ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" січня 2025 р. Справа№ 910/12002/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «F&C Realty» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12002/20 (суддя Мандичев Д.В., повний текст ухвали складено та підписано - 24.12.2024)

за заявою Приватного акціонерного товариства «F&C Realty»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініціатор-Ріелті»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12002/20 (суддя Мандичев Д.В., повний текст ухвали складено та підписано - 24.12.2024), зокрема, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ініціатор-Ріелті» у задоволенні клопотання про витребування доказів та оригіналів документів; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтегріті» у задоволенні заяви від 15.10.2024 про заміну кредитора; визнано кредитором у справі № 910/12002/20 по відношенню до боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтегріті» з грошовими вимогами на суму 62 596 712,23 грн, з яких 6 056,00 грн - вимоги першої черги, 34 330 984,29 грн - вимоги четвертої черги, 4 032 671,94 грн - вимоги шостої черги, 25 975 838,60 грн - вимоги, забезпечені заставою боржника; зобов`язано розпорядника майна внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів; у задоволенні пункту 2 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтегріті» від 03.12.2024 в частині заміни кредитора відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство «F&C Realty» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12002/20; скасувати в мотивувальній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12002/20 наступні абзаци: «При цьому, ТОВ «ФК «Інтегріті» є конкурсним кредитором, який має право вирішального голосу під час зборів кредиторів в частині, що не забезпечені заставою, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. До заяви в обов`язковому порядку додаються також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Суд приймає до уваги, що ТОВ «ФК «Інтегріті» до набрання 09.10.2024 рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі № 910/1539/21 (910/7148/22) законної сили, не мало процесуального механізму реалізації належного йому права вимоги до боржника у справі про банкрутство, оскільки відповідні права були підставою для визнання конкурсним кредитором ТОВ «ЗВ Ріелті». Тобто, у силу закріпленої у статті 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, ТОВ «ФК «Інтегріті» до 09.10.2024 мало легітимні підстави вважати переданими свої права вимоги до боржника на користь ТОВ «ЗВ Ріелті». Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Законні очікування розглядаються як елемент правової визначеності, у тому числі й тоді, коли йдеться про захист законних очікувань щодо здійснення права власності. Характеристика очікувань як легітимних поєднує в собі їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, а також їх обґрунтованість тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин. Таким чином, реалізація ТОВ «ФК «Інтегріті» прав кредитора не могла бути здійснена останнім допоки існувала законна підстава вважати переданими відповідні права вимоги на користь ТОВ «ЗВ Ріелті», що були відновлені за ТОВ «ФК «Інтегріті», як за первісним кредитором, після визнання недійсними укладених між ними договорів відступлення права вимоги. У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону», у розумінні п. 1 ст. 5 Конвенції, означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля. Аналогічні висновки були викладені судом і в справі «Єлоєв проти України». Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

/…/«Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інтегріті» кредитором боржника на суму 62 590 656,23 грн, з яких 34 330 984,29 грн. - вимоги четвертої черги задоволення, 4 032 671,94 грн - вимоги шостої черги задоволення, 25 975 838,60 грн - вимоги, забезпечені заставою боржника з правом вирішального голосу під час зборів кредиторів в частині, що не забезпечені заставою»; скасувати пункти 1, 3, 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12002/20 та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтегріті» з грошовими вимогами до боржника на суму 62 590 656,23 грн залишити без задоволення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 14.01.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/12002/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О, Остапенко О.М.

Оскільки, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «F&C Realty» подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду, у суді апеляційної інстанції матеріали справи № 910/12002/20 відсутні, відтак суд позбавлений можливості перевірити апеляційну скаргу і вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на наведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за необхідне відкласти розгляд питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «F&C Realty» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12002/20 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко