РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2025Справа № 910/7837/24

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 200 000,00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - позивач, Частина) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 200 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від сплати штрафних санкцій, нарахованих за невиконання умов Договору № 536-23 (ЦЗ) про закупівлю вугілля кам`яного марки ДГ (13-100) від 07.07.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/7837/24 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

12.07.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП" надійшов відзив на позов.

19.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП" до суду надійшло клопотання про долучення доказів.

29.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) подала до суду відповідь на відзив.

05.08.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП" до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Будь-яких інших заяв чи клопотань сторонами до суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - Замовник) та Товариством (далі - Постачальник) укладено Договір № 536-23 (ЦЗ) про закупівлю вугілля кам`яного марки ДГ (13-100) (далі - Договір), згідно з п. 1.1 Розділу І якого Постачальник зобов`язався у 2023 році поставити Замовнику (Товароодержувачу) товари, зазначені в Специфікації (Додаток № 1 до Договору), а Замовник (Товароодержувач) - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2. Розділу І Договору найменування (номенклатура, асортимент) товару: вугілля кам`яне марки ДГ (13-100), код ДК 021:2015-09110000-3 "Тверде паливо". Кількість товарів в асортименті та за цінами згідно Специфікації (Додаток №1 до Договору).

У пункті 1.4. Розділу І Договору визначено, що Товароодержувач - уповноважена особа військової частини за місцем поставки товару згідно з Специфікацією (Додаток № 1 до Договору).

Відповідно до п. 3.1. Розділу ІІІ Договору загальна сума Договору склала - 21 574 270 (двадцять один мільйон п`ятсот сімдесят чотири тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок без ПДВ.

Згідно з Додатковою угодою № 1-23 від 28.08.2023 до Договору сторони, зокрема, домовились зменшити обсяг закупівлі товару та змінити загальну суму Договору на 20 264 560 (двадцять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, у т.ч ПДВ 20% - 3 377 426 (три мільйони триста сімдесят сім тисяч чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок, а також викласти в новій редакції Специфікацію, яка є Додатком № 1 до Договору та Технічний опис, який є Додатком № 2 до Договору.

Відповідно до п. 3.2. Розділу ІІІ Договору ціна на товар зазначається у Специфікації (Додаток № 1 до Договору) із врахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат. Підставою для оплати вважається рахунок (рахунок-фактура) та накладна Постачальника, підписана Сторонами.

Згідно зі Специфікацією, яка є Додатком №1 до Договору, Постачальник зобов`язаний був поставити Товароодержувачам вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) у кількості 2 356 тон на суму 20 264 560 (двадцять мільйонів двісті шістдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, у т.ч ПДВ 20% - 3 377 426 (три мільйони триста сімдесят сім тисяч чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок.

Відповідно до п. 4.2. Розділу ІV Договору розрахунок за товар здійснюється лише після його отримання Замовником (Товароодержувачем) на підставі належним чином оформлених видаткових накладних Постачальника впродовж 20 банківських днів з моменту отримання товару та після підписання сторонами накладної, що є підставою для оплати.

Відповідно до п. 5.5. Розділу V Договору для перевезення товару до Товароодержувачів між Замовником, Постачальником та Товароодержувачем оформляється Акт приймання-передавання товару для перевезення.

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. Розділу V Договору Постачальник зобов`язався поставити товари у розпорядження Замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору протягом 30 календарних днів з моменту направлення заявки Замовником на електронну пошту Постачальника.

Відповідно до п. 5.3. Розділу V Договору сторони домовились, що місцем поставки (передачі) товарів є адреси Товароодержувачів, зазначені в Специфікації (Додаток № 1 до Договору).

Відповідно до п. 5.5. Розділу V Договору датою прийняття та передачі у власність товару сторони домовились вважати дату, вказану уповноваженою особою Товароодержувача та представника Постачальника при отриманні товару в Акті приймання-передавання товару для перевезення.

Відповідно до п. 11.1. Розділу XІ Договору сторони домовились, що Договір набирає чинності з дня підписання уповноваженими на те представниками сторін та діє до 31.12.2023.

На виконання умов п. 5.1. Розділу V Договору Замовником направлена на електронну адресу Постачальника уточнена Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 11.07.2023 №702/9722-23- Вих у кількості 2505 тон.

Листом № 702/10621-23-Вих від 03.08.2023 у зв`язку із внесенням змін до Договору згідно з Додатковою угодою № 1-23 від 28.08.2023 про зменшення обсягів закупівлі товару, Замовник попросив Постачальника призупинити постачання вугілля відповідно до Заявки на постачання від 11.07.2023 №702/9722- 23-Вих.

Надалі, Замовником направлена на електронну адресу Постачальника уточнена Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 28.08.2023 №702/11560-23- Вих у кількості 2356 тон.

Листом № 702/12023-23-Вих від 07.09.2023 Замовник повідомив Постачальника про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань за Договором з подальшим стягненням штрафних санкцій.

Листом № 135/12610-23-Вих від 19.09.2023 Замовник повідомив Постачальника про те, що Договір є розірваним в односторонньому порядку з 18.09.2023 та надіслав для підписання примірник Додаткової угоди № 2-23 від 18.09.2023 до Договору про розірвання Договору.

Претензією № 702/17039-23-Вих від 14.12.2023 Замовник звернувся до Постачальника про сплату штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором в сумі 235 000,00 грн., з урахуванням сплачених сум штрафних санкцій на день направлення претензії.

У відповідь на претензію Замовника від 14.12.2023 Постачальник направив лист про те, що не заперечує проти обставин, викладених у претензії Замовника від 14.12.2023, та зі свого боку здійснює оплату суми штрафних санкцій частинами відповідно до наявних фінансових ресурсів наприкінці фінансового року (зокрема, за платіжною інструкцією №166 від 06.12.2023 року та №184 від 21.12.2023 року), повідомивши про готовність здійснювати подальші платежі в межах суми штрафних санкцій за Договором № 536-23 (ЦЗ) від 07.07.2023 року.

Отже, звернувшись із даним позовом до суду, Військова частина НОМЕР_1 просила стягнути з Товариства залишок несплаченої 0,1 % пені в розмірі 200 000,00 грн із нарахованої пені в загальній сумі 243 174,72 грн за період з 06.09.2023 по 17.09.2023 на суму товару 20 264 560,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п. 7.2. Розділу VІІ Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти з Постачальника відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до наданого Частиною розрахунку, нарахування 0,1 % пені здійснено за період з 06.09.2023 по 17.09.2023 (12 календарних днів), виходячи зі суми товару 20 264 560,00 грн.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, після направлення 11.07.2023 Частиною заявки на постачання товару, остання листом №702/10621-23-Вих від 03.08.2024 повідомила Товариство, що у зв`язку зі зміною обсягів постачання вугілля кам`яного та внесенням змін до укладеного договору від 07.07.2023 № 536-23(ЦЗ) є необхідність призупинити постачання вугілля відповідно до раніше наданої заявки на постачання від 11.07.2023 №702/9722-23-Вих.

У подальшому, Частиною направлена на електронну адресу Товариства уточнена Заявка на постачання вугілля (твердого палива) від 28.08.2023 №702/11560-23-Вих, за якою Товариство виходячи з пунктів 5.1., 5.2. Розділу V Договору мало поставити товар протягом 30-ти календарних днів.

Відтак, установлений договором 30-денний строк на поставку товару з дня направлення заявки станом на 06.09.2023 - день нарахування Частиною пені не сплив, тобто прострочення з поставки Товариством товару не наступило.

За наведених обставин, суд дійшов висновку в задоволенні позову про стягнення 0,1 % пені, нарахованої за період з 06.09.2023 по 17.09.2023 у розмірі 200 000,00 грн, відмовити.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) не підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФМ ГРУП" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 200 000,00 грн відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