ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"14" січня 2025 р. Справа №921/348/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.
представники сторін:
позивача: Олійник О.О.,
відповідача: Кавійчик В.П.,
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" б/н від 06.12.2024 (вх. суду від 09.12.2024 № 01-05/3561/24) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на про професійну правничу допомогу
при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" б/н від 27.08.2024 (вх. суду від 27.08.2024 № 01-05/2431/24)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2024 (повний текст складено 07.08.2024, суддя Охотницька Н.В.)
у справі № 921/348/24
за позовом: Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, м.Тернопіль
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф", м. Тернопіль
про відшкодування збитків на суму 981 650,80 грн,
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2024 у справі № 921/348/24 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" на користь Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради 981 650 (дев`ятсот вісімдесят одну тисячу шістсот п`ятдесят) грн 80 коп. збитків та 11 779 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн 81 коп. судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" задоволено. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2024 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

У судовому засіданні 03.12.2024 представник апелянта повідомив апеляційний суд, що докази на підтвердження понесених ним витрат будуть подані у строки, передбачені ст. 129 ГПК України.

09.12.2024 через систему Електронний суд до апеляційного суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з позивача на свою користь 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу До вказаного клопотання представником долучено:

-копію Ордеру про надання правничої допомоги від 27.08.2024;

-копію Договору про надання правової допомоги від 04.10.2023;

-копію Додаткової угоди №3 до Договору про надання правової допомоги від 04.10.2023;

-копію Акту наданих послуг від 03.12.2024.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" про стягнення судових витрат у справі № 921/348/24 призначено на 14.01.2025.

14.01.2025 позивач подав суду заперечення щодо заявлених відповідачем судових витрат, у яких просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

На думку позивача, заявлені до стягнення апелянтом 15 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним з обсягом наданих послуг. Також позивач зауважує, що скаржником у першій заяві по суті спору не вказано попереднього розрахунку судових витрат в частині витрат на професійну правничу домогу.

У судовому засіданні 14.01.2025 відповідач підтримав вимоги заяви про стягнення судових витрат у розмірі 15 000 грн, позивач заперечив такі витрати з підстав, викладених у запереченнях щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У частині 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Разом із тим, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що при перегляді апеляційним судом рішення у справі № 921/348/24 інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" представляв адвокат Кавійчик В.П. на підставі ордеру про надання правничої допомоги від 27.08.2024, виданого на підставі Договору про надання правничої допомоги б/н від 04.10.2023 (надалі Договір), укладеного між адвокатом Кавійчик Вітою Петрівною (надалі Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" (надалі Клієнт).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із представництвом, захистом

Згідно п. 1.2 Договору на виконання даного Договору, Клієнт надає право (уповноважує) Адвоката при здійсненні своїх повноважень: представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях по адміністративних, цивільних, господарських та кримінальних справах всіх судових інстанціях користуючись всіма процесуальними правами встановленими ЦПК України. КПК України, ГПК України, КАС України.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.1, 1.2., 1.3 Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, визначеному Додатковою угодою до цього Договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 3 до Договору сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правничої допомоги у справі № 921/348/24. Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі 15 000 гривень.

Згідно з Актом наданих послуг послуги надані в повному обсязі з дотриманням умов Договору про надання правової допомоги. У Клієнта претензій до якості надання послуг та їх вартості немає.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справ № 922/1964/21).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка стверджує про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування щодо невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відтак, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами (висновок Верховного Суду у постанові від 03.10.2024 у справі № 914/1029/22).

Слід зазначити, що надання правової допомоги адвокатом у цій справі зводилось до подання апеляційної скарги у цій справі та участь в судових засіданнях.

Водночас у апеляційній скарзі правова позиція скаржника обґрунтована доказами, які відповідач суду першої інстанції не надав, обґрунтованих клопотань про поновлення строку на подання таких доказів апеляційному суду не заявляв.

У зв`язку з вказаним, враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судових засідань в суді апеляційної інстанції, належних, допустимих доказів неможливості подання доказів у встановлені процесуальним законом строки не подав, апеляційний суд, ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 12.11.2024 відмовив у поновленні строку та долученні доказів до матеріалів справи.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 18.01.2024 у справі № 9901/459/21 зазначила, що обов`язок адвоката щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді передбачає не лише відповідальність за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а зобов`язує адвоката вчинити комплекс дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

При розгляді цієї справі по суті в суді апеляційної інстанції відбулось два судові засідання (12.11.2024, 03.12.2024), які не були тривалі та суд забезпечував представнику апелянта участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З огляду на наведене, керуючись принципом співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви скаржника та зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 гривень.

Водночас щодо доводів позивача про незазначення апелянтом у апеляційній скарзі попереднього розрахунку витрат на правову допомогу, апеляційний суд вказує, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Такі висновки щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 31.03.2021 №916/2087/18, від 22.06.2023 у справі № 912/164/20, від 29.08.2023 у справі № 911/174/22, від 13.06.2023 у справі № 923/515/21, від 28.11.2023 у справі № 947/21726/20 Судова практика є сталою та послідовною.

Варто зауважити, що скаржник у цій справі звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення 06.12.2024, апеляційний суд в межах розумного строку, для забезпечення принципу змагальності сторін розглянув таку заяву 14.01.2025 та взяв до уваги клопотання позивача про зменшення витрат заявлених відповідачем до стягнення.

Крім цього, в ухвалі про призначення заяви до розгляду, суд не встановлював позивачу строк на подання заперечень щодо заявленої відповідачем суми відшкодування витрат на правову допомогу, відтак позивач мав достатньо часу (більше одного місяця) висловити свої міркування щодо необґрунтованості заявлених до стягнення апелянтом витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу у випадку неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат, є правом суду, а не обов`язком, колегія суддів дійшла висновку, що за даних у цій справі обставин, незаявлення представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, не є підставою для відмови у задоволенні заяви апелянта про стягнення таких витрат.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" б/н від 06.12.2024 (вх. суду від 09.12.2024 № 01-05/3561/24) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (вул. Коперника, 1, м.Тернопіль, 46001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" (вул. Д. Лук`яновича, 8, м. Тернопіль, 47707, ) 5 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

3. Місцевому господарському суду видати наказ.

4.Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 24.01.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець