СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Харків Справа № 917/604/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.

за участю представників сторін:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

третьої особи- не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС», м. Кременчук, Полтавська обл., (вх.№ 2626 П/2 від 05.11.2024)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 (повний текст рішення складено 15.10.2024, суддя Ківшик О.В.)

у справі №917/604/24,

за позовом ОСОБА_1 , м.Кременчук, Полтавська обл.,

до відповідача Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС», м. Кременчук, Полтавська обл.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту", м. Полтава,

про зобов`язання надати документи та вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Господарського суду Полтавської області, в якому просив суд зобов`язати Приватне підприємство «ВЕКТРА ПЛЮС»:

- надати позивачеві належним чином завірені копії документів щодо господарської, зокрема, статутної діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС»;

- забезпечити аудитору Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" можливість проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки фінансової звітності та діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» за період з 16.06.2021 по дату проведення перевірки та визначення ринкової вартості частки учасника, у тому числі шляхом надання належним чином завірених копій усіх документів відповідно до обсягу аудиторських послуг, визначених у Договорі №9/2 від 01.02.2024 року та Додатку №1 до Договору №9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, як засновнику та власнику корпоративних прав Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС», на неодноразові звернення відповідачем документи щодо господарської діяльності підприємства на ознайомлення не надані, аудитору можливість проведення перевірки фінансової звітності та діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» відповідачем не забезпечено, чим порушено корпоративні права позивача.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 позов у справі №917/604/24 задоволено частково.

Зобов`язано Приватне підприємство «ВЕКТРА ПЛЮС» (вул. Леонова, 2/27 м. Кременчук, Полтавська область, 39601; ) надати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , належним чином завірені копії документів щодо господарської діяльності ПП «ВЕКТРА ПЛЮС», станом на 02.04.2024 року, а саме:

- усіх без винятку протоколів зборів засновників Підприємства (рішення одноосібного засновника) за весь період діяльності Підприємства;

- усіх без винятку документів Підприємства (положень, регламентів, інструкцій тощо), що регулюють діяльність органів Підприємства, та зміни до них за весь період діяльності Підприємства;

-усіх без винятку наказів і розпоряджень виконавчого органу Підприємства (директора) за весь період діяльності Підприємства;

-усіх без винятку рішень, прийнятих управителем за 2021-2023 роки на вчинення правочинів;

-звіт управителя ОСОБА_2 про діяльність Підприємства за 2021-2023 роки;

-усієї без винятку фінансової звітності Підприємства у вигляді балансу (звіту про фінансовий стан) та звіту про фінансові результати, які охоплюють періоди: І квартал, першого півріччя, дев`ять місяців, та 1 року, - кожного звітного року за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки;

-наказів про проведення річної інвентаризації за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, документів про результати інвентаризації, проведеної перед складанням річної фінансової звітності за 2017-2023 роки;

-договорів: з постачальниками, покупцями, позики, кредиту, оренди, застави, поворотної та безповоротної фінансової допомоги, з матеріально-відповідальними особами, інших договорів фінансово-господарської діяльності Підприємства за період з 01.01.2017 по 08.02.2024 року.

Зобов`язано Приватне підприємство «ВЕКТРА ПЛЮС» (вул. Леонова, 2/27 м. Кременчук, Полтавська область, 39601; ) забезпечити аудитору Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" (вул. Соборності, буд. 41а, кв. 4, м. Полтава, 36003; ) можливість проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки фінансової звітності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» за період з 16 червня 2021 року по 02.04.2024 року шляхом надання належним чином завірених копій всіх документів відповідно до обсягу аудиторських послуг, визначених у Договорі №9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року та Додатку №1 до Договору №9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року, зокрема:

3.1. установчі, реєстраційні, організаційні та управлінські документи Товариства станом на 02.04.2024 року:

-Статуту Підприємства та всіх змін до Статуту, які відбувались за період з 16.06.2021;

-усіх без винятку протоколів зборів засновників Підприємства (рішень одноосібного засновника);

-усіх без винятку протоколів загальних зборів учасників Підприємства, протоколів та рішень органу контролю Підприємства;

- усіх без винятку документів про державну реєстрацію Підприємства, реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та реєстрацію в податкових органах (виписки, витяги, повідомлення тощо);

- документів про обрання/призначення виконавчого органу (директора) Підприємства, головного бухгалтера та бухгалтера (протоколи, накази) за період з 16.06.2021;

-організаційно-управлінської структури Підприємства за період з 16.06.2021;

-організаційно-виробничої схеми діяльності Підприємства за період з 16.06.2021;

-усіх без винятку документів Підприємства (положень, методик, регламентів, інструкцій тощо), що регулюють діяльність органів Підприємства (статутних органів керівних органів, структурних підрозділів), внутрішнє управління та контроль Підприємства, та змін до них за період з 16.06.2021;

-усіх без винятку наказів і розпоряджень виконавчого органу Підприємства (директора), наказів і розпоряджень інших органів та посадових осіб Підприємства за період з 16.06.2021;

-посадових інструкцій усіх без винятку найманих працівників Підприємства за період з 16.06.2021;

-усіх без винятку штатних розписів Підприємства зі змінами за період з 16.06.2021, колективних договорів, трудових договорів;

-усіх без винятку ліцензій на види діяльності та інших дозвільних документів на діяльності (в разі наявності);

-Наказів за період з 16.06.2021: про облікову політику підприємства; про проведення інвентаризації і створення інвентаризаційної комісії; про систему внутрішнього контролю; про порядок видачі готівки підзвіт; про матеріально-відповідальних осіб; по зберіганню та переміщенню товарно-матеріальних цінностей (надалі тексту - ТМЦ).

-Довідок банків про відкриття рахунків Підприємства (як в національній, так і в земних валютах) за період з 16.06.2021.

-Банківських виписок по всіх рахунках Підприємства за період з 16.06.2021; касової книги (за наявності).

