РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2025Справа № 910/9850/24

За позовом Спільного українсько-великобританське Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини»

до Приватного підприємства «Аеліта-Форест»

про стягнення 113 148,00 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

Від позивача Павлюк О.М.

Від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спільне українсько-великобританське Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (далі - позивач, СП ТОВ «Нива Переяславщини») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Приватного підприємства «Аеліта-Форест» (далі - відповідач, ПП «Аеліта-Форест») про стягнення 113 148,00 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки № 1-02.05.2023 від 02.05.2023 в частині реєстрації податкових накладних у встановлений умовами договору та положеннями законодавства строк, у зв`язку з чим позивача було позбавлено права на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість на загальну суму 113 148,00 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/9850/24 та справу передано на розгляд судді Смирнової Ю.М.

Ухвалою суду від 14.08.2024 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду документи для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем, у строк встановлений судом, подано заяву про усунення недоліків з долученням відповідних документів.

Ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив та встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2024 суд постановив розгляд справи №910/9850/24 здійснювати в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 23.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 надано можливість позивачу брати участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом».

У судовому засіданні 23.12.2024 судом оголошено перерву до 16.01.2025, про що сторони повідомлені відповідною ухвалою.

03.01.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке задоволено судом в судовому засіданні 16.01.2025.

Представник позивача у судовому засіданні 16.01.2025 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про дату, час і місце судових засідань повідомлений належним чином. Представників у судові засідання відповідач не направив. Жодних заяв чи клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Таким чином, справу вирішено судом за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 між ПП «Аеліта-Форест» (далі - Постачальник) та СП ТОВ «Нива Переяславщини» (далі - Покупець) був укладений Договір поставки № 1-02.05.2023 (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві (поставити) товар, визначений у видатковій накладна (надалі - накладна), а Покупець зобов`язаний, в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти товар та сплатити за нього в асортименті, за цінами та у кількості відповідно до накладних та рахунків-фактур, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору, ціна товару є договірною та визначається згідно рахунку-фактури, який являється невід`ємною частиною цього Договору. Оплата по даному Договору проводиться Покупцем окремо за кожну партію товару на протягом 14 календарних дня з моменту поставки товару.

Умовами п. 3.4. Договору передбачено, що Постачальник - платник ПДВ, разом з поставкою кожної партії товару зобов`язаний зареєструвати податкову накладну згідно порядку та в строки, визначені чинним законодавством України, надати Покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних та забезпечити наявність на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість коштів достатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. За запитом Покупця Постачальник зобов`язаний проводити звірку електронних реєстрів податкових накладних.

Якщо поставки Товару по Договору носять ритмічний та безперебійний характер, Постачальник зобов`язаний надавати Покупцю зведену податкову накладну складену подекадно та реєстр видаткових (товарно-транспортних накладних) складених подекадно - по кожній декаді не пізніше 3 (трьох) календарних днів відлік яких починається з моменту закінчення відповідної декади (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору, у випадках зупинення/відмови контролюючим органом у реєстрації податкової накладної розрахунку коригування у Єдиному державному реєстрі податкових накладних Постачальник зобов`язаний з дня наступного після отримання повідомлення про зупинення/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄДРПН повідомити про це Покупця із зазначенням причини зупинення/відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄДРПН та вчинити всі дії передбачені чинним податковим законодавством для відновлення її реєстрації, а саме надати письмові пояснення та необхідні документів до контролюючого органу. Про результати розгляду письмових пояснень та документів Постачальник зобов`язаний повідомити Покупця, на наступний день з моменту отримання відповіді від контролюючого органу.

У випадку порушення умов даного Договору, винна Сторона відшкодовує іншій Стороні за цим Договором всі спричинені збитки, а також втрачену вигоду (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 5.3. Договору, оформлена Постачальником податкова накладна має бути зареєстрована Постачальником у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, встановленого Податковим кодексом України, а у випадку порушення даного строку, Постачальник зобов`язаний компенсувати Покупцю всі витрати, що були ним понесені у зв`язку із порушенням вимог, щодо порядку реєстрації податкових накладних.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що у випадку, якщо контролюючий орган після поставки Товару зменшить Покупцю від`ємне значення суми податку на додану вартість, зменшить суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість або визначить суму грошового зобов`язання по взаємовідносинам з Постачальником (у зв`язку з виявлення у ланцюгах поставки Товару суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, нікчемності укладених угод, безтоварності фінансово-господарських операцій або порушенням Постачальником норм податкового законодавства або ін.), то Покупець має право на власний розсуд: в односторонньому порядку зменшити ціну поставленого Товару (або будь-якого іншого Товару, поставленого Постачальником в майбутніх періодах) на суму визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання, суму зменшеного від`ємного значення суми податку на додану вартість або на суму зменшеного бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; або стягнути з Постачальника штраф в розмірі 20% від суми Договору, який Постачальник зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів з моменту отримання письмової вимоги від Покупця.

Даний Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє протягом 1 (одного) календарного року з моменту його підписання Сторонами. В тому випадку, якщо зобов`язання за цим Договором будуть не виконані Сторонами чи однією із Сторін, то дія Договору продовжується до повного виконання зобов`язань за цим Договором. В тому випадку, якщо Сторони, в строк не менше ніж за 10 днів до закінчення строку дії Договору, письмово не повідомлять одна одну про бажання розірвати Договір, то останній вважається автоматично продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах.

