РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025Справа № 910/2237/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран Компресор Україна»

про стягнення 6 732 330, 00 грн

за участю представників:

від позивача: Зубар О.В.

від відповідача: Мойсеєць Б.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран Компресор Україна» (далі - ТОВ «Далгакиран Компресор Україна», відповідач) про стягнення штрафних санкцій в сумі 6 732 330, 00 грн за договором поставки № 206/22 від 22.02.2022.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач порушив умови укладеного сторонами договору, а саме - зобов`язання щодо поставки товару не виконав, у зв`язку з чим постачальнику були нараховані штрафні санкції.

У позові АТ «Укргазвидобування» просить стягнути з ТОВ «Далгакиран Компресор Україна» пеню в сумі 4 869 630,00 грн та штраф у сумі 1 862 700,00 грн, що разом становить 6 732 330, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк встановлений законом, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що свої зобов`язання в частині виробництва та поставки товару постачальник не виконав у зв`язку із настання форс-мажорних обставин (широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України та виробництво комплектуючої частини товару в Республіці Білорусь), про що повідомлявся позивач на його електронну пошту з подальшим наданням сертифікату Херсонської торгово-промислової палати про настання форс-мажорних обставин, що стало також підставою для розірвання договору поставки. На думку відповідача, згідно з п. 8.1 договору, він звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося не з його вини, а тому підстав для нарахування штрафних санкцій немає.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що відповідач не дотримався передбаченого договором порядку направлення повідомлення про виникнення форс-мажорних обставин, а наданий ним сертифікат ТПП не засвідчує неможливість виконання умов цього договору, тому такий документ не може бути підставою для розірвання договору.

У підготовчому засіданні ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 за клопотанням представника відповідача було зупинено провадження у даній справі (№ 910/2237/24) до набрання законної сили судовим рішенням у пов`язаній з нею справі - № 910/15393/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 провадження у справі поновлено у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, та з урахуванням обставин, встановлених постановою ПАГС у справі № 910/15393/23, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Установлено, що 22.02.2022 між ТОВ "Далгакиран компресор Україна" (постачальник) та АТ "Укргазвидобування" (покупець) був укладений договір поставки № 206/22 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві пересувну автомобільну компресорну станцію (товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації, яка є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком № 3 до договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна цього договору вказується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник є резидентом України, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник не є резидентом України). Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації до цього договору (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 5.1 договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоодержувачів вказується в специфікації та графіку поставки до цього договору.

Відповідно до п. 10.2 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2 договору і діє до 31.12.2023 року.

У специфікації (додаток № 1 до договору) сторони визначили: найменування товару - пересувна автомобільна компресорна станція моделі ПАКС-250/10-0,5 (90/10) у кількості 2 шт., загальною вартістю 26.610.000,00 грн (з ПДВ); умови поставки - DDP станція (склад) призначення (згідно Інкотермс, 2010 року); строк поставки товару - відповідно до графіка поставки товару; виробник товару - ТОВ "Далгакиран компресор Україна"; рік виготовлення товару - не більше 12 місяців з дати виготовлення, та всіх основних складових частин товару на дату поставки, продукція та її складові повинні бути новими, які не були у використанні; реквізити вантажоодержувача - ГПУ "Полтавагазвидобування", 36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 173.

Згідно з графіком поставки товару (додаток № 3 до договору) строк поставки становить 250 календарних днів після укладення договору, але не пізніше 31.03.2023 з можливістю дострокової поставки.

За змістом п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством (ч. 2 ст. 267 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Разом з тим, судом встановлено, що у порушення умов договору ТОВ «Далгакиран Компресор Україна» свої договірні зобов`язання з поставки товару у строк до 31.03.2023 не виконало.

16.08.2023 позивач в особі філії ГУ «Полтавагазвидобування» направило відповідачу претензію № ПГВ004.1.17-3350 з вимогою про сплату пені в сумі 3 539 130,00 грн (нараховану за період 01.04.2023-11.08.2023) та штрафу в сумі 1 862 700,00 грн, проте відповіді на вказану претензію не отримав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.1 укладеного сторонами договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

Згідно з п. 7.9 договору у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що порушення зобов`язання за договором сталося з незалежних від нього причин - настання форс-мажорних обставин, а тому нарахування штрафних санкцій позивач здійснив безпідставно.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також у п. 8.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Відповідно до п. 8.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Наслідком неповідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин. У випадку, якщо постачальник надає документи, що є доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії, видані іншим уповноваженим органом, ніж Торгово-промислова палата, постачальник зобов`язаний надати документи, що підтверджують повноваження такого органу (п. 8.3 договору).

