ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20.01.2025 Справа №905/972/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., за участі секретаря судового засідання Левкович Ю.Р.

розглянувши заяву Комунального підприємства "Покровськтепломережа", м.Покровськ, Донецька область

про розстрочку виконання рішення

у справі за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м.Київ

до відповідача Комунального підприємства "Покровськтепломережа", м.Покровськ, Донецька область

про стягнення 44502523,46 грн.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2024 у справі №905/972/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства Покровськтепломережа на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз 37866395,34грн. компенсації вартості відібраного без номінацій обсягу природного газу у жовтні 2016 року, січні-лютому 2017 року, квітні-жовтні 2018 року, 1612270,79грн. 3% річних, 5023857,33грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 534030,29грн.

24.12.2024 на виконання вказаного рішення Господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

08.01.2025 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява Комунального підприємства Покровськтепломережа №11-4 від 07.01.2025 про розстрочку виконання рішення.

Ухвалою від 09.01.2025 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні 20.01.2025. Ухвала направлена до електронних кабінетів учасників справи в підсистемі Електронний суд, що підтверджується довідками сформованими у програмі Діловодство спеціалізованого суду.

Ухвалами від 15.01.2025 суд задовольнив клопотання представників сторін про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

13.01.2025 через систему "Електронний суд" до суду від АТ «Укртрансгаз» надійшли зречення на заяву про розстрочення виконання судового рішення, в яких стягувач просить суд відмовити у задоволенні заяви КП «Покровськтепломережа».

У зв`язку з оголошенням в м.Харкові повітряної тривоги, судове засідання призначене на 20.01.2025 об 11:00 не відбулось.

При цьому, суд враховує, що явка учасників судового процесу в судове засідання 20.01.2025 обов`язковою не визнавалась, а наявних в матеріалах справи доказів достатньо для розгляду заяви КП «Покровськтепломережа» про розстрочку виконання рішення по суті.

Дослідивши заяву КП "Покровськтепломережа" про відстрочку виконання рішення, суд зазначає про таке:

В обґрунтування заяви КП «Покровськтепломережа» про розстрочення виконання рішення посилається на те, що виконання рішення господарського суду істотно ускладнить фінансовий стан юридичної особи. Зокрема, дебіторська заборгованість за спожиту теплову енергію на 01.01.2025 становить 227482,6тис.грн., у т.ч. населення 215838,8тис.грн. та має стійку тенденцію до її неухильного зростання. Комунальні послуги надаються споживачам за регульованим тарифом, який підприємство не має право змінювати самостійно і який на даний час повністю не відшкодовує собівартості теплової енергії, різниця в тарифах не покривається, внаслідок чого підприємство в господарській діяльності несе прямі збитки.

На зростання дебіторської заборгованості вплинули прийняті органом місцевого самоврядування правові акти. Так, рішенням Покровської міської ради Донецької області від 02.03.2022 N8/26-3 «Про підтримку мешканців Покровської міської територіальної громади на період дії воєнного стану в Україні», підприємство протягом лютого квітня 2022 року не нараховувало плату за послугу з теплопостачання мешканцям. Невідшкодована сума боргу станом на 01.01.2025 складає 47927739,83грн. Розпорядженням Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 27.02.2023 року №280рг «Про підтримку мешканців Покровської міської територіальної громади» з 01.03.2023 мешканці Покровської міської територіальної громади були звільнені від сплати за послугу з постачання теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення для категорії всіх споживачів, які мешкають в багатоповерхових будинках. Невідшкодована сума боргу станом на 01.01.2025 становить 17039827,42грн. (за період березень 2023 рік, листопад грудень 2023 рік).

При цьому, відповідач є підприємством, що надає комунальні послуги за регульованим тарифом, який не вправі встановлювати самостійно і який не відшкодовує собівартість теплової енергії на сто відсотків, внаслідок чого підприємство несе прямі збитки через не покриття різниці в тарифах.

Крім того, згідно постанови Кабінету Міністрів України підприємством оплата за спожитий природний газ на користь ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдинг» здійснюється шляхом договірного списання 65% на небюджетний рахунок Постачальника, а 35% грошових коштів перераховується на небюджетний рахунок КП «Покровськтепломережа».

Отримані підприємством кошти в першочерговому порядку спрямовуються на виплату заробітної плати та не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Окрім того, підприємство повинно розраховуватися за послуги з поставки природного газу, електричної енергії, водопостачання. Між тим, кредиторська заборгованість комунального підприємства станом на 01.01.2025 складається з заборгованості за природний газ в сумі 333882,7тис.грн, штрафних санкцій в сумі 10633,4тис.грн, послуг з розподілу природного газу в сумі 9340,8тис.грн, постачання та розподіл електричної енергії в сумі 208,5тис.грн, розподіл електричної енергії в сумі 316,0тис.грн, водопостачання та водовідведення в сумі 534,6тис.грн.

На виконання Закону України «Про заходи на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 №1730-VIII, КП «Покровськтепломережа» включено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. На виконання Закону підприємством укладено 7 договорів реструктуризації з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 20.10.2022, строком виконання до 30.09.2029.

Водночас, не зважаючи на воєнний стан в країні, КП «Покровськтепломережа» проводиться робота досудового врегулювання з боржниками заборгованості, а також вживаються заходи примусового стягнення заборгованості.

