суди дійшли таких висновків:

- позивач, зауважуючи про відсутність у спірному періоді у відповідача підтверджених номінацій природного газу, надав відповідачу на відповідні, спірні обсяги газу послуги транспортування магістральними газопроводами, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії актів: № 01-17- від 31.01.2017, № 02-17- від 28.02.2017, № 03-18- від 31.03.2018;

- згідно Положення «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015, розпорядження Кабінету Міністрів України № 1064-р від 07.10.2015 «Деякі питання опалювального сезону 2015/16 року» та розпорядження Кабінету Міністрів України № 742-р від 05.10.2016 «Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017» видача номінацій споживачам (виробникам теплової енергії) та поставка природного газу цим виробникам відповідно до договорів, укладених між ними, є обов`язком НАК «Нафтогаз України», а не її правом;

- обставини подання / неподання НАК «Нафтогаз України» номінацій природного газу перебувають поза межами впливу відповідача та жодним чином не свідчить про безпідставне споживання природного газу в заявленому позивачем обсязі;

- відбір відповідачем у січні-березні 2017 року безпосередньо з газотранспортної системи 991, 033 тис. куб. м. природного газу, з огляду на надання позивачем послуг з транспортування такого газу відповідачу без будь-яких заперечень щодо відсутності номінацій на обсяги цього газу, який заявлено у цій справі до повернення як безпідставно отриманий, не є несанкціонованим відбором, тобто спірний обсяг природного газу не є таким, що отриманий відповідачем без достатньої правової підстави у розумінні ст. 1212 ЦК України.

Крім того Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.06.2022 у справі № 911/2404/21, що набрала законної сили 08.06.2022, зокрема, скасував рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2021 у справі № 911/2404/21 та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволені позову АТ «Укртрансгаз» до КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР про стягнення 4 359 657, 47 грн вартості безпідставно набутого майна.

У мотивувальній частині вказаної постанови у господарській справі № 911/2404/21 Північний апеляційний господарський суд зазначив, що:

- під час розгляду справи № 910/11215/18 судами було встановлено, що в березні 2018 року споживачем - КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР був спожитий обсяг природного газу в розмірі 335, 992 тис. куб. м., постачальником якого була НАК «Нафтогаз України»;

- з доданих до позовної заяви звіту / алокації / реєстру обсягів газу / звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу Публічного акціонерного товариства «Київгаз» випливає, що алокації обсягів природного газу у березні 2018 року - 335, 992 тис. куб. м., які за доводами позивача було безпідставно відібрано відповідачем, споживачем - КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР віднесено до постачальника - НАК «Нафтогаз України»;

- у спірний період протягом березня 2018 року постачальником природного газу для КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР була НАК «Нафтогаз України», про що свідчать укладені між ними договори постачання природного газу:

1) № 2127/1718-КП-41 від 18.09.2017 - відповідно до п. 2.1 якого НАК «Нафтогаз України» передає КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР з 01 жовтня 2017 по 31 березня 2018 природний газ обсягом до 39, 976 тис. куб. м., у тому числі у березні 2018 року - 5, 609 тис. куб. м. (1-й квартал 2018 року - 25, 113 тис. куб. м.);

2) № 2125/1718-ТЕ-41 від 18.09.2017 - відповідно до п. 2.1 якого НАК «Нафтогаз України» передає КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР з 01 жовтня 2017 по 31 березня 2018 природний газ обсягом до 1 715, 316 тис. куб. м., у тому числі у березні 2018 року - 229, 772 тис. куб. м. (1-й квартал 2018 року - 993, 130 тис. куб. м.);

3) № 2126/1718-БО-41 від 18.09.2017 - відповідно до п. 2.1 якого НАК «Нафтогаз України» передає КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР з 01 жовтня 2017 по 31 березня 2018 природний газ обсягом до 251, 593 тис. куб. м., у тому числі у березні 2018 року - 36, 503 тис. куб. м. (1-й квартал 2018 року - 144, 275 тис. куб. м.);

- виникнення у позивача небалансу обсягів природного газу за спірний період відбулося саме внаслідок дій НАК «Нафтогаз України» щодо ненадання відповідачу номінацій на плановий обсяг газу на цей період, проте вказана обставина не звільняє НАК «Нафтогаз України» від обов`язку постачати природний газ відповідачу як споживачу за укладеними між ними договорами про постачання природного газу, а тому дії відповідача не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу, отже, відсутні передбачені ст. 1212-1213 ЦК України підстави кваліфікувати спірні правовідносини як такі, що виникли з безпідставного набуття або збереження майна позивача відповідачем.

В розрізі зазначеного суд вважає за необхідне зауважити, що викладені у рішенні Господарського суду Київської області та постанові Північного апеляційного господарського суду в справі № 911/2388/19, а також постанові Північного апеляційного господарського суду в справі № 911/2404/21 висновки не спростовують позовних вимог у цій справі, адже такі рішення були ухвалені за іншого правового регулювання, без урахування приписів Закону № 1730, в редакції Закону № 1639 та Закону № 2479, та становлять правову оцінку встановлених обставин.

Водночас, враховуючи принцип правової визначеності, не можуть бути переоцінені в межах спору в означеній справі встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2020 у справі № 911/2388/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі № 911/2388/19, а також постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 911/2404/21, що набрали законної сили у передбаченому законом порядку, преюдиційні згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України для зазначеної справи обставини споживання відповідачем у січні березні 2017 року та березні 2018 року природного газу без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування.

До того ж, як раніше зауважив суд, КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР у своїх поясненнях склало власну таблицю кількості та вартості спожитого природного газу без виділених номінацій за січень березень 2017 року та березень 2018 року, згідно якої зазначило, що:

- у січні 2017 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 836, 276 тис. куб. м. загальною вартістю 4 989 172, 64 грн;

- у лютому 2017 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 688, 460 тис. куб. м. загальною вартістю 4 122 854, 22 грн;

- у березні 2017 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 403, 624 тис. куб. м. загальною вартістю 2 411 146, 65 грн;

- у березні 2018 року відповідачем спожито природний газ без виділених номінацій в обсязі 677, 631 тис. куб. м. загальною вартістю 4 833 829, 91 грн.

Отже, враховуючи наведене, оскільки сам факт споживання відповідачем у січні березні 2017 року та березні 2018 року природного газу без поданих постачальником газу номінацій загальною вартістю 16 357 003, 40 грн у визначених позивачем обсягах КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР не заперечується, - суд не має обґрунтованих підстав вважати такі обставини недостовірними, відтак для вирішення цього спору суду достатньо встановити обставини наявності / відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів у січні березні 2017 року та березні 2018 року, а також настання / ненастання обов`язку зі сплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу відповідачем.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 16.02.2024 у справі № 905/2044/19 зазначив, що відібрання підприємствами обсягів природного газу з ГТС без номінацій призводить до негативного небалансу, який вноситься в алокацію на оператора ГРС та який потребує балансування в системі (відновлення обсягу відібраного газу з ГТС шляхом його закупівлі), зокрема з боку оператора ГТС. Тобто в такому випадку відбувається надання оператором ГТС послуг балансування, які підлягають оплаті (компенсації вартості газу, необхідного для відновлення балансу ГТС). Разом з цим витрати оператора ГТС на закупівлю природного газу, відібраного підприємствами без номінацій протягом періоду з 01.12.2015 до 31.12.2019, компенсуються такими підприємствами у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 8 Закону № 1730.

Крім того в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 922/2737/23 зазначено, що з урахуванням висновків, зроблених у справах № 914/1940/22 та № 905/2044/19, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника, що Законом № 1730 не передбачено виключень в частині відібраних без номінацій обсягів природного газу, а усі обсяги природного газу, які були використані без номінацій, підпадають під дію положень ч. 2 ст. 8 Закону № 1730.