3.2. бухгалтерської та фінансової документації станом на 02.04.2024 року:

-усіх без винятку аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг за результатами перевірок діяльності Підприємства, а також діяльності його виконавчих органів та посадових осіб, за весь період діяльності Підприємства;

-усіх без винятку актів перевірок (ревізій) Підприємства контролюючими органами весь період діяльності Підприємства;

-усіх документів звітності (статистичної та фінансової звітності, податкової звітності податку на прибуток, ПДВ, ЄСВ та інших податків) із розшифровкою статей, що здавались Підприємством до відповідних державних органів, за весь період діяльності підприємства;

-усієї без винятку фінансової звітності Підприємства у вигляді балансу (звіту про фінансовий стан) та звіту про фінансові результати, які охоплюють періоди: І квартал, першого півріччя, дев`ять місяців та 1 року, - кожного звітного року з 16.06.2021;

-усіх без винятку методик і положень по плануванню і обліку діяльності, які застосовуються (калькуляції собівартості, класифікації витрат);

-журналів реєстрації обліку отриманих ТМЦ, договорів з кредиторами та дебіторами, бланків суворої звітності, доручень на отримання ТМЦ, прибуткових, видаткових ордерів, платіжних доручень за період з 16.06.2021;

-усіх без винятку документів, що підтверджують або підтверджували права Підприємства на майно за період з 16.06.2021;

-наказів про проведення річної інвентаризації за 2017-2023 роки, документів про результати інвентаризації, проведеної перед складанням річної фінансової звітності за 2017- 2023 роки;

-інформації про дату проведення незалежної оцінки майна Підприємства та звітів про оцінку (за наявності);

-переліку постачальників та покупців за період з 01.01.2017;

-переліку дебіторів та кредиторів за період з 16.06.2021;

-актів звірок з дебіторами та кредиторами, податковими органами та фондами соціального страхування за період з 16.06.2021;

3.3. договорів та інших пов`язаних документів станом на 02.04.2024 року:

-повного реєстру усіх договорів, які укладалися Підприємством за весь період діяльності Підприємства;

-договорів: з постачальниками, покупцями, позики, кредиту, оренди, застави, поворотної та безповоротної фінансової допомоги, з матеріально-відповідальними особами, інших договорів фінансово-господарської діяльності Підприємства за період з 01.01.2017;

-рахунків-фактур, прибуткових (видаткових) накладних (актів) з постачальниками (покупцями);

-усіх без винятку договорів, додаткових угод, специфікацій, рахунків, актів виконаних робіт, платіжних документів та інших правочинів Підприємства з 01.01.2017.

Стягнуто з Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» (вул. Леонова, 2/27 м.Кременчук, Полтавська область, 39601; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача як учасника товариства на отримання інформації про діяльність товариства є порушеним та підлягає судовому захисту з коригуванням кінцевої дати формування документів. Також суд встановив, що позивач є учасником товариства (його частка становить більше 10% статутного капіталу товариства), який реалізував своє корпоративне право шляхом звернення до відповідача з вимогою про забезпечення проведення аудиту фінансової звітності Товариства та витребування відповідних документів, в той час як відповідач не забезпечив проведення такого аудиту та не надав витребуваних документів. Тому корпоративні права позивача є порушеними та підлягають судовому захисту. За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, відмовивши у частині витребуваних позивачем документів.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду від 02.10.2024, Приватне підприємство «ВЕКТРА ПЛЮС» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 у справі №917/604/24 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» про зобов`язання надати документи та вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує наступними доводами:

- на момент звернення позивача до ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» з листом-зверненням засновника №2 від 08.02.2024 щодо надання належним чином завірених копій документів про господарську діяльність Товариства та із запитом про проведення аудиту (12 лютого 2024 року) чинною була ухвала Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі № 757/56733/23-к, яка також є чинною і на сьогоднішній день. Вказаною ухвалою накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС». У випадку корпоративних прав ПП «ВЕКТРА ПЛЮС», арешт було накладено і на право відчуження, і на право розпорядження, і на право користування корпоративними правами. Право учасника товариства одержувати інформацію про діяльність товариства та право вимагати проведення аудиту фінансової звітності є корпоративними правами учасника, а реалізуючи такі права учасник товариства користується ними, що прямо заборонено ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к. Таким чином, всі учасники ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (в тому числі і позивач) тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, не мають права користуватися корпоративними правами, в тому числі та не виключно звертатися до відповідача з вимогою про надання копій документів (ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») та вимогою про проведення аудиторської перевірки фінансової звітності товариства. Відповідно у ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» відсутній обов`язок надати позивачу копії документів та обов`язок забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів;

- позивачем та аудитором не надано конкретного періоду перевірки фінансової звітності відповідача, тому неможливо зробити висновку про обсяг запитуваної інформації відповідно до обсягу аудиторської послуги (цей обсяг є незрозумілим);

- у Додатку зазначається про необхідність надання аудитору документів за весь період діяльності Товариства, в той час як в договорі період перевірки починається з 16 червня 2021 року; проведення перевірки в частині «та купівлі-продажу майнових прав (житлових та нежитлових приміщень) за період з 01.01.2017 року по дату проведення перевірки та визначення ринкової вартості частки учасника» не має жодного відношення до аудиту фінансової звітності, про який йдеться у ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та відповідно до ст. 1 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність»;

- суд першої інстанції самостійно визначив «дату проведення перевірки», зобов`язавши відповідача надати документи станом на 02.04.2024, в той час як позивачем не заявлено такої позовної вимоги. Отже, в цій частині суд вийшов за межі позовних вимог, що прямо заборонено частиною 2 статті 237 ГПК України;

- судом першої інстанції не враховано, що відповідно до чинного законодавства договори не є первинними документами, які є підставою для ведення бухгалтерського обліку. Саме документи бухгалтерського обліку відповідно до ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» зобов`язане зберігати Товариство, а не договори. У Статуті Товариства не зазначено про необхідність надання учаснику будь-яких договорів, окрім тих документів, які зазначено в ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Згідно з практикою Верховного Суду, договір не є первинним обліковим документом. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 24.06.2021 у справі №686/19271/19;

- безпідставними є вимоги про надання інформації щодо «усіх без винятку рішень прийнятих управителем за 2021-2023 роки на вчинення правочинів» та «звіт управителя ОСОБА_2 про діяльність Підприємства за 2021-2023 року» оскільки ці документи не мають відношення до відповідача та ним не формувались.

Разом з апеляційною скаргою, скаржником також подано клопотання про зупинення провадження у справі №917/604/24.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання заявник апеляційної скарги зазначає, що правильне розуміння резолютивної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к має вирішальне значення для розгляду справи; результати розгляду заяви ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» та роз`яснення ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23 мають правове значення для правильного вирішення господарського спору; посилається на те, що справа №917/604/24 є пов`язаною зі справою №757/56733/23-к та об`єктивно не може бути розглянута судом до вирішення справи №757/56733/23-к (роз`яснення судового рішення), оскільки суд не може самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у справі №757/56733/23-к, а саме обставину арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (або учасників ПП «ВЕКТРА ПЛЮС», в тому числі позивача).

Зважаючи на таке, апелянт просить зупинити провадження у справі №917/604/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту", про зобов`язання надати документи та вчинити певні дії, до вирішення справи №757/56733/23-к, яка знаходиться у провадженні Печерського районного суду міста Києва, а саме, роз`яснення ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к.

До клопотання додано заяву від 18.10.2024, в якій представник Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» просить Печерський районний суду міста Києва роз`яснити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к в частині того, на які саме корпоративні права накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними: корпоративні права учасників ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» чи корпоративні права, належні ПП «ВЕКТРА ПЛЮС».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 у справі №917/604/24. Розгляд справи призначено на 08.01.2025. Витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/604/24.

29.11.2024 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволенні заяви ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» про зупинення провадження у справі, оскільки вважає, що арешт корпоративних прав здійснений слідчим суддею за поданням слідчого в межах кримінального провадження, що не зачіпає та не стосується можливості надання засновнику для ознайомлення документів згідно його запиту; твердження відповідача вважає прямим ухиленням від виконання покладених на нього зобов`язань перед власником/засновником, тому корпоративні права ОСОБА_1 продовжують порушуватись відповідачем. Також проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить відмовити у її задоволенні. Оскаржуване рішення просить залишити без змін.

06.01.2024 позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про розгляд справи без його участі у зв`язку із знаходженням 08.01.2025 у відрядженні. Також у заяві підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У клопотанні від 07.01.2025 представник відповідача просить відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що адвокат Сідлецький В.Д. є єдиним представником, який може здійснювати представництво інтересів ПП «ВЕКТРА ПЛЮС». Разом з цим, згідно консультативного висновку спеціаліста, представник має з`явитись на прийом до лікарні 08.01.2025 та 10.01.2025, що, зазначає представник, не дає йому можливості прийняти участь у судовому засіданні. На підтвердження наведених доводів надає копію консультаційного висновку спеціаліста від 07.01.2025.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту", не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 у даній справі №917/604/24 відкрито 11.11.2024, а її розгляд призначено на 08.01.2025.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 273 ГПК України, кінцевим строком розгляду скарги є 10.01.2025.

Згідно п. 5 ухвали суду апеляційної інстанції від 11.11.2024 сторони повідомлено, що участь сторін у судовому засіданні не є обов`язковою, а неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

В силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Приймаючи до уваги встановлені нормами ГПК України строки розгляду апеляційної скарги, зважаючи, що правова позиція учасників справи викладена в апеляційній скарзі, відзиві не неї та інших процесуальних документах, що містяться в матеріалах справи, а явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та можливість розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «ВЕКТРА ПЛЮС» (ідентифікаційний код 31435769) створене та зареєстроване 11.04.2001 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 0001306 від 25.05.2005 року (а.с.19-24 т. 1).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин учасниками Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» є :

- Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-транспортний сервіс, , з часткою у статутному капіталі в розмірі 364 000,00 грн.;

- громадянин України ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі з розмірі 333 333,32 грн.;

- громадянин України ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі в розмірі 333 333,34 грн.;

- громадянин України ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі : розмірі 333 333,33 грн.;

- громадянка України ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі в розмірі 333 333,32 грн.;

- громадянка України ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі в розмірі 333 333,34 грн.;

- громадянин України ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі в розмірі 333 333,34 грн.

Дана обставина підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 19-24 т. 1) та визнається сторонами, про що останні повідомили у заявах по суті спору.

Нова редакція Статуту Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» затверджена рішенням загальних зборів учасників (протокол Загальних зборів учасників № 23/05 від 23.05.2023, а.с. 25-31 т. 1).

14.12.2023 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/56733/23-к (а.с. 61-64 т. 1, розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/115778842) задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора Коркуна Р.В. Накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (). Заборонено державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ().

12.02.2024 ОСОБА_1 як учасник Товариства звернувся до виконавчого органу Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» директора ОСОБА_2 із листом-зверненням засновника № 2 від 08.022024 (а.с. 32 т. 1) щодо надання належним чином завірених копій документів про господарську діяльність Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» за наступним переліком :

- усіх без винятку протоколів зборів засновників Підприємства (рішення одноосібного засновника) за весь період діяльності Підприємства, а саме: з 25 травня 2005 року по час звернення 08.02.2024;

- усіх без винятку документів Підприємства (положень, регламентів, інструкцій тощо), що регулюють діяльність органів Підприємства, та зміни до них за весь період діяльності Підприємства, а саме: з 25 травня 2005 року по час його звернення 08.02.2024;

- усіх без винятку наказів і розпоряджень виконавчого органу Підприємства (директора) за весь період діяльності Підприємства. а саме: з 25 травня 2005 року по час звернення 08.02.2024;

- усіх без винятку рішень, прийнятих управителем за 2021-2023 роки на вчинення правочинів;

- звіт управителя ОСОБА_2 про діяльність Підприємства за 2021-2023 роки;

- усієї без винятку фінансової звітності Підприємства у вигляді балансу (звіту про фінансовий стан) та звіту про фінансові результати, які охоплюють періоди: І квартал, першого півріччя, дев`ять місяців, та 1 року, - кожного звітного року за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки;

- наказів про проведення річної інвентаризації за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, документів про результати інвентаризації, проведеної перед складанням річної фінансової звітності за 2017-2023 роки;

- договорів: з постачальниками, покупцями, позики, кредиту, оренди, застави, поворотної та безповоротної фінансової допомоги, з матеріально-відповідальними особами, інших договорів фінансово-господарської діяльності Підприємства за період з 01.01.2017 по 08.02.2024 року.

Направлення 12.02.2024 листа на адресу місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і отримання його відповідачем 14.02.2024 підтверджується матеріалами справи (накладна № 152, чек Укрпошти, опис вкладення - а.с. 33, 34 т. 1, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 152 та трекінг Укрпошти, реєстр замовлень від 14.02.2024, а.с. 35, 36, 46 т. 1) та не спростовується відповідачем.

Встановлені у справі обставини також свідчать, що 01.02.2024 між ОСОБА_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" (виконавець) укладено Договір №9/2 на проведення аудиту діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС».

За умовами п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених договором, замовник призначає, а виконавець приймає на себе зобов`язання здійснити проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки з метою надання впевненості щодо фінансової звітності та діяльності товариства Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» на предмет їх достовірності та обґрунтованості за період з 16 червня 2021 року по дату проведення перевірки та купівлі-продажу майнових прав (житлових та нежитлових приміщень) за період з 01.01.2017 по дату проведення перевірки та визначення ринкової вартості частки учасника (а.с. 43 т. 1).

Додатком № 1 до Договору №9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 є перелік документів, необхідних для проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки (а.с. 44 т. 1).

Також, 12.02.2024 ОСОБА_1 як учасник підприємства відповідача звернувся до виконавчого органу Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» директора Моцарь Ольги Петрівни із запитом (вимогою) засновника №4 від 08.02.2024 (а.с. 37-39 т. 1) про проведення аудиту Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС», відповідно до якої позивач повідомив відповідача про:

- укладення ним 01.02.2024 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" Договору №9/2 на проведення аудиту діяльності Приватного підприємства "Вектра плюс";

- необхідність забезпечити можливість проведення такого аудиту та надати аудитору засвідчені копії документі, перелік яких зазначено в Додатку до Договору № 9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року (перелік відтворено за текстом вимоги).

В додатки до цієї вимоги залучено примірник оригіналу Договору № 9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року та примірник оригіналу Додатку № 1 до нього.

Направлення 12.02.2024 цього листа на адресу місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і отримання відповідачем 14.02.2024 підтверджується матеріалами справи (накладна № 160, чек Укрпошти, опис вкладення - а.с. 40, 41 т. 1, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 160 та трекінг Укрпошти, реєстр замовлень від 14.02.2024 року, а.с. 42, 45, 46 т. 1) та не спростовується відповідачем.

Листом № 7 від 21.02.2024 року (а.с. 49-51 т. 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" звернулося до Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» та просило забезпечити необхідні умови та можливість проведення аудиту фінансової звітності та діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» на виконання умов означеного вище Договору № 9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року.

Направлення 23.02.2024 цього листа на адресу місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і отримання представником відповідача 02.03.2024 підтверджується матеріалами справи (накладна № 990, чек Укрпошти, опис вкладення - а.с. 52, 53 т. 1, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 990 та трекінг Укрпошти, а.с. 53, 54 т. 1) та не спростовується відповідачем.

Тотожний за змістом лист 08.03.2024 вдруге було надіслано Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" до Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» (накладна № 628, чек Укрпошти, опис вкладення - а.с. 58 т. 1), та отримано представником відповідача 14.03.2024 (трекінг Укрпошти, а.с. 60 т. 1). Дані обставини відповідачем не спростовуються.

Листом № 9 від 26.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" відмовилося від висловлення аудиторської думки в зв`язку з ненаданням доступу, необхідних документів для проведення аудиторської перевірки за Договором № 9/2 від 01.02.2024 про надання аудиторських послуг.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що інформація на означені вище вимоги ні йому, ні третій особі (аудитору) відповідачем надана не була, доступ до документів не забезпечено, аудит не проведено.

Отже, вважаючи свої корпоративні права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про надання йому належним чином завірених копій документів щодо господарської, зокрема, статутної діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» та забезпечення аудитору можливості проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки фінансової звітності та діяльності Товариства.

Рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги задоволені частково є предметом апеляційного перегляду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Предметом розгляду даної справи є питання дотримання відповідачем вимог чинного законодавства та Статуту Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» щодо надання позивачу запитуваної ним інформації та проведення аудиту фінансової звітності підприємства відповідача на вимогу позивача як учасника Товариства, а також факту порушення корпоративних прав позивача, які б підлягали судовому захисту у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (подібний висновок міститься у п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (п. 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Статтею 80 Господарського кодексу України встановлено, що до господарських товариств належать, зокрема, товариства з обмеженою відповідальністю.

Згідно із п. 1.1. Статуту, ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (надалі Товариство), створено у відповідності до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Товариство є юридичною особою приватного права (товариством з обмеженою відповідальністю), що створена та зареєстрована у встановленому законом порядку та наділена цивільною правоздатністю та дієздатністю (п. 1.3. Статуту).

Приватне підприємство «ВЕКТРА ПЛЮС» за всіма визначальними ознаками (створено з метою одержання прибутку; має статутний капітал, поділений на частки; не випускає акції; учасники (засновники) не несуть відповідальності за зобов`язаннями приватного підприємства) є господарським товариством - тобто добровільним об`єднанням вкладів учасників з визначенням статутного капіталу поділеного на частки, отже на нього поширюються законодавчі норми, що стосуються товариства з обмеженою відповідальністю на час розгляду спору - Закон України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, а також відповідні норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Подібна правова позиція в частині визначення виду підприємницького товариства стосовно приватного підприємства здійснено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 у справі №916/2813/18 (пункти 8.13-8.26).

Права учасників (засновників, акціонерів, пайовиків) юридичних осіб (корпоративні права) визначені ст. 96-1 ЦК України.

Так, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом, зокрема, одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники юридичних осіб можуть також мати інші права, встановлені статутом та законом.

Щодо вимог позивача про надання копій документів Товариства на вимогу учасника Товариства, колегія суддів зазначає наступне.

Права учасників господарського товариства закріплені в ст. 116 Цивільного кодексу України, відповідно до п. п. 1, 5 якої учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; у порядку, встановленому установчим документом товариства, одержувати інформацію про діяльність товариства.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю останній визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю унормовано, що учасник товариства має право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Вказаний обов`язок є імперативним, передбаченим чинним законодавством, а тому не може ставитися в залежність від будь-яких обставин.

Аналогічні права учасників Товариства закріплено в п. 4.1. Статуту ПП «ВЕКТРА ПЛЮС».

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті, а саме: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою (частина п`ята статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Слід зазначити, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Внаслідок невиконання товариством свого обов`язку з надання учаснику товариства на його вимогу для ознайомлення документів, передбачених положеннями закону та статуту, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду в постановах від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, від 24.12.2020 у справі №911/73/20.

Для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або не здійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів (постанова Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, на яку посилається скаржник).

Згідно до вищенаведених приписів законодавства та висновків, викладених у постановах Верховного Суду, для реалізації учасником товариства права, передбаченого частинами 4 і 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", має бути подана письмова вимога про надання копій документів, а її невиконання товариством є порушенням прав такого учасника.

Матеріали справи свідчать, що маючи право на інформацію про діяльність товариства як його учасник, позивач звернувся до відповідача з листом-зверненням №2 від 08.02.2024, в якому просив надати належним чином завірені копії документів про господарську діяльність Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» за переліком, зазначеним у вказаному листі.

Оскільки згідно положень ч. 5 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передумовою для надання запитуваних документів, визначених частиною першою цієї статті, є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів, тому звернення позивача з листом-зверненням №2 від 08.02.2024 до відповідача є належною вимогою учасника до товариства про надання копій документів, про що також обґрунтовано зазначив суд першої інстанції. Позивачем належним чином реалізовано право на досудове вирішення спору шляхом направлення вимоги на юридичну адресу відповідача.

Дослідженням зазначеної позивачем у листі-зверненні №2 від 08.02.2024 інформації, яку позивач просив надати відповідача встановлено, що такі документи відповідають переліку, наведеному в статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Відтак, враховуючи той факт, що позивач є співзасновником та учасником відповідача, надання визначених позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів статей 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а ненадання Товариством запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника Товариства.

Оскільки Товариство не виконало свій обов`язок з надання відповідної інформації на вимогу позивача, врахувавши, що надання визначених позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів ст. ст. 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положень статуту Товариства і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, колегія суддів вважає про наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати позивачу належним чином завірені копії відповідних документів щодо господарської діяльності ПП «ВЕКТРА ПЛЮС», правомірно задоволені судом першої інстанції.

До того ж, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню із зазначенням кінцевої дати формування витребуваних від відповідача документів, а саме - 02.04.2024, тобто дня звернення позивача до суду з позовною заявою (відповідно до відбитка штемпелю поштового відділення на конверті, а.с. 71 т. 1). Зокрема, позивач просив надати належним чином завірені документи щодо господарської, зокрема, статутної діяльності Товариства «за весь період діяльності підприємства». Разом з цим, місцевий господарський суд, врахувавши правову позицію, викладену у п. 47 постанови Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №906/211/23, обґрунтовано виходив з того, що позивач фактично просить витребувати у відповідача документи, створені після 02.04.2024, тобто такі, що не існують як об`єкти матеріального світу та з приводу яких у позивача ще не виникло право вимоги, а у відповідача - обов`язок їх надання.

Правова позиція з цього питання також викладена в постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №906/392/23.

Щодо вимог про забезпечення аудитору можливості проведення аудиторської перевірки фінансової звітності та надання копій документів.

Стаття 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» регулює порядок проведення аудиту фінансової звітності товариства на вимогу учасників.

Зокрема, частиною 1 ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками.

У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг. Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлено статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства (ч. ч. 2, 3 ст. 41 вказаного Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.

Наведені положення законодавства узгоджуються з положеннями п. 5.22 Статуту Товариства.

Колегія суддів зазначає, що для ініціації аудиту фінансової звітності товариства необхідна наявність сукупності таких умов: наявність в учасника-ініціатора 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства; укладення таким учасником з незалежним аудитором (аудиторською фірмою) договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства; зазначення в такому договорі обсягу аудиторських послуг. Положення ч. 4 цієї статті містять додаткові вимоги для реалізації суб`єктивного права на проведення перевірки аудиту фінансової звітності товариства, невиконання яких за наявністю трьох вищезазначених умов протягом 10 днів з боку виконавчого органу товариства дозволяє встановити наявність факту порушення права учасника: отримання товариством запиту учасника про такий аудит (4); отримання товариством оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства з визначеним у ньому обсягом аудиторських послуг (5), що визначають момент відліку 10-ти денного строку (пункти 26, 27 постанови Верховного Суду від 29.11.2021 у справі №922/3873/20).

Учасник, реалізуючи своє право на управління Товариством, має право вимагати від нього як проведення аудиторської перевірки його діяльності, так і надання Товариством документів (пункт 38 постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 908/522/20). Документи надаються не замовнику аудита, а аудитору (пункт 28 постанови Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 922/3873/20).

Випадки обов`язкового проведення аудиту фінансової звітності товариства та порядок оприлюднення аудиторського висновку встановлюються Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», яка регулює зберігання документів товариства, встановлено, що Товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою (ч. ч. 2-5 вказаного Закону).

При вирішенні спорів за позовами учасників ТОВ про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства належить враховувати, що передбачене право учасників спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому, як і право на отримання інформації про діяльність товариства, є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку.