Враховуючи періодичний (сезонний) характер надання КП «Покровськтепломережа» послуг постачання теплової енергії, надходження додаткових коштів підприємству є непередбачуваним. При цьому, фінансування заявника знаходиться в певній залежності від Засновника, в даний час - військової адміністрації, а також держави щодо відшкодування різниці в тарифах за надану послугу з постачання теплової енергії.

На підтвердження наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявником надані копії документів, зокрема, бухгалтерської довідки про дебіторську та кредиторську заборгованість по КП Покровськтепломережа станом на 01.01.2025, рішення Покровської міської ради Донецької області від 02.03.2022 N8/26-3 «Про підтримку мешканців Покровської міської територіальної громади на період дії воєнного стану в Україні», розпорядження начальника Покровської міської військової адміністрації від 08.12.2023 №276рго «Про підтримку мешканців територіальної громади», розпорядження №2365рг від 23.12.2024 «Про роботу КП Покровськтепломережа, договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 331 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статі 331 ГПК України).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України та статтями 18, 326 ГПК України судові рішення є обов`язковими до виконання усіма органами, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм як відстрочення, так і розстрочення виконання судового рішення є винятковими мірами, які спрямовані на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених відповідною статтею ГПК України не вимагається. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду вирішується судом із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Питання про задоволення заяви про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку (розстрочку) виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.

У постанові від 21.01.2021 у справі №927/704/19 Верховний Суд звертає увагу на необхідність подання доказів, що підтверджуватимуть об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунків, зокрема відсутності коштів на поточних рахунках підприємства, в тому числі неможливості залучення кредитних коштів; ведення належної претензійно-позовної діяльності щодо стягнення дебіторської заборгованості в примусовому порядку тощо.

Судом враховується, що викладені відповідачем аргументи в обгрунтування обставини, які на переконання відповідача свідчать про неможливість ним виконання рішення суду, зокрема збитковість діяльності відповідача, не є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише відображають поточний результат господарської діяльності, де має місце зростання розміру як дебіторської, такі кредиторської заборгованості. Заявником не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження можливості реального виконання рішення суду в разі задоволення заяви про розстрочку судового рішення, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо). Також суд зазначає щодо тривалого строку невиконання з боку боржника грошових зобов`язань, зокрема, заборгованість, що була предметом спору, виникла за відібраний природний газ, яка фактично виникла в період 2016 2018 роки, рішення щодо її стягнення судом ухвалено 22.10.2024. При вирішенні питання про надання розстрочення необхідно врахувати, що спір у даній справі виник саме з вини відповідача, у зв`язку з несплатою відповідних платежів. Суд при прийнятті рішення приймає до уваги, що обумовлена повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України тяжка економічна ситуація має загальнодержавний характер та негативно впливає на показники господарської діяльності і фінансового стану всіх суб`єктів господарювання, у тому числі й стягувача. Обставини справи не дають змоги зробити обґрунтований висновок про те, що розстрочення виконання призведе до покращення фінансового стану відповідача, докази зворотного суду не надані.

Суд зауважує, що господарський суд законодавчо обмежений річним терміном розстрочення виконання рішення з дня його ухвалення, оскільки за приписами частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Приписами частини 5 статті 240 ГПК України встановлено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У постанові від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 Верховний Суд зробив наступний висновок: "Так, ГПК України передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення... Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частини перша і п`ята статті 331).".

Із зазначеною правовою позицією погодився Верховний Суд у постанові від 14.07.2020 у справі № 908/1884/19, вказавши про те, що імперативна норма частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України законодавчо обмежує граничний термін відстрочення виконання судового рішення, яке не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Виходячи з наведеної норми процесуального закону, враховуючи, що рішення у справі було ухвалено 22.10.2024, розстрочення виконання такого рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

У заяві відповідач просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 22.10.2024 шляхом погашення заборгованості протягом 36 календарних місяців рівними частинами, починаючи з дати винесення ухвали суду про надання такої розстрочки.

Проте, відповідач жодним чином не обґрунтовує запропонований термін та суму розстрочення.

Отже, оскільки рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/792/24 ухвалено 22.10.2024, вимога заяви, а саме, розстрочення на 36 місяців з дня винесення ухвали суду про надання такої розстрочки, прямо суперечить приписам частини 5 статті 331 ГПК України, та направлена на розстрочення виконання рішення суду на понадграничний строк, встановлений законом, що є неприпустимим.

Таким чином надання відповідачу розстрочки виконання рішення на 36 місяців, починаючи з дати винесення ухвали суду про надання такої розстрочки не може визнаватися законним та обґрунтованим.

Виходячи з викладеного вище, з урахуванням балансу інтересів сторін, оскільки довготривале виконання рішення суду порушуватиме право позивача на справедливий судовий розгляд, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Також суд звертає увагу заявника на те, що сторони справи не позбавлені можливості укласти мирову угоду в процесі виконання рішення суду в порядку статті 330 ГПК України.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства Покровськтепломережа №11-4 від 07.01.2025 про розстрочку виконання рішення.

Ухвала набрала законної сили 20.01.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду у строки передбачені ГПК України.

Суддя М.О. Лейба