15.01.2025Справа № 910/9422/24
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9422/24
про стягнення 4 304 534,50 грн.
за участю представників:
позивача - не зявився,
відповідача - Курдюмов М.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - відповідач) про стягнення 4 304 534,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №1521/01 від 26.12.2019.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.082024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9422/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.09.2024.
23.08.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
У підготовчому засіданні 02.09.2024 по справі № 910/9422/24 судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву до 02.10.2024.
16.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» надійшла заява про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.12.2024.
04.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в частині.
04.12.2024 у розгляді справи оголошено перерву до 11.12.2024.
11.12.2024 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.
11.12.2024 у судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо позовних вимог позивача та у задоволені позову відмовити у повному обсязі.
До завершення судових дебатів, представником позивача заявлено усне клопотання про намір подати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат, проголошення рішення в строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2024: Провадження у справі № 910/9422/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 4 304 534,50 грн., в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 1 089 702, 70 грн. - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» (52001, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, м. Підгородне, вул. Коротка, буд. 46, ) 2 851 396, 25 (два мільйони вісімсот п`ятдесят одна тисяча триста дев`яносто шість гривень, 25 копійок) - основної заборгованості; 25 459, 81 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 81 копійка) - 3% річних та 97 899, 82 (дев`яносто сім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 82 копійок) - інфляційні втрати. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» (52001, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, м. Підгородне, вул. Коротка, буд. 46, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 804, 26 (сорок сім тисяч вісімсот чотири гривні 26 копійок).

13.12.2024 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» сформована клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій спросить прийняти додаткове рішення по справі № 910/9422/24, яким стягнути з відповідача - Державного підприємства «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» суму витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» на професійну правничу допомогу (витрати на послуги адвоката за договором з АО «КД-ГРУП») в розмірі 48 000,00 гривень.

Дана заява надійшла до суду 16.12.2024 та зареєстрована за вх. № 07-10/12123/24.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.12.2024 дану заяву про ухвалення додаткового рішення по справі передано судді Блажівській О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі №910/9422/24 на 15.01.2025.

Вищевказана ухвала суду була направлена позивачу та відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останніми 24.12.2024, про що свідчить довідки про доставку електронного листа.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи викладене, позивач та відповідач повідомлені належним чином про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9422/24.

26.12.2024 через систему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» подано клопотання про здійснення розгляд клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ».

30.12.2024 через систему «Електронний суд» від Державного підприємства «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» надійшли заперечення клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу. В поданих запереченнях представник відповідача зазначає, що розмір судових витрат в сумі 48 000, 00 грн, що заявлені Позивачем, не підтверджено належними доказами не відповідають принципу розумності, є необґрунтованим та явно завищеним. Відповідач наголошує, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Також представником відповідача зазначається, що представником позивача, окрім позовної заяви, не подавалося жодних заяв по суті справи або якихось додаткових пояснень. Крім того, в проваджені Господарського суду м. Києва вже знаходилися справи, супровід яких здійснювала Левковська Катерина Юріївна, а саме: № 910/2251/22, № 910/9098/22, № 910/13735/22, № 910/3071/23, №910/11254/23, №910/4514/24, 910/5809/24 - за позовом ТОВ "ЕСІ" про стягнення боргу. Дані справи є аналогічними, предметом яких є стягнення заборгованості з ДП «Гарантований Покупець» на користь підприємств - виробників електричної енергії за «зеленим» тарифом. Зазначені вище обставини справи свідчать, що підготовка справи до розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Відповідач просить суд врахувати, що ціна позову могла бути розрахована простим математичним шляхом або шляхом застосування онлайн-калькуляторів які є у відкритому доступі та не потребують спеціальних знань для застосування, а тому стягнення заявленої суми витрат на правничу допомогу не відповідають критерію розумності, справедливості та співмірності. Однак, навіть за вищевказаних умов, розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, поданий Позивачем, був арифметично неправильним, що підтверджується матеріалами справи. Окремо слід акцентувати увагу на тій обставині, що після виявлення неврахованого платежу від 10.04.2024 в сумі 213 577,86 грн. (платіжна інструкція №356 571), зробленого Відповідачем до подачі позовної заяви - представником позивача не було актуалізовано розрахунок заборгованості. Отже, з огляду на очевидно надмірний розмір витрат на правничу допомогу, що заявляються Позивачем до стягнення, неспіврозмірність розміру таких вимог категорії справи, очевидне завищення наведеної Позивачем в заяві кількості часу витраченого адвокатами на правничу допомогу, складання документів що не були необхідними для розгляду даної справи, невідповідність заявленої тривалості судових засідань, та як наслідок необґрунтованість їх вартості, просимо відмовити в покладенні витрат на правничу допомогу, заявлених Позивачем в повному обсязі. Також відповідач просить суд, у разі задоволення заяви, обмежити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 1 грн.

