ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
20.01.2025 Справа № 908/160/25
м. Запоріжжя
Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, розглянувши матеріали заяви, сформованої в системі «Електронний суд» 16.01.2025 (вх.№177/08-07/25 від 17.01.2025), про видачу судового наказу
про стягнення грошової заборгованості у розмірі 559,23 грн,
До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» (вх.№177/08-07/24 від 17.01.2025) звернулось Комунальне підприємство «Водоканал» (надалі КП «Водоканал») із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВААП» (надалі ТОВ «ВААП») 559,23грн заборгованості за договором про надання послуг з водовідведення та приймання стічних вод у системі каналізації № 7474/1 від 14.07.2017.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.01.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/160/25 та визначено до розгляду судді Лєскіній І.Є.
Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Статтею 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу обґрунтована положеннями ст. ст. 525, 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором про надання послуг з водовідведення та приймання стічних вод у системі каналізації № 7474/1 від 14.07.2017.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як свідчить зміст заяви про видачу судового наказу, між заявником КП «Водоканал» та боржником ТОВ «ВААП» укладено договір про надання послуг з водовідведення та приймання стічних вод у системі каналізації № 7474/1 від 14.07.2017.
Відповідно до п. 3.2.1 договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності до умов договору та чинного законодавства.
Розділом 5 договору встановлено, що основним документом на оплату є акт-рахунок.
Заявник вказує на те що у споживача за січень 2022 року та червень 2022 року виникла заборгованість перед КП «Водоканал» по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 559,23 грн., що підтверджується складеними актами по воді: 1) акт №7474 від 17.01.2022 та акт-рахунок №897614 від 17.01.2022 за період січень 2022р.; 2) акт №7474 від 20.06.2022 та акт-рахунок №931649 від 20.06.2022 за період червень 2022р. Акти та акти-рахунки складені у присутності представника споживача і підписані ними без зауважень, а отже із розрахунками, викладеними в актах, споживач згоден в повному обсязі. Однак, на день подачі заяви споживач за спожиті послуги оплату в повному обсязі не здійснив.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.
Заявлена до стягнення сума заборгованості в розмірі 559,23 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, з огляду на викладене вище, за результатами розгляду заяви судом не виявлено підстав, передбачених ст. 152 ГПК України, для відмови у видачі судового наказу.
Заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Відповідно до пп. 2-1 п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Витрати зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн за розгляд заяви про видачу судового наказу підлягають стягненню з боржника.
Керуючись статтями 147, 148, 150, 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Згідно з ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
5. Звернути увагу учасників справи, що відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
6. Відповідно до ч. 2 ст. 155 ГПК України відомості про дату набрання судовим наказом законної сили, строк пред`явлення судового наказу до виконання, дату видачі судового наказу стягувачу вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред`явлення до виконання.
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ____________20__.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: ____________20__.
Дата видачі судового наказу стягувачу: ____________20__.
Суддя І.Є. Лєскіна