Згідно з п. 8.4 договору у разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення повідомлення (цінним листом з описом вкладення) про відмову від договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин, яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. В такому випадку договір припиняє свою дію з дати зазначеної у повідомленні про відмову від договору але не раніше дати отримання повідомлення.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання, посилання сторони у справі лише на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Так, обставини щодо факту настання форс-мажорних обставин та розірвання договору у спірних відносинах були встановлені та підтверджені Північним апеляційним господарським судом у постанові від 01.07.2024 у справі № 910/15393/23 за позовом ТОВ «Далгакиран Компресор Україна» до «Укргазвидобування» про стягнення гарантійного зобов`язання за поставки № 206/22 від 22.02.2022 у сумі 1 330 500,00 грн, до якої зупинявся розгляд даної справи.

Зокрема постановою ПАГС від 01.07.2024 у справі № 910/15393/23, що набрала законної сили, було встановлено, що:

- відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який станом на сьогодні продовжений відповідними Указами до 08.02.2025 року включно;

- договір поставки був укладений сторонами 22.02.2022, а 07.03.2022 - відповідачем скеровано на електронну адресу позивача повідомлення про настання форс мажорних обставин № 1ФМ від 03.03.2022 в порядку п. 8.2 договору;

- позивач звернувся до Херсонської торгово-промислової палати і отримав Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 6500-23-2071 від 01.05.2023, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало введенням воєнного стану в Україні, активні бойові дії на території міста Києва Товариству з обмеженою відповідальністю "Далгакиран компресор Україна" щодо обов`язку поставити покупцеві пересувну автомобільну компресорну станцію моделі ПАКС-250/10-0,5(90/10) у кількості 2 шт. у термін до 31.03.2023 за договором поставки № 206/22 від 22.02.2022, укладеним з Акціонерним товариством "Укргазвидобування";

- неможливість виконання договору з боку постачальника зумовлена технічними характеристиками товару, що відображені у додатку № 5 до договору. Основною комплектуючою товару є монтажна база - автомобільне шасі виробництва ВАТ «Мінський автомобільний завод» (Республіка Білорусь) моделі МАЗ-6317F5 колісною формулою 6х6 зі спальним місцем. Придбання такої комплектуючої для подальшого виробництва та виготовлення товару за договором вбачалось неможливим через принципову позицію відповідача щодо недопущення придбання будь-яких товарів та послуг, країнами походження яких є держава агресор та Республіка Білорусь;

- придбання позивачем комплектуючої для товару було унеможливлено через встановлену заборону здійснення валютних операцій для виконання зобов`язань перед юридичними особами, які мають місцезнаходження, зокрема, в Республіці Білорусь;

- листом № 31юр від 01.05.2023 ТОВ «Далгакиран Компресор Україна» повідомило Акціонерне товариство «Укргазвидобування» про розірвання договору поставки на підставі п. 8.4 договору з 01.05.2023, але не раніше дати отримання цього повідомлення, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин за договором, що підтверджено сертифікатом № 6500-23-2071.

Отже апеляційний суд у справі № 910/15393/23 зробив висновок про доведеність позивачем того, що обставини непереборної сили (військова агресія, що мала наслідком припинення будь-якої торговельної діяльності (зокрема, й щодо імпорту продукції) з Республікою Білорусь), які є надзвичайними і невідворотними, спричинили об`єктивну неможливість виконання ним свого зобов`язання з поставки товару відповідачу, оскільки комплектуюча для подальшого виготовлення товару за договором згідно технічної характеристики була виробництва ВАТ "Мінський автомобільний завод".

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, судове рішення по справі № 910/15393/23, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення, а встановлені ним обставини щодо настання форс-мажорних обставин за договором поставки № 206/22 від 22.02.2022 повторного доведення не потребують.

Разом з тим частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини, відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України, доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Згідно зі статею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, враховуючи доведення відповідачем факту неможливості виконання зобов`язань за договором поставки № 206/22 від 22.02.2022 внаслідок настання обставин непереборної сили, дотримання відповідачем умов договору щодо повідомлення позивача про їх настання та підтвердження належними доказами таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач звільняється від відповідальності за непоставку товарів, а значить - відсутні підстави для накладення на ТОВ «Далгакиран Компресор Україна» штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання.

Отже суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран Компресор Україна» про стягнення 6 732 330, 00 грн.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні 14 січня 2025 року.

Повний текст рішення складений 24 січня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.