УХВАЛА

м. Київ

16.01.2025Справа № 910/2736/22 (910/3041/24)
За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" (Україна, 02154, місто Київ, Русанівський бульвар, будинок 7; ідентифікаційний )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору та повернення майна,

у межах справи №910/2736/22

За заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 7, ідентифікаційний номер 21609411)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2736/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс".

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альвіс" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 17 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвіс" та ОСОБА_1 , посвідчений 17 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1478;

- повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Альвіс" нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 441,5 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000, витребувавши його з володіння ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" про визнання недійсним договору та повернення майна і додані до неї документи повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 апеляційну скаргу учасника ТОВ "Альвіс" ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 14.03.2024р. по справі №910/2736/22(910/3041/24) - без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2024 касаційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" ОСОБА_3 задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі №910/2736/22 (910/3041/24) скасовано. Справу №910/2736/22 (910/3041/24) направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 20.11.2024.

20.11.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

20.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" арбітражного керуючого Козловської Д.В. про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 20.11.2024 судом оголошено перерву до 20.12.2024.

19.12.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача та заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" про залишення позову без розгляду.

20.12.2024 до суду надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/2736/22 (910/3041/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс", в інтересах якого діє учасник Товариства ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та повернення майна за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2025.

13.01.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" в інтересах якого діє учасник Товариства ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову.

На обґрунтування поданої заяви позивач наголосив на визначених ним обставинах та правових підставах для визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 17 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвіс" та ОСОБА_1 , посвідченого 17 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1478.

Також позивач зауважив, що доказом існування ризику подальшого неправомірного відчуження або обтяження іпотекою спірного приміщення ОСОБА_1 для штучного створення перешкод для повернення приміщення в ліквідаційну масу банкрута є, зокрема, передача йому в фіктивну іпотеку нерухомого майна за іпотечними договорами.

Відтак, позивач просив накласти арешт на нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 441,5 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000; заборонити державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження або обтяження об`єкту нерухомого майна - належного на праві власності ОСОБА_1 нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 441,5 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Суд зауважує, що наявність відомостей про передачу відповідачем нерухомого майна в іпотеку не свідчать про відчуження такого майна та не є безумовною підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке нерухоме майно.

При цьому, на обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову позивачем наведені лише фактичні обставини справи та підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що є не достатньо обґрунтованою причиною вважати, що в разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, як і поновлення прав позивача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову в даній справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" в інтересах якого діє учасник Товариства ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі № 910/2736/22 (910/3041/24) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано: 16.01.2025.

Суддя Д.В. Мандичев