15.01.20258 у судове засідання з`явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення без його участі.

15.01.2025 представник відповідача надав усні пояснення щодо поданої позивачем заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення та просив у її задоволенні відмовити.

В судовому засіданні 15.01.2025 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду.

Розглядаючи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення по справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною другою ст. 244 ГПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» подаючи до суду 30.07.2024 позовну заяву вказало, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи становить 112 568,02 грн. та складається з суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 64 568,02 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 48 000,00 грн.

Також до завершення судових дебатів, представник позивача заявив усне клопотання про намір подати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат, проголошення рішення в строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до приписів ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України відповідну заяву 13.12.2024 було подано ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ».

Суд зазначає, що заявник з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу звернувся, у строки передбачені ч.8 ст. 129 ГПУ України.

У своїй заяві про розподіл судових витрат відповідач просить суд стягнути на його користь 48 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 48 000, 00 грн. до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу було додано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 22.07.2024 № 22/07; Акту прийому-передачі послуг до договору про надання правничої допомоги від 22.07.2024 № 22/07; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 22.07.2024 № 6; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 26.07.2024 № 1172; рахунку № 1 від 22.07.2024; рахунку № 2 від 26.07.2024.

Матеріалами справи встановлено, що 22.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «КД-ГРУП» (далі - Адвокатське об`єднання) та ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 22/07 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого на умовах даного Договору, Адвокатське об`єднання зобов`язується відповідно до умов даного Договору надати Клієнту правову допомогу, зокрема. Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання:

- розробити правову позицію захисту прав та інтересів Клієнта, пов`язану із стягненням заборгованості та нарахованих 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за договором №1521/01 від 26 грудня 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» та Державним підприємством «Гарантований покупець»;

- підготувати (скласти) та подати до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення заборгованості та нарахованих 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за договором №1521/01 від 26 грудня 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» та Державним підприємством «Гарантований покупець»;

- забезпечити участь представника Клієнта під час розгляду Господарським судом міста Києва справи за позовною заявою Клієнта про стягнення заборгованості та нарахованих 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за договором №1521/01 від 26 грудня 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» та Державним підприємством «Гарантований покупець»;

- забезпечити повний супровід, складення процесуальних документів та ведення справи у Господарському суді міста Києва за позовною заявою Клієнта про стягнення заборгованості та нарахованих 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за договором №1521/01 від 26 грудня 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» та Державним підприємством «Гарантований покупець».

Відповідно до п. 1.2 Договору на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається Акт прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 4 Договору Вартість послуг, передбачених пунктом 1.1 цього Договору складає 48 000 (сорок вісім тисяч) гри. 00 коп. без ПДВ. За послуги, передбачені пунктом 1.1 Договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню грошові кошти в розмірі 100% вартості послуг, визначеної п. 4.1 цього Договору протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту підписання Сторонами даного Договору.

Згідно встановленого Адвокатським об`єднанням рахунку № 1 від 22.07.2024 ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» сплачено відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 22.07.2024 № 6 кошти в розмірі 24 000, 00 грн.

Згідно встановленого Адвокатським об`єднанням рахунку № 2 від 26.07.2024 ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» сплачено відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 22.07.2024 № 1172 кошти в розмірі 24 000, 00 грн.

На виконання п. 1.2 Договору між Адвокатським об`єднанням «КД-ГРУП» (далі - Адвокатське об`єднання) та ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» (далі - Клієнт) складено та підписано Акт № 1 від 12.12.2024 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 22.07.2024.

Згідно з абз. 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).

У свою чергу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, №823/2638/18.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

При визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, чинне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, згідно з яким подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Враховуючи, що спір у справі №910/9422/24 не є складним, що виключає значні витрати часу спеціаліста в галузі права на підготовку позову у справах даної категорії, за своєю суттю надані адвокатським об`єднанням послуги фактично складають послугу щодо складання позовної заяви, більш того відповідачем не заперечувався факт існування заборгованості, дана справа не становить складності для підготовки правової позиції у даній справі враховуючи сталу судову практику щодо аналогічних спорів, а тому заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу у розмірі 48000, 00 грн. є явно завищеним, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача усього розміру витрат на правову допомогу.

Судом взято до уваги заперечення відповідача, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.

Судом також взято до уваги, що позовні вимоги задоволено частково (з урахуванням частини вимог, провадження в якій закрито).

Таким чином, зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені відповідачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24 000,00 грн.

З огляду на вищенаведене, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України та оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача та стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24 000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги у справі № 910/9422/24 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» (52001, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, м. Підгородне, вул. Коротка, буд. 46, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі), 00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині заяви відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24.01.2025.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА