ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. Справа№ 910/7778/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Тищенко А.І.

Кравчука Г.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024

у справі № 910/7778/24 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»

про стягнення 18 162,35 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новобудова" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (відповідач) про стягнення 18 162,35 грн, з них: основного боргу - 17 476,84 грн, 3% річних - 234,09 грн та інфляційних втрат - 451,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем як власником квартири № 237 в буд. 1-К по вул. Драгоманова в місті Києві не здійснено оплати житлово-комунальних послуг, що були надані позивачем у період з 01.09.2021 по 01.05.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7778/24, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 по справі №910/7778/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано первинних документів у підтвердження надання відповідачу спірних послуг за адресою: вул. М. Драгоманова, буд. 1-К у м. Києві на суму 17 476,84 грн. Крім того, оскільки позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідними від основного зобов`язання, судом відмовлено у задоволенні зазначених вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 по справі № 910/7778/24, 25.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (23.09.2024 згідно поштової накладної на конверті, в якому направлено апеляційну скаргу до суду) до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 ухваливши нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи; судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» по справі № 910/7778/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Тищенко А.І.

07.10.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7778/24.

21.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7778/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі № 910/7778/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі № 910/7778/24, ухвалено справу розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» слід задовольнити частково, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі №910/7778/24 скасувати, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, рішенням правління Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд" №120/0/5-06 від 05.06.2006 житловий багатоквартирний будинок по вул. Драгоманова, 1-К (Позняки, 5-А м-н, ж/б №5) передано на баланс, обслуговування і експлуатацію ТОВ "Новобудова" без права відчуження.

Згідно Авізо № 326 від 24.04.2007 Холдингова компанія "Київміськбуд" передала Товариству з обмеженою відповідальністю "Новобудова" на баланс для зарахування в основні фонди Позняки, 5-А м-н, ж/б №5 (поштова адреса: м. Київ, вул. Драгоманова, 1-К).

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Драгоманова, 1-К в м. Києві від 08.11.2019 ТОВ "Новобудова" визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

27.12.2019 між ТОВ "Новобудова" та співвласниками багатоквартирного будинку № 1-К по вул. М. Драгоманова в м. Києві (в особі уповноважених осіб Філінюк О.Ф., Сапунцової І.П., що діють на підставі протоколу Зборів співвласників багатоквартирного будинку від 24.10.2019) укладено договір № 1-К про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (надалі - договір № 1-К), за умовами якого управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: вул. М. Драгоманова, буд. 1-К у м. Києві, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

За умовами п. 3 договору № 1-К послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 10 договору № 1-К ціна послуги з управління становить: (1) 7,94 грн (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,86 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до договору; (2) винагороду управителю в розмірі 1,08 грн на місяць.

В п. 11 договору № 1-К визначено, що плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п. 15 договору № 1-К інформацію, пов`язану з виконанням цього договору управитель доводить до відома співвласників шляхом розміщення відповідних інформаційних матеріалів одним із способів загального повідомлення: на сайті управителя, в рахунках (квитанціях) про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, на дошках оголошень (інформаційних стендах) у під`їздах будинку, у друкованих матеріалах, що поширюються управителем; персонального повідомлення.

У зв`язку із підвищенням вартості послуг з технічного обслуговування ліфтів, вартості матеріалів, ТОВ "Новобудова" повідомило співвласників будинку про зміну вартості послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.01.2022 та з 01.01.2024.

У разі пролонгації договору та/або зміни протягом строку дії договору витрат на управління будинком і поточний ремонт спільного майна будинку з об`єктивних, не залежних від управителя причин (зміна встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати або регульованих цін на електричну енергію для забезпечення функціонування спільного майна будинку, розміру податків та зборів), управитель має право змінити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком, відповідно до законодавчих змін та/або здійснювати перерозподіл витрат у структурі кошторису витрат з доведенням такої інформації до відома співвласників одним із способів, зазначених в п. 15 договору (п. 40 договору № 1-К).

Договір № 1-К набирає чинності з 01.01.2020 та укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік, із застосуванням умов формування кошторису на послугу з управління багатоквартирним будинком, зазначених в п. 40 цього договору.

01.09.2016 між ТОВ "Новобудова" (замовник) та ТОВ "Селтік ТБО" (виконавець) укладено договір № 0109-16/10 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (надалі - договір № 0109-16/10), відповідно до якого виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

За умовами розділу 4 договору № 0109-16/10 замовник зобов`язується сплачувати виконавцеві вартість послуг по вивезенню твердих побутових відходів у відповідності до узгодженого сторонами тарифу. Вартість вивезення одного кубічного метру твердих побутових відходів за цим договором становить 46,80 грн з ПДВ.

Договір № 0109-16/10 набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016. Договір вважається таким, що продовжений на наступний календарний рік на тих же умовах і на той же термін, якщо за один місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд (п. 7.2. договору № 0109-16/10).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" є власником квартири № 237 у будинку 1-К по вул. Драгоманова у м. Києві на підставі договору іпотеки № 47195 від 13.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В., зареєстрованого за реєстровим № 176.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що ТОВ «Новобудова» безперебійно надавала житлово-комунальні послуги відповідачеві, однак останнім за період з 01.09.2021 по 01.05.2024 не здійснено оплату за надані житлово-комунальні послуги та послуги з вивезення твердих побутових відходів, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у сумі 17 476,84 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 234,09 грн та інфляційні втрати у розмірі 451,42 грн.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано: договір № 1-К про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 27.12.2019 та додаток № 5 до договору (кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території); кошторис витрат з управління будинком введений в дію з 01.01.2022; кошторис витрат з управління будинком введений в дію з 01.01.2024; договір № 0109-16/10 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.09.2016; договір № 10-05/01-18 про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів (ТПВРЗ) від 01.07.2018; розрахунок вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів на 1 особу, введений в дію з 01.02.2019; розрахунок вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів на 1 особу, введений в дію з 01.06.2023.

В свою чергу, відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що у квартирі № 237 у будинку 1-К по вул. Драгоманова у м. Києві проживають та зареєстровані фізичні особи, тому ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" є неналежним відповідачем у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно з частиною 1 статті 202, статтею 205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами статті 208 Цивільного кодексу України визначено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами п. 12, 13, 14 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 14 вищевказаного Закону за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуг; порядок оплати послуг; порядок і умови внесення змін до договору; строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Драгоманова, 1-К в м. Києві від 08.11.2019 ТОВ "Новобудова" визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

27.12.2019 між ТОВ "Новобудова" та співвласниками багатоквартирного будинку № 1-К по вул. М. Драгоманова в м. Києві укладено договір № 1-К про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого:

- управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: вул. М. Драгоманова, буд. 1-К у м. Києві, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п. 1 договору);

- 7,94 грн (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,86 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до договору; винагороду управителю в розмірі 1,08 грн на місяць (п. 10 договору);

- плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 11 договору).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 4 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний договір про надання комунальних послуг підписується на умовах, визначених у рішенні співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Згідно ч. 1 статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За приписами ч. 2 статті 382 Цивільного кодексу України власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», затверджено Порядок формування тарифів на житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій калькуляційною одиницею при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є 1 кв.м загальної площі, що перебуває у власності фізичної особи.

Крім того, 01.09.2016 між ТОВ "Новобудова" (замовник) та ТОВ "Селтік ТБО" (виконавець) укладено договір № 0109-16/10 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (надалі - договір № 0109-16/10), відповідно до якого виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 1 додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.04.2018 №551 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві на 2018- 2022 роки», та Київської міської військової адміністрації від 31.01.2023 № 59 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві на 2023-2027 роки» для об`єкта утворення «Житлові будинки багатоквартирні упорядковані» розрахунковою одиницею є людина (мешканець).

Як вже було встановлено вище, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" є власником квартири № 237 у будинку 1-К по вул. Драгоманова у м. Києві на підставі договору іпотеки № 47195 від 13.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В., зареєстрованого за реєстровим № 176.

Таким чином, враховуючи площу квартири № 237 в будинку у будинку 1-К по вул. Драгоманова у м. Києві, а саме 94.2 кв. м., загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становила:

- в період з 01.09.2021 по 01.01.2022 - 747,90 грн в місяць;

- в період з 01.01.2022 по 01.01.2024 - 891,13 грн в місяць;

- в період з 01.01.2024 по 01.05.2024 - 1088,95 грн в місяць.

Вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів в період з 01.09.2021 по 01.06.2023 становила 116,30 грн за 1 куб.м в місяць, в період з 01.06.2023 по 01.05.2024 - 150,00 грн за 1 куб.м в місяць, з розрахунку вартості надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у м. Києві, затверджених розпорядженням КМДА від 04.04.2018 № 551, розпорядженням КМВА від 31.01.2023 № 59 вартість вказаної послуги на 1 особу за місяць становила: в період з 01.09.2021 по 01.06.2023 - 20,84 грн, в період з 01.06.2023 по 01.05.2024 - 27,38 грн.

Нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів по квартирі № 237 у будинку 1-К по вул. Драгоманова у м. Києві у спірний період здійснювалося на 6 (шість) осіб.

Факт отримання вказаних послуг у спірний період та правомірність нарахування позивачем відповідної плати відповідачем не спростовано.

Доказів ненадання або надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальних послуг та послуг з вивезення твердих побутових відходів у спірному періоді матеріали справи не містять, відповідачем до суду не представлено.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та послуги з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 17 476,84 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань зі сплати житлово-комунальних послуг та послуг з вивезення твердих побутових відходів, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 234,09 грн та інфляційні втрати у розмірі 451,42 грн.

Відповідно дост. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат за період прострочення відповідача з 01.09.2021 по 01.02.2022 та з 01.01.2024 по 01.06.2024, колегією суддів встановлено, що його виконано арифметично вірно, відтак, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 451,42 грн.

Також перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за період прострочення відповідача з 01.09.2021 по 01.02.2022 та з 01.01.2024 по 01.06.2024, колегією суддів встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 233,54 грн, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 0,55 грн позивачу слід відмовити.

Рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення зокрема є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, невірно встановив обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Згідно з ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

З урахуванням викладеного, судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобудова» у суді першої інстанції, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобудова» у суді апеляційної інстанції у зв`язку з розглядом апеляційної скарги позивача на рішення місцевого господарського суду, з огляду на часткове задоволення цієї апеляційної скарги, також покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 року у справі № 910/7778/24 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 року у справі № 910/7778/24 - скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ідентифікаційний код 37356981, адреса: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (ідентифікаційний код 32917247, адреса: 03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10) основний борг - 17 476,84 грн (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят шість гривень 84 копійки), 3% річних - 233,54 грн (двісті тридцять три гривні 54 копійки), інфляційних втрат - 451,42 грн (чотириста п`ятдесят одна гривня 42 копійки), судовий збір - 3027,91 грн (три тисячі двадцять сім гривень 91 копійка) та витрати, пов`язані з розглядом справи - 41,00 грн (сорок одна гривня).

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ідентифікаційний код 37356981, адреса: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (ідентифікаційний код 32917247, адреса: 03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10) 4541,86 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок одна гривня 86 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7. Матеріали справи № 910/7778/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді А.І. Тищенко

Г.А. Кравчук