Відповідно до п. 8.9. Договору, Сторони домовились, що документообіг за даним договором за при наявності технічної можливості повинен відбуватись через систему електронного документообігу М.Е.Дос шляхом направлення бухгалтерських документів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання документів в електронному вигляді здійснюється Сторонами з урахуванням порядку та строків, визначених даним Договором. Адреса електронної пошти Постачальника для обміну електронними документами: . Адреса електронної пошти Покупця для обміну електронними документами; . У випадку направлення документів в електронному вигляді, дублювання документів на паперових носіях не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено оплату товару на загальну суму 678 888,00 грн, у тому числі ПДВ 113 148,00 грн, з яких: оплату за двошарову паркетну дошку згідно рахунку № 1-02/05/23 від 02.05.2023 на суму 450 000,00 грн, у тому числі ПДВ 75 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7804 від 04.05.2023, та оплату за двошарову паркетну дошку згідно рахунку № 1-02/05/23 від 02.05.2023 на суму 228 888,00 грн, у тому числі ПДВ 38 148,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8736 від 17.05.2023.

Як зазначає позивач, ним було належним чином виконані зобов`язання за Договором шляхом оплати вищезазначеного товару, тоді як відповідачем не виконано належним чином свого обов`язку щодо реєстрації податкових накладних на загальну суму 678 888,00 грн, у тому числі ПДВ 113 148,00 грн, у зв`язку з чим, СП ТОВ «Нива Переяславщини» звернулось до ПП «Аеліта-Форест» з претензією від 17.07.2023 № 01-1247/06-03, в якій вимагало негайно здійснити реєстрацію податкових накладних на суму 678 888,00 грн, у тому числі ПДВ 113 148,00 грн у Єдиному реєстрі податкових накладних, або сплатити штраф відповідно до п. 5.4. Договору.

Вказане відправлення було повернуте відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією конверту наданого в матеріали справи.

Спір у справі виник внаслідок того, що в порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відповідачем як постачальником (продавцем) за укладеним між сторонами договором не було виконано обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, зменшити податкове зобов`язання на зазначені суми.

Договірні відносини сторін виникли на підставі укладеного між сторонами Договору поставки № 1-02.05.2023 від 02.05.2023, згідно з п. 1.1. якого, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність позивача (поставити) товар, визначений у видатковій накладна, а позивач зобов`язаний, в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти товар та сплатити за нього в асортименті, за цінами та у кількості відповідно до накладних та рахунків-фактур, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Частиною першою ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

За приписами частини першої ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу вимог частини першої ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (частина перша ст. 693 ЦК України).

Як встановлено судом, позивачем було здійснено оплату товару на загальну суму 678 888,00 грн, у тому числі ПДВ 113 148,00 грн, з яких: оплату за двошарову паркетну дошку згідно рахунку № 1-02/05/23 від 02.05.2023 на суму 450 000,00 грн, у тому числі ПДВ 75 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7804 від 04.05.2023, та оплату за двошарову паркетну дошку згідно рахунку № 1-02/05/23 від 02.05.2023 на суму 228 888,00 грн, у тому числі ПДВ 38 148,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8736 від 17.05.2023, копії яких додані до матеріалів справи.

Слід зазначити, що вказані суми були сплачені позивачем на р/р ПП «Аеліта-Форест» UA0131589, зазначений у Договорі.

Пунктом 3.4. Договору сторонами передбачено, що відповідач разом з поставкою кожної партії товару зобов`язаний зареєструвати податкову накладну згідно порядку та в строки, визначені чинним законодавством України, надати Покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оформлена відповідачем податкова накладна має бути зареєстрована відповідачем у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, встановленого Податковим кодексом України, що передбачено умовами п. 5.3. Договору.

Проте, як зазначає позивач, відповідач в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не склав та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму 678 888,00 грн, у тому числі ПДВ 113 148,00 грн, що надійшла на поточний рахунок відповідача як попередня оплата за товар, в результаті чого позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 113 148,00 грн в установлений строк, яка фактично є збитками, при цьому таке право зберігалося за ним лише протягом 365 календарних днів з дати складення податкових накладних і вже не може бути реалізовано, у зв`язку із закінченням цього строку, згідно п. 198.6 та п. 201.10 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1. ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

За змістом п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положеннями п. 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін..

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

З наведеного вбачається, що згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту (аналогічний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних від 05.05.2023 №1 на суму ПДВ 75000,96 грн та від 05.05.2023 №2 на суму ПДВ 38148,00 грн, виписаних відповідачем у зв`язку з господарськими операціями з позивачем. Однак, реєстрація цих податкових накладних ДПС України спочатку була зупинена, а потім -прийнято рішення про відмову в їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (відповідні квитанції та рішення наявні в матеріалах справи).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

В силу приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до частини другої ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями ст. 224 ГК України внормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В силу приписів частини першої ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Як вбачається з матеріалів справи, у реєстрації податкових накладних на суму коштів, сплачених позивачем за договором, відповідачу відмовлено, внаслідок чого позивач був позбавлений права включити до складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені у складі вартості придбаного у відповідача товару, та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання з ПДВ.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Враховуючи те, що право на віднесення суми ПДВ до податкового кредиту виникає у позивача з дати реєстрації в ЄРПН податкової накладної, неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оформлення та реєстрації податкових накладних позбавило позивача права включити суму податку на додану вартість у розмірі 113 148,00 грн до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.12.2018 у справі № 908/76/18.

При цьому, як встановлено судом, розмір збитків, який обчислений позивачем є вірним.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Аеліта-Форест» (03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 38-Б, квартира 101; ідентифікаційний код 42857436) на користь Спільного українсько-великобританське Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (08420, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, село Переяславське, вулиця Привокзальна, будинок 2; ідентифікаційний код 25564175) збитки у розмірі 113 148 (сто тринадцять тисяч сто сорок вісім) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено:27.01.2025

Суддя Ю.М. Смирнова