ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 січня 2025 року м. Тернопільсправа №921/33/25

Суддя Охотницька Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви №43 від 21.01.2025 (вх.№41 від 23.01.2025)

за позовом Приватного підприємства "ЛОГІСТТЕР", юридична адреса: вул. В.Великого, буд. 9, кв. 64, м. Тернопіль, 46010 (поштова адреса: вул. Котляревського, буд.69, прим.154, м.Тернопіль, 46003)

до відповідача Фізичної особи - підприємця Макарова Сергія Анатолійовича, АДРЕСА_1

про стягнення 47652,24 грн збитків

Встановила:

23.01.2025 до Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "ЛОГІСТТЕР" про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця Макарова Сергія Анатолійовича, 47 652,24 грн збитків, з яких: 12 837,24 грн вартість втраченого майна під час перевезення та 34 815,00 грн штрафу згідно п.18 Договору.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 для розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Охотницьку Н.В.

Під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд іншого суду, виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України закріплений один із принципів судочинства, відповідно до якого судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Згідно з приписами ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Правила визначення територіальної юрисдикції (підсудності) викладені у ст.ст. 27-30 ГПК України.

Так, за загальним правилом, відповідно до ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ГПК України.

Статтею 29 ГПК України встановлені випадки визначення підсудності справи за вибором позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника.

Звертаючись із цим позовом до Господарського суду Тернопільської області, позивач посилається на те, що 17.07.2024 між Приватним підприємством "ЛОГІСТТЕР" (Експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Макаровим Сергієм Анатолійовичем (Виконавець, Перевізник) було укладено Разовий Договір-Заявку на перевезення вантажу №1558 (далі Договір) відповідно до якого залучений до перевезення Експедитором Перевізник взяв на себе зобов`язання забезпечити перевезення вантажу Клієнта (дробина) за узгодженим маршрутом (Фастів, Київська обл. - Денисів, Тернопільська обл.) транспортним засобом номер державної реєстрації НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 під управлінням водія Стеценка Олександра Вікторовича, вартістю перевезення (фрахту) 21200,00 грн.

Зазначає, що під час виконання Разового Договору-Заявки, позивачу було завдано збитків в розмірі 12837,24 грн у вигляді вартості втраченого переданого до перевезення вантажу.

Крім того, відповідно до п.18 Договору позивач просить стягнути з відповідача 34 815,00 грн штрафу.

Позивач також вказує про те, що умовами пунктів 12, 15 Договору передбачено, що всі спори, що виникають між Сторонами даного Договору розглядаються в загальному порядку за територіальною підсудністю по місцю укладення даного Договору, а саме м. Тернопіль, Україна. У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що даний позов підлягає пред`явленню до Господарського суду Тернопільської області.

Аналіз змісту вищезазначеного Договору дозволяє дійти висновку про те, що перевізником (виконавцем) у межах спірних правовідносин є саме відповідач ФОП Макаров Сергій Анатолійович.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит суду №1062437 від 24.01.2025) місцезнаходженням ФОП Макарова С.А. є: АДРЕСА_2 (вказана адреса також зазначена у позовній заяві).

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак суд констатує, що оскільки спір у цій справі виник з договору перевезення, а тому відповідно до ч. 1 ст. 30 ГПК України підсудний Господарському суду м. Києва за місцезнаходженням перевізника ФОП Макарова С.А.

При цьому, суд відзначає, що можливість визначення підсудності справи сторонами у договорі (договірна підсудність) Господарським процесуальним кодексом України не передбачена.

У зв`язку із вищенаведеним, посилання заявника на підсудність даного спору Господарському суду Тернопільської області є необґрунтованими.

Згідно із ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч.6 ст. 31 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 27-31, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №43 від 21.01.2025 (вх.№41 від 23.01.2025) Приватного підприємства "ЛОГІСТТЕР" до відповідача Фізичної особи - підприємця Макарова Сергія Анатолійовича про стягнення 47652,24 грн збитків, з додатками (справа №921/33/25) - передати за підсудністю до Господарського суду м. Києва (вул. Б.Хмельницького, 44В, м. Київ, 01054).

2. Копію ухвали направити сторонам відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, визначені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 24.01.2025.

Суддя Н.В. Охотницька