Право учасника товариства звернутись з вимогою про проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності товариства не залежить ні від бажання самого товариства (його посадових осіб) проводити чи не проводити перевірку, ні від доцільності чи відсутності доцільності проведення такої перевірки, наявності вже проведених перевірок, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону (подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 904/2194/17, у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 908/522/20, від 07.10.2021 у справі № 910/9339/20).

Вказаний обов`язок передбачає вчинення виконавчим органом активних дій, а не пасивної бездіяльності (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі № 910/9339/20).

Виходячи з вищенаведеного, позивач як учасник Товариства, якому належить частка, що становить більше 10% статутного капіталу товариства, мав право вимагати від Товариства як надання Товариством документів, так і проведення аудиторської перевірки його діяльності.

Вимога позивача про проведення аудиторської перевірки відповідача заявлена в межах захисту його корпоративних прав як учасника Товариства.

Згідно з частиною 1 ст. 1 Закону України Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам; аудиторська діяльність - незалежна професійна діяльність аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, зареєстрованих у Реєстрі аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, з надання аудиторських послуг; аудиторський звіт - документ, підготовлений суб`єктом аудиторської діяльності за результатами аудиту фінансової звітності (консолідованої фінансової звітності) відповідно до міжнародних стандартів аудиту та вимог цього Закону.

Стаття 7 Закону України Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність визначає, що аудиторські послуги надаються на підставі договору про надання аудиторських послуг, укладеного між суб`єктом аудиторської діяльності та замовником.

У договорі про надання аудиторських послуг передбачаються предмет, обсяг аудиторських послуг, розмір та умови оплати, відповідальність сторін та інші умови відповідно до вимог законодавства та міжнародних стандартів аудиту.

Права та обов`язки суб`єкта аудиторської діяльності і замовника при наданні аудиторських послуг визначаються в договорі відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Замовник має право вільного вибору суб`єкта аудиторської діяльності із дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, зобов`язані створити для суб`єкта аудиторської діяльності належні умови для якісного надання аудиторських послуг відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, несуть відповідальність за повноту і достовірність документів та іншої інформації, що надаються аудитору для надання аудиторських послуг.

Отже, позивач як учасник товариства, частка якого становить більше 10% статутного капіталу товариства, мав право вимагати від відповідача як проведення аудиторської перевірки його діяльності, так і надання товариством документів. В той же час, ухилення Товариства від забезпечення аудитору можливості проведення аудиту суперечить статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та порушує корпоративне право позивача на управління товариством.

Досліджуючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача забезпечити аудитору - Товариству з обмеженою відповідальністю Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту, можливість проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки фінансової звітності ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» за період з 16.06.2021 по 02.04.2024 шляхом надання належним чином завірених копій всіх документів відповідно до обсягу аудиторських послуг, визначених у Договорі №9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 року та Додатку №1 до Договору №9/2 про надання аудиторських послуг від 01.02.2024 документів, а також перелік документів, визначених у Додатку №1 до Договору №9/2, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такі документи відповідач мав створити в ході своєї господарської діяльності, що, відповідно, свідчить про обов`язок надання останніх і такі документи є достатньо конкретизовані та класифіковані за своїм типом.

Разом з цим, в частині вимог про надання засвідчених копій договорів щодо надання бухгалтерських послуг Підприємству або трудових договорів з бухгалтерами за весь період діяльності Підприємства, повного реєстру усіх довіреностей на розпорядження майном Підприємства, які видавалися від імені Підприємства за весь період діяльності Підприємства а також самих довіреностей (зазначені у Додатку №1 до Договору №9/2), суд дійшов висновку, що при наданні доступу до документів, які містять персональні дані фізичних осіб, необхідно дотримуватися вимог Закону України "Про захист персональних даних". Тому в частині позовних вимог щодо надання копій вказаних документів у порядку статті 41 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Також судом враховано, що виходячи зі змісту п. 11 ч. 1 ст. 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю товариство зобов`язано зберігати інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства. Проте, позивачем не доведено із посиланням на норми чинного законодавства та положення Статуту обов`язку Товариства зберігання зазначеної інформації у формі окремого документа, зокрема, інформації щодо переліку основних (при великій кількості) постачальників та покупців, також дебіторів і кредиторів, документів щодо оплати праці.

При цьому, судом першої інстанції правомірно враховано, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у запитуваних позивачем документах законодавчо визначених заборон чи обмежень щодо їх надання, зокрема, наявності у таких документах інформації, що містить комерційну таємницю.

З приводу заперечень відповідача про те, що витребувані копії документів не стосуються перевірки фінансової звітності Товариства, суд зазначив, що відповідач не конкретизує такі документи та не обґрунтував належним чином свої доводи.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечує проти встановлених судом першої інстанції обставин щодо звернення позивача як учасника Товариства до виконавчого органу ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» з листом-зверненням №2 від 08.02.2024 про надання належним чином завірених копій документів про господарську діяльність ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» , а також направлення 12.02.2024 на адресу Товариства запиту (вимоги) засновника про проведення аудиту.

Разом з цим, скаржник зазначає, що на момент звернення позивача до ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» з листом-зверненням засновника №2 від 08.02.2024 щодо надання належним чином завірених копій документів про господарську діяльність ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» та із запитом про проведення аудиту, чинною була ухвала Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к, яка є чинною і на сьогоднішній день. Вказаною ухвалою накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ().

Посилаючись на норми ст. 96-1 , 317 Цивільного кодексу України, ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», скаржник зазначає, що чинне законодавство містить визначення поняття «корпоративні права» та розкриває зміст корпоративних прав учасника юридичної особи, до яких належить і право одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом та право вимагати проведення аудиту фінансової звітності товариства з обмеженою відповідальністю. Тобто, зазначає апелянт, право учасника товариства одержувати інформацію про діяльність товариства та право вимагати проведення аудиту фінансової звітності товариства є корпоративними правами учасника. Реалізуючи ці права, учасник товариства користується ними, що прямо заборонено ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к.

