ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р. Справа №914/1493/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Ю. Панова

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоінвестбуд-ЛВ» б/н від 12.12.2024 року (вх. № 01-05/3590/24 від 12.12.2024 року)

на додаткове рішення господарського суду Львівської області від 25.11.2024 року (суддя О.Ю. Бортник; повний текст рішення складено 29.11.2024 року)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоінвестбуд-ЛВ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 914/1493/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоінвестбуд-ЛВ» (надалі ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ»)

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (надалі ЛМКП «Львівводоканал»)

про стягнення 2 460 570,76 грн,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

10.06.2024 року ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення 2 460 570,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору відповідач не здійснив оплату у повному обсязі за договором. За неналежне виконання договірних зобов`язань щодо оплати виконаних робіт позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 148655,76 грн та 411413,61 грн інфляційних втрат.

08.07.2024 року позивач подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому зазначив, що основну заборгованість в розмірі 1900501,39 грн відповідачем погашено в повному обсязі та просив стягнути 151714,09 грн 3% річних і 423924,25 грн інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.10.2024 року частково задоволено позов ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ». Стягнуто з ЛМКП «Львівводоканал» на користь ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» 568849,90 грн та 8532,75 грн судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

21.10.2024 року через систему «Електронний суд» ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» подав до господарського суду Львівської області заяву (вх. № 3889/24 від 21.10.2024 року) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву мотивує тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач здійснив витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 12135,00 грн, що підтверджується: детальним описом робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; договором про надання правової допомоги від 12.05.2019 року з додатковою угодою; рахунками та актами виконаних робіт від 09.05.2024 року, 31.05.2024 року, 05.07.2024 року та 16.10.2024 року; документами про оплату правничої допомоги; витягом із статуту АО «Греца і Партнери». Зазначає, що про наявність витрат на правничу допомогу та подання відповідних доказів у строки, визначені ГПК України, позивач заявив у позовній заяві. Просить приєднати до матеріалів справи докази понесення ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» витрат на професійну правничу допомогу адвоката та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ЛМКП «Львівводоканал» на користь ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» 12135,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст оскарженого додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням господарського суду Львівської області від 25.11.2024 року у справі № 914/1493/24 частково задоволено заяву ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ЛМКП «Львівводоканал» на користь ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» 4955,39 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що керуючись нормами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, беручи до уваги ту обставину, що позивач зменшив позовні вимоги до 575638,34 грн., з яких рішенням суду задоволено позовні вимоги в частині стягнення 568849,9 грн., суд дійшов висновку, що на відповідача слід покласти 4955,39 грн. витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу. Вважає додаткове рішення в оскаржуваній частині необґрунтованим та незаконним. Зокрема зазначає, що договір про надання правничої допомоги є самостійною підставою для надання правової допомоги клієнту. Заявляє, що суд першої інстанції безпідставно ототожнив право надання правової допомоги й право на представництво в суді. Вважає, що факт підписання позовної заяви та інших документів безпосередньо клієнтом не спростовує факту підготовки таких документів адвокатським об`єднанням відповідно до умов укладеного договору. Зазначає, що послуги з підготовки позовної заяви у справі, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, а також послуги з коригування заяви та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, були надані у межах виконання договору про надання правової допомоги. Вважає, що така стадія як подання процесуальних документів до суду є складовою правничої допомоги, яка в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяє забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. Просить додаткове рішення господарського суду Львівської області від 25.11.2024 року у справі №914/1493/24 в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та у цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з ЛМКП «Львівводоканал» на користь ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» 12135,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що позивачем не надано суду до закінчення судових дебатів у справі доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, а відтак суд був позбавлений можливості встановити розмір витрат та зробити їх розподіл. Вказує на те, що позивачем також до закінчення судових дебатів у справі не було подано заяву про неможливість подати вказаних доказів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення місцевого господарського суду без змін.

14.01.2025 року через систему «Електронний суд» представник ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» адвокат Митровка Я.В., який діє на підставі ордеру серії АО №1131855 від 18.06.2024 року, подав заяву (вх. № 01-04/319/25 від 14.01.2025 року), в якій просив засідання у справі без участі позивача та його уповноваженого представника.

Відповідач не делегував своїх представників у судове засідання. Про причини неявки не повідомив.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідача з датою, часом та місцем розгляду справи №914/1493/24, суд встановив таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.12.2024 року призначено розгляд справи 20.01.2025 року о 11 год.45 хв.

31.12.2024 року вказана ухвала від 30.12.2024 року була доставлена до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін у справі, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за їх відсутності.

Обставини справи

Вище зазначено, що рішенням господарського суду Львівської області від 15.10.2024 року у справі № 914/1493/24 частково задоволено позов ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ». Стягнуто з ЛМКП «Львівводоканал» на користь ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» 568849,90 грн та 8532,75 грн судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

21.10.2024 року ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» подав до господарського суду Львівської області заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яку суд першої інстанції оскарженим додатковим рішенням задовольнив частково та стягнув з ЛМКП «Львівводоканал» на користь ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» 4955,39 грн витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні решти вимог заяви відмовив.

До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу додано копію договору про надання правової допомоги від 12.05.2019 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери» (виконавець) та ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» (клієнт), та копію додаткової угоди № 3 від 01.08.2023 року; копію детального опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; копії актів виконаних робіт № 004020 від 09.05.2024 року, №004131 від 31.05.2024 року, №004203 від 05.07.2024 року, №004529 від 16.10.2024 року; копії рахунків і платіжних інструкцій про оплату правничої допомоги; витяг із статуту АО «Греца і Партнери».

В ході розгляду апеляційної скарги апеляційним господарським судом встановлено, що у справі № 914/1493/24 відсутні докази подання позивачем до ухвалення рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2024 року у цій справі доказів, які б підтверджували розмір понесених ним судових витрат, та відсутні докази стосовно звернення позивача до суду із заявою про те, що він з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат.

В протоколі судового засідання від 15.10.2024 року (дата прийняття судом рішення у справі № 914/1493/24) також відсутня інформація про звернення представника позивача до суду з відповідною заявою до закінчення судових дебатів.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 19.07.2021 року у справі № 910/16803/19 зазначив:

«Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду».

У постанові від 31.05.2022 року у cправі № 917/304/21 Верховний Суд вказав:

«Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів».

Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 року у справі № 161/5317/18 висловив таку правову позицію:

«Умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи».

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 року у cправі № 922/4022/20.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що імперативними приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заявник має право подати докази щодо розміру судових витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як видно із наявних матеріалів справи, позивач ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ» не подавав до ухвалення рішення господарського суду Львівської області у цій справі доказів, які б підтверджували розмір понесених судових витрат, як і не зробив заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як того вимагають приписи процесуального закону, на що суд першої інстанції помилково не звернув уваги.

Зазначення у позові про те, що позивач очікує понести у суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 10 000 грн, відповідно до вимог процесуального закону не може вважатися необхідною заявою у розумінні ст. 221 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статі 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення порушено норми процесуального права, апеляційний господарський вважає за потрібне вийти за межі вимог апеляційної скарги ТзОВ «Житлоінвестбуд-ЛВ».

У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи поданої до закінчення судових дебатів заяви позивача про те, що він з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, як того вимагають приписи ст.129, ст.221 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/1493/24 слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване додаткове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоінвестбуд-ЛВ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись, ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 244, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоінвестбуд-ЛВ» б/н від 12.12.2024 року (вх. № 01-05/3590/24 від 12.12.2024 року) залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Львівської області від 25.11.2024 року у справі № 914/1493/24 скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоінвестбуд-ЛВ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Ю. Панова

Суддя О.С. Скрипчук