Також в силу ч. 1 ст. 58 Конституції України Закон № 1730 не має зворотної дії в часі, не поширюється на правовідносини з розрахунків за поставлений природний газ, які проведено до набрання ним чинності, а визначає порядок компенсації (оплати) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019, вартості відібраного природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів.

Як випливає із долучених до матеріалів цієї справи копій листів НАК «Нафтогаз України» № 26-1662/1.2-17 від 16.02.2017, № 26-2824/1.2-17 від 20.03.2017, № 26-3430/1.2-17 від 13.04.2017 та № 26-2677/1.2-18 від 16.04.2018 щодо повернення актів приймання-передачі природного газу за січень, лютий, березень 2017 року, березень 2018 року, у зв`язку із не підтвердженням відповідачу планових обсягів (номінацій) природного газу на вказані періоди, НАК «Нафтогаз України» було повернуто без підписання підписані КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР акти приймання-передачі природного газу:

- за січень 2017 року:

1) акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 із визначеним обсягом природного газу - 2, 600 тис. куб. м. на загальну суму 21 774, 48 грн, складений відповідно до договору № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016;

2) акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 із визначеним обсягом природного газу - 222, 482 тис. куб. м. на загальну суму 1 319 407, 25 грн, складений відповідно до договору № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016;

3) акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 із визначеним обсягом природного газу - 419, 337 тис. куб. м. на загальну суму 2 486 836, 14 грн, складений відповідно до договору № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016;

4) акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 із визначеним обсягом природного газу - 9, 559 тис. куб. м. на загальну суму 80 054, 71 грн, складений відповідно до договору № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016;

5) акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 із визначеним обсягом природного газу - 49, 849 тис. куб. м. на загальну суму 295 624, 51 грн, складений відповідно до договору № 1839/1617-БО-41 від 28.10.2016;

6) акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 із визначеним обсягом природного газу - 357, 531 тис. куб. м. на загальну суму 2 120 301, 84 грн, складений відповідно до договору № 1742/1617-ТЕ-41 від 11.10.2016;

- за лютий 2017 року:

1) акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 із визначеним обсягом природного газу - 298, 272 тис. куб. м. на загальну суму 1 768 872, 26 грн, складений відповідно до договору № 1742/1617-ТЕ-41 від 11.10.2016;

2) акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 із визначеним обсягом природного газу - 155, 303 тис. куб. м. на загальну суму 921 008, 92 грн, складений відповідно до договору № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016;

3) акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 із визначеним обсягом природного газу - 38, 374 тис. куб. м. на загальну суму 227 573, 17 грн, складений відповідно до договору № 1839/1617-БО-41 від 28.10.2016;

4) акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 із визначеним обсягом природного газу - 187, 009 тис. куб. м. на загальну суму 1 109 038, 18 грн, складений відповідно до договору № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016;

5) акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 із визначеним обсягом природного газу - 2, 097 тис. куб. м. на загальну суму 21 266, 10 грн, складений відповідно до договору № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016;

6) акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 із визначеним обсягом природного газу - 7, 405 тис. куб. м. на загальну суму 75 095, 59 грн, складений відповідно до договору № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016;

- за березень 2017 року:

1) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 із визначеним обсягом природного газу - 152, 384 тис. куб. м. на загальну суму 903 698, 08 грн, складений відповідно до договору № 1742/1617-ТЕ-41 від 11.10.2016;

2) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 із визначеним обсягом природного газу - 20, 394 тис. куб. м. на загальну суму 120 944, 58 грн, складений відповідно до договору № 1839/1617-БО-41 від 28.10.2016;

3) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 із визначеним обсягом природного газу - 3, 559 тис. куб. м. на загальну суму 33 594, 11 грн, складений відповідно до договору № 1899/1617-КП-41 від 11.11.2016;

4) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 із визначеним обсягом природного газу - 107, 597 тис. куб. м. на загальну суму 638 093, 24 грн, складений відповідно до договору № 1743/1617-ТЕ-17 від 11.10.2016;

5) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 із визначеним обсягом природного газу - 118, 263 тис. куб. м. на загальну суму 701 346, 90 грн, складений відповідно до договору № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016;

6) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 із визначеним обсягом природного газу - 1, 427 тис. куб. м. на загальну суму 13 469, 74 грн, складений відповідно до договору № 1900/1617-КП-17 від 11.11.2016;

- за березень 2018 року:

1) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 із визначеним обсягом природного газу - 27, 225 тис. куб. м. на загальну суму 258 328, 22 грн, складений відповідно до договору № 2126/1718-БО-41 від 18.09.2017;

2) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 із визначеним обсягом природного газу - 8, 043 тис. куб. м. на загальну суму 76 317, 13 грн, складений відповідно до договору № 2127/1718-КП-41 від 18.09.2017;

3) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 із визначеним обсягом природного газу - 300, 724 тис. куб. м. на загальну суму 1 783 413, 61 грн, складений відповідно до договору № 2125/1718-ТЕ-41 від 18.09.2017;

4) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 із визначеним обсягом природного газу - 191, 506 тис. куб. м. на загальну суму 1 817 131, 49 грн, складений відповідно до договору № 2129/1718-БО-17 від 18.09.2017;

5) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 із визначеним обсягом природного газу - 2, 330 тис. куб. м. на загальну суму 22 108, 54 грн, складений відповідно до договору № 2130/1718-КП-17 від 18.09.2017;

6) акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 із визначеним обсягом природного газу - 147, 803 тис. куб. м. на загальну суму 876 530, 92 грн, складений відповідно до договору № 2128/1718-ТЕ-17 від 18.09.2017.

Відтак наявними в матеріалах означеної справи доказами підтверджено обставини непідписання постачальником газу актів приймання-передачі природного газу в обсягах 836, 276 тис. куб. м. (у січні 2017 року), 688, 460 тис. куб. м. (у лютому 2017 року), 403, 624 тис. куб. м. (у березні 2017 року) та 677, 631 тис. куб. м. (у березні 2018 року) на загальну суму 16 350 647, 96 грн.

Отже, враховуючи все зазначене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність обставин відбору відповідачем 2 605, 991 тис. куб. м. природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальником щодо такого обсягу у січні березні 2017 року та березні 2018 року.

Суд також враховує, що відбір природного газу КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР відбувся упродовж періоду, визначеного ч. 2 ст. 8 Закону № 1730, а саме у січні, лютому, березні 2017 року та березні 2018 року.

З огляду зазначеного, суд дійшов висновку, що у відповідача виникли зобов`язання, передбачені ч. 2 ст. 8 Закону № 1730, щодо компенсації особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року (тобто АТ «Укртрансгаз»), протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами вартості відібраних у спірному періоді без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Таким чином КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР зобов`язане рівними частинами компенсувати АТ «Укртрансгаз» вартість відібраного без отримання номінацій у січні березні 2017 року та березні 2018 року природного газу протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021.

Приписами ч. 3 ст. 8 Закону № 1730 встановлено, що обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій / звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого / придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу / постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

При цьому Закон № 1730 не ставить вказаний обов`язок у залежність від того, з чиєї вини номінації не були видані, а акти не були підписані.

Вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначеному періоді у загальному обсязі 2 605, 991 тис. куб. м. за цінами реалізації природного газу для відповідної категорії споживачів виробників теплової енергії складає 16 350 647, 96 грн, отже, починаючи з 01.10.2021 по 30.09.2027 КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР має сплачувати позивачу по 227 092, 33 грн щомісячно, що спростовує доводи відповідача про те, що поняття прострочення виконання зобов`язання з компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу може бути застосоване лише 01.10.2027.

Станом на 08.07.2024 строк оплати (за період з 01.10.2021 по 01.07.2024) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, відтак КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР зобов`язане було сплатити АТ «Укртрансгаз» 7 494 046, 89 грн відповідної компенсації.

Перевіривши розрахунок компенсації за вказаний позивачем період з 01.10.2021 по 01.07.2024, суд встановив, що останній є арифметично неправильним, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу належить задовольнити частково.

Отже, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимогу позивача про стягнення з відповідача 7 735 093, 08 грн компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу у січні березні 2017 року та березні 2018 року належить задовольнити частково у розмірі 7 494 046, 89 грн.

В розрізі викладеного висновку судом враховано, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів сплати останнім вартості відібраних у січні березні 2017 року та березні 2018 року без номінацій 2 605, 991 тис. куб. м. природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Також у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР:

1) 313 117, 65 грн 3 % річних, нарахованих:

- за період з 01.11.2021 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за жовтень 2021 року;

- за період з 01.12.2021 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за листопад 2021 року;

- за період з 01.01.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за грудень 2021 року;

- за період з 01.02.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за січень 2022 року;

- за період з 01.03.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за лютий 2022 року;

- за період з 01.04.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за березень 2022 року;

- за період з 01.05.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за квітень 2022 року;

- за період з 01.06.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за травень 2022 року;

- за період з 01.07.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за червень 2022 року;

- за період з 01.08.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за липень 2022 року;

- за період з 01.09.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за серпень 2022 року;

- за період з 01.10.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за вересень 2022 року;

- за період з 01.11.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за жовтень 2022 року;

- за період з 01.12.2022 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за листопад 2022 року;

- за період з 01.01.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за грудень 2022 року;

- за період з 01.02.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за січень 2023 року;

- за період з 01.03.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за лютий 2023 року;

- за період з 01.04.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за березень 2023 року;

- за період з 01.05.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за квітень 2023 року;

- за період з 01.06.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за травень 2023 року;

- за період з 01.07.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за червень 2023 року;

- за період з 01.08.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за липень 2023 року;

- за період з 01.09.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за серпень 2023 року;

- за період з 01.10.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за вересень 2023 року;

- за період з 01.11.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за жовтень 2023 року;

- за період з 01.12.2023 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за листопад 2023 року;

- за період з 01.01.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за грудень 2023 року;

- за період з 01.02.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за січень 2024 року;

- за період з 01.05.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за лютий 2024 року;

- за період з 01.04.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за березень 2024 року;

- за період з 01.05.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за квітень 2024 року;

- за період з 01.06.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за травень 2024 року;

- за період з 01.07.2024 по 08.07.2024 на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за червень 2024 року;

2) 873 110, 71 грн інфляційних втрат, нарахованих:

- за період з 01.11.2021 по 08.07.2024 (листопад 2021 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за жовтень 2021 року;

- за період з 01.12.2021 по 08.07.2024 (грудень 2021 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за листопад 2021 року;

- за період з 01.01.2022 по 08.07.2024 (січень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за грудень 2021 року;

- за період з 01.02.2022 по 08.07.2024 (лютий 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за січень 2022 року;

- за період з 01.03.2022 по 08.07.2024 (березень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за лютий 2022 року;

- за період з 01.04.2022 по 08.07.2024 (квітень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за березень 2022 року;

- за період з 01.05.2022 по 08.07.2024 (травень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за квітень 2022 року;

- за період з 01.06.2022 по 08.07.2024 (червень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за травень 2022 року;

- за період з 01.07.2022 по 08.07.2024 (липень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за червень 2022 року;

- за період з 01.08.2022 по 08.07.2024 (серпень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за липень 2022 року;

- за період з 01.09.2022 по 08.07.2024 (вересень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за серпень 2022 року;

- за період з 01.10.2022 по 08.07.2024 (жовтень 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за вересень 2022 року;

- за період з 01.11.2022 по 08.07.2024 (листопад 2022 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за жовтень 2022 року;

- за період з 01.12.2022 по 08.07.2024 (грудень 2022 року квітень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за листопад 2022 року;

- за період з 01.01.2023 по 08.07.2024 (січень 2023 року квітень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за грудень 2022 року;

- за період з 01.02.2023 по 08.07.2024 (лютий 2023 року квітень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за січень 2023 року;

- за період з 01.03.2023 по 08.07.2024 (березень 2023 року квітень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за лютий 2023 року;

- за період з 01.04.2023 по 08.07.2024 (квітень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за березень 2023 року;

- за період з 01.05.2023 по 08.07.2024 (травень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за квітень 2023 року;

- за період з 01.06.2023 по 08.07.2024 (червень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за травень 2023 року;

- за період з 01.07.2023 по 08.07.2024 (липень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за червень 2023 року;

- за період з 01.08.2023 по 08.07.2024 (серпень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за липень 2023 року;

- за період з 01.09.2023 по 08.07.2024 (вересень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за серпень 2023 року;

- за період з 01.10.2023 по 08.07.2024 (жовтень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за вересень 2023 року;

- за період з 01.11.2023 по 08.07.2024 (листопад 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за жовтень 2023 року;

- за період з 01.12.2023 по 08.07.2024 (грудень 2023 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за листопад 2023 року;

- за період з 01.01.2024 по 08.07.2024 (січень 2024 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за грудень 2023 року;

- за період з 01.02.2024 по 08.07.2024 (лютий 2024 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за січень 2024 року;

- за період з 01.03.2024 по 08.07.2024 (березень 2024 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за лютий 2024 року;

- за період з 01.04.2024 по 08.07.2024 (квітень 2024 року травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за березень 2024 року;

- за період з 01.05.2024 по 08.07.2024 (травень 2024 року) на 234 396, 76 грн заборгованості з компенсації за квітень 2024 року.

Згідно зі ст. 612, 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 904/4334/22.

Водночас при перевірці розміру заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат судом встановлено, що за вказані періоди обрахунку (за липень серпень 2023 року) мала місце дефляція, оскільки розмір інфляційних втрат за такі періоди часу має від`ємне значення, а тому суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, враховуючи зменшення відповідних втрат на суму дефляції.

Оскільки арифметично правильний розмір інфляційних втрат, перерахованих судом в межах визначених позивачем періодів, проте із визначеною судом сумою щомісячного платежу 227 092, 33 грн, з урахуванням законодавчих приписів та встановлених судом обставин, складає 840 120, 62 грн, вимогу позивача про стягнення з відповідача 873 110, 71 грн інфляційних втрат належить задовольнити частково у розмірі 840 120, 62 грн.

Поряд з тим оскільки арифметично правильний розмір 3 % річних, перерахованих судом в межах заявлених позивачем періодів, проте із визначеною судом сумою щомісячного платежу 227 092, 33 грн, з урахуванням законодавчих приписів та встановлених судом обставин, складає 303 360, 06 грн, вимогу позивача про стягнення з відповідача 313 117, 65 грн 3 % річних належить задовольнити частково у розмірі 303 360, 06 грн.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Згідно положень п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», § 23).

Положеннями ч. 1 ст. 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ст. 79, 86 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, суд не вважає за необхідне надавати правову оцінку кожному із наведених позивачем доводів в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечень відповідача, оскільки, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у цій справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо судових витрат суд вважає за доцільне зазначити таке.

Згідно із ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені частково, витрати по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позовні вимоги.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (вул. Незалежності, буд. 9, м. Боярка, Фастівський р-н, Київська обл., 08150, ідентифікаційний код 23576122) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021, ідентифікаційний код 30019801):

- 7 494 046 (сім мільйонів чотириста дев`яносто чотири тисячі сорок шість) грн 89 коп. компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу у січні березні 2017 року та березні 2018 року;

- 303 360 (триста три тисячі триста шістдесят) грн 06 коп. 3 % річних;

- 840 120 (вісімсот сорок тисяч сто двадцять) грн 62 коп. інфляційних втрат;

- 103 650 (сто три тисячі шістсот п`ятдесят) грн 33 коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 27.01.2025.

Суддя П.В.Горбасенко