Крім того, апелянт зазначає, що згідно резолютивної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к, арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування накладено на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» в цілому, незалежно від суб`єкта цих прав. Додатковим доказом того, що Печерським районним судом м. Києва арештовані саме корпоративні права всіх учасників є також і пункт 2 резолютивної частини ухвали Печорського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к, яким заборонено проводити реєстраційні дії в контексті всього товариства ПП «Вектра плюс», а саме: «заборонено державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ()».

Зважаючи на наведені доводи апелянт вважає, що усі учасники ПП «Вектра плюс» (в тому числі і позивач) тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, не мають права користуватися корпоративними правами, в тому числі та не виключно звертатися до відповідача з вимогою про надання копій документів (ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») та вимогою про проведення аудиторської перевірки фінансової звітності ПП «ВЕКТРА ПЛЮС». У зв`язку з цим, вважає скаржник, у ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» відсутній обов`язок надати позивачу копії документів та обов`язок забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів.

Одночасно до апеляційної скарги апелянтом надано клопотання, в якому він просить зупинити провадження у справі №917/604/24.

Скаржник вважає, що справа №917/604/24 є пов`язаною зі справою №757/56733/23-к та об`єктивно не може бути розглянута судом до вирішення справи №757/56733/23-к (роз`яснення судового рішення), оскільки суд не може самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у справі №757/56733/23-к, а саме обставину арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (або учасників ПП «ВЕКТРА ПЛЮС», в тому числі позивача).

На думку скаржника, правильне розуміння резолютивної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к має вирішальне значення для розгляду цієї справи, а тому, з метою усунення розбіжностей в розумінні резолютивної частини ухвали слідчого судді, керуючись ст. 380 КПК України, 18.10.2024 ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» звернулося до Печерського районного суду міста Києва із заявою про роз`яснення судового рішення, якою просило роз`яснити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі № 757/56733/23-к в частині того, на які саме корпоративні права накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними: корпоративні права учасників ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» () чи корпоративні права, належні ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ().

Як повідомляє апелянт 22.10.2024 заяву ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» зареєстровано у Печерському районному суді м. Києва. Результати розгляду заяви ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» та роз`яснення ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/5б733/23-к, вважає скаржник, мають правове значення для правильного вирішення цього господарського спору, що об`єктивно унеможливлює розгляд цієї справи.

Зважаючи на таке, апелянт просить зупинити провадження у справі №917/604/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС», за участю третьої, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту", про зобов`язання надати документи та вчинити певні дії до вирішення справи №757/56733/23-к, яка знаходиться у провадженні Печерського районного суду міста Києва, а саме, роз`яснення ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к.

Одночасно до клопотання додано заяву від 18.10.2024, в якій представник ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» просить Печерський районний суду міста Києва роз`яснити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к в частині того, на які саме корпоративні права накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними: корпоративні права учасників ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» чи корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС».

Доказів про призначення до розгляду Печерським районним судом міста Києва означеної заяви скаржником не надано і такі дані в Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на час ухвалення даної постанови відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 року у справі №757/56733/23-к, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 29.08.2024, накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (); заборонено державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ().

Відповідно до резолютивної частини Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/56733/23-к накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (); заборонено державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ().

Суд першої інстанції, надаючи оцінку запереченням відповідача з урахуванням ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №757/56733/23-к, зазначив, що за загальним правилом господарський суд не має повноважень змінювати чи роз`яснювати ухвали слідчого судді, що постановлені у кримінальному провадженні. Господарський суд може лише дослідити зміст ухвали про арешт та її вплив на спірні правовідносини, тому керуючись принципом правової визначеності, зобов`язаний керуватися буквальним формулюванням резолютивної частини ухвали про арешт щодо встановлених заборон та обмежень.

Місцевим господарським судом враховано, що відповідно до резолютивної частини означеної вище ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/56733/23-к накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування на корпоративні права ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» (); заборонено державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» ().

Разом з цим, суд першої інстанції виходив з того, що резолютивна частина означеної вище ухвали не містить висновку щодо арешту чи будь-якого іншого обмеження щодо корпоративних прав саме ОСОБА_1 (позивача у цій справі).

Погоджуючись з наведеним висновком суду першої інстанції, колегія суддів також зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №755/12931/23 від 24.01.2024 змістом корпоративних прав є майнові та організаційні (немайнові) права, що виникають з факту володіння часткою у статутному капіталі господарського товариства.

До майнових корпоративних прав учасника товариства з обмеженою відповідальністю можна віднести: (а) участь у розподілі прибутку товариства (пункт 3 частини першої статті 5 Закону); (б) отримання у разі ліквідації товариства частини майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартості (пункт 4 частини першої статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

До організаційних (немайнових) корпоративних прав можна віднести такі права: (а) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства (пункт 1 частини першої статті 5 Закону); (б) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства (пункт 2 частини першої статті 5 Закону).

Серед зазначених прав оборотоздатними є лише майнові. Оскільки організаційні права тісно пов`язані з особою їх носія, то за своїми властивостями вони не здатні до обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Цивільного кодексу України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Як вбачається з матеріалів справи предметом заявлених вимог у даній справі №917/604/24 є немайнові вимоги ОСОБА_1 до ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: надати позивачу належним чином завірені копії документів щодо господарської, зокрема, статутної діяльності Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» та забезпечити аудитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавське бюро судово-економічної експертизи та аудиту" можливість проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки, тобто вимоги, пов`язані із захистом немайнових корпоративних прав позивача.

Позовні вимоги у цій справі вмотивовані положеннями ст. 5, 41, 43 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та обґрунтовані безпідставним ухиленням Товариства від надання документів, які позивач як його учасник вимагав для ознайомлення та проведення аудиторської перевірки. Отже, позивач у даній справі звернувся до суду саме для захисту своїх корпоративних прав, які вважав порушеними з боку відповідача.

Учасник товариства, який вважає порушеними свої корпоративні права, може захищати їх різними способами, в тому числі і шляхом подання позову до суду. Виходячи із законодавчої визначеності правового статусу учасника товариства, обмеження прав останнього в можливості бути обізнаним з господарською діяльністю товариства, є прямим порушенням прав такого учасника. Отже, захист позивачем своїх немайнових корпоративних прав, з урахуванням законодавчо визначених положень п. 2 ч. 1 ст. 5, ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зокрема, права на отримання інформації про господарську діяльність товариства та проведення аудиторської перевірки не може ставитись у залежність від накладення арешту на корпоративні права Товариства згідно із ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/56733/23-к. Крім того, як правомірно зазначено судом першої інстанції, резолютивна частина означеної ухвали не містить висновку щодо арешту чи будь-якого іншого обмеження щодо корпоративних прав ОСОБА_1 (позивача у цій справі).

Заважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про неможливість користування позивачем корпоративними правами, в тому числі звертатись до відповідача з вимогою про надання документів та проведення аудиторської перевірки фінансової звітності ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» є безпідставними.

З приводу заявленого апелянтом клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає, що порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У разі зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами статей 238 та 282 цього Кодексу у мотивувальній частині судового рішення повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при ухваленні такого судового рішення (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.07.2019 у справі №904/4233/18).

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта та шоста статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №922/1962/17 та від 17.12.2019 у справі №917/131/19).

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18, від 10.06.2019 у справі №914/1983/17 та від 16.01.2020 у справі №908/1188/19).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи №917/604/24 до вирішення іншої справи №757/56733/23-к (роз`яснення судового рішення). У зв`язку з цим відсутні підстави для зупинення провадження у справі 917/604/24 на підставі положень пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі апелянт також вважає, що позивачем та аудитором не надано конкретного періоду перевірки фінансової звітності відповідача, тому, вважає скаржник, неможливо зробити висновку про обсяг запитуваної інформації відповідно до обсягу аудиторської послуги (цей обсяг є незрозумілим). Також на думку апелянта, суд першої інстанції самостійно визначив «дату проведення перевірки», зобов`язавши відповідача надати документи станом на 02.04.2024, в той час як позивачем не заявлено такої позовної вимоги. Отже, в цій частині, вважає скаржник, суд вийшов за межі позовних вимог, що прямо заборонено частиною 2 статті 237 ГПК України.

З приводу наведених доводів колегія суддів зазначає, що саме з урахуванням переліку та періоду документів, необхідних для проведення зовнішньої незалежної аудиторської перевірки, які зазначені у Додатку №1 до Договору №9/2, суд першої інстанції визначив та конкретизував як перелік витребуваних документів, так і кінцеву дату формування витребуваних позивачем від ПП «ВЕКТРА ПЛЮС» документів - 02.04.2024 року (день подання позивачем до суду позовної заяви), оскільки позивач фактично просив витребувати у відповідача документи «по дату проведення перевірки», тобто ті, які можуть бути створені на дату ухвалення судового рішення та на дату проведення перевірки. Іншими словами, ще не існують як об`єкти матеріального світу та з приводу яких у позивача ще не виникло право вимоги, а у відповідача - обов`язок їх надання. Правова позиція з приводу визначення судом періоду витребування документів викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у cправі №906/211/23.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що безпідставними є вимоги про надання інформації щодо «усіх без винятку рішень прийнятих управителем за 2021-2023 роки на вчинення правочинів» та «звіт управителя ОСОБА_2 про діяльність Підприємства за 2021-2023 року» оскільки ці документи не мають відношення до відповідача та ним не формувались, колегія суддів зазначає, що твердження відповідача про те, що рішення управителя відповідачем не формувалися, спростовуються наданим ним протоколом №23/05 загальних зборів учасників Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» від 23.05.2023, у п. 10 та п. 11 порядку денного якого затверджено звіт, дії та рішення управителя.

В апеляційній скарзі відповідач також вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до чинного законодавства договори, які просить надати позивач, не є первинними документами, які є підставою для ведення бухгалтерського обліку. Апелянт вважає, що саме документи бухгалтерського обліку відповідно до ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» зобов`язане зберігати Товариство, а не договори; у Статуті Товариства не зазначено про необхідність надання учаснику будь-яких договорів, окрім тих документів, які зазначено в ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»; згідно з практикою Верховного Суду, договір не є первинним обліковим документом, про що зазначено у постанові КЦС ВС від 24.06.2021 у справі №686/19271/19.

З приводу наведених доводів колегія суддів зазначає, що виходячи зі змісту ст. 1, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Саме в контексті вказаного Закону та предмету заявлених позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення збитків Верховний Суд у справі, на яку посилається апелянт, зазначив, що «договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку".

Разом з цим, наведена правова позиція висловлена Судом під час дослідження предмету спору, що є іншими, ніж предмет спору у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що господарський договір є основною правовою формою, що опосередковує суспільні відносини щодо організації та здійснення господарської діяльності підприємства.

Аналіз приписів частин 1, 2 статті 3 та частини 1 статті 6 Господарського кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що господарська діяльність як діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, здійснюється, зокрема, у формі підприємництва для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку за принципом вільного руху капіталів, товарів та послуг на території України.

Положеннями частини 1 статті 19 та частин 1, 2 статті 67 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання вправі без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству, зокрема, шляхом укладення договорів, що опосередковують відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами у всіх сферах господарської діяльності; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Отже, господарське зобов`язання, яке виникло на підставі договору, укладеного між суб`єктами господарювання, має бути спрямоване на досягнення економічного результату для його сторін, тобто мати реальний характер та опосередковувати рух капіталів, товарів, робіт чи послуг, що є об`єктами відповідної господарської операції.

Таким чином, право учасника товариства на отримання інформації про господарську діяльність товариства, основною правовою формою організації та здійснення якої є господарський договір, безпосередньо передбачене передбачено у п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Частиною 1 ст.73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.269, 275, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВЕКТРА ПЛЮС» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 у справі №917/604/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.01.2025

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна