Справа № 909/1278/15 (909/1119/24)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Безрука Н. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз"

(вул. Герцена, 16 А, с. Майське, Синельниківський район,

Дніпропетровська область, 52511)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорітет"

(вул. Нижньодніпровська, 1, смт. Слободжанське,

Дніпровський район, Дніпропетровської області, 52005)

про стягнення заборгованості в розмірі 1 522 140, 28 гривень,

поданої в межах справи № 909/1278/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз",

за участю:

від позивача: арбітражного керуючого Касаткіна Дениса Миколайовича (в режимі відеоконференцзв`язку),

від відповідача: представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У листопаді 2025 року до Господарського суду Івано-Франківської області, в межах справи про банкрутство, звернулося Приватне акціонерне товариство "Агро-Союз" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорітет" про стягнення заборгованості в розмірі 1 522 140, 28 гривень.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. 21.11.2024 суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у сумі 19 804, 10 гривень.

6. 27.11.2024 за вх. № 18582/24 через підсистему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

7. Ухвалою від 02.12.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, в межах справи № 909/1278/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз", постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; розгляд справи по суті призначив на 09.01.2025.

8. 06.01.2025 за вх. № 88/25 через підсистему "Електронний суд" від представника Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" Касаткіна Дениса Миколайовича надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

9. Ухвалою від 07.01.2025 суд задовольнив заяву представника Приватного акціонерного товариства "Агро - Союз" Касаткіна Дениса Миколайовича (вх. № 88/25 від 06.01.2025) про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; постановив провести розгляд справи № 909/1278/15 (909/1119/24), призначеної на 09.01.2025 об 11:00 год та усіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.

10. 09.01.2025 суд відклав розгляд справи по суті на 23.01.2025.

11. В судові засідання представник відповідача жодного разу не з`явився.

12. Про дату, час та місце судових засідань у справі відповідач належним чином повідомлявся відповідними ухвалами суду, які направлені в його Електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд".

13. За правилами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

14. Станом на 27.01.205 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

15. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

16. Водночас, як визначено в частині 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

17. За приписами частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

18. Водночас суд зауважує, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами.

19. Також, відповідач не скористався своїм правом згідно приписів статті 197 Господарського процесуального кодексу України на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є розумні строки розгляду справи судом.

21. Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

22. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі статтею 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена статтею 3 Господарського процесуального кодексу України.

23. Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997, дана Конвенція та Протоколи до неї №№2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

24. За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

25. Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить стаття 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

26. Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003 № 01-8/1427. У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника". Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 (§ 51).

27. Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

28. Разом із тим, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

29. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності, а відтак суд вважає, що спір належить вирішити по суті у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушених прав.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

30. Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами Договору № 60/02 від 04.04.2018 поставив відповідачу товар на суму 1 902 675, 28 гривень, однак відповідач в порушення умов договору отриманий товар у встановлений термін та в повному обсязі не оплатив, що призвело до виникнення боргу в сумі 1 522 140, 28 гривень.

31. Позиція відповідача. Відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості до суду не надав.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

32. 04.04.2018 між Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз", (надалі - Постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрорітет", (надалі - Покупець), було укладено Договір № 60/02 (надалі Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити товар в асортименті, кількості і за ціною, які вказані в підписаних Сторонами специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

33. Згідно із пунктом 2.2. Договору, постачання товару здійснюється партіями. На кожну партію товару, що поставляється, Сторони складають Специфікацію, в якій вказується найменування, асортимент (номенклатура), кількість, ціна товару і загальна вартість партії товару.

34. Термін постачання кожної партії товару вказується сторонами в специфікації (п. 2.3. Договору).

35. Відповідно до пункту 2.4. Договору, датою переходу права власності на товар від Постачальника Покупцю є дата фактичної передачі товару, що підтверджується підписанням сторонами видаткової накладної.

36. За пунктами 3.1. - 3.3. Договору, оплата кожної партії товару здійснюється Покупцем в терміни, вказані сторонами у відповідній специфікації. Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника. За угодою Сторін розрахунок за продукцію може бути зроблений в іншій формі і порядку, що не суперечать чинному законодавству України.

37. Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року. Закінчення дії договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором, а також від відповідальності за невиконання від таких зобов`язань.

38. На виконання умов Договору та відповідно до Специфікації № 1 від 04.04.2018, Постачальник поставив товар Покупцю діамофоска в кількості 69 т, загальною вартістю 770 500, 23 гривень без ПДВ та добриво змішане в кількості 105 т загальною вартістю 815 062, 50 гривень без ПДВ, що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною № 420 від 26.04.2018 на загальну суму 1 902 675, 28 гривень.

39. Умовами пункту 2 Специфікації № 1 від 04.04.2018 закріплено, що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку:

- 20 % від загальної власності Товару, що становить 380 535, 05 гривень до 06.04.2018;

- 80 % від загальної власності Товару, що становить 1 522 140, 23 гривень до 25.10.2018.

40. Однак, як стверджує позивач, відповідач розрахувався за поставлений товар лише частково - в розмірі 380 535, 00 гривень.

41. З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачу претензію № 01-34/53-03 від 18.03.2024 щодо сплати заборгованості, що підтверджується фіскальним чеком та списком розсилки рекомендованих листів.

42. Проте станом на дату звернення позивача до суду, відповіді на вимогу відповідач не надав, борг не сплатив.

43. Відтак, станом на час подання позову, за відповідачем обліковується борг перед позивачем за отриманий товар в сумі 1 522 140, 28 гривень, що і є причиною виникнення спору.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

44. Укладений між Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрорітет" Договір № 60/02 від 04.04.2018 є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

45. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

46. Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

47. Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України закріплено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

48. Згідно із частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

49. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

50. За правилами статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

51. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

52. Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" поставлено відповідачу товар на виконання Договору поставки № 60/02 від 04.04.2018, згідно видаткової накладної № 420 від 26.04.2018 на загальну суму 1 902 675, 28 гривень.

53. За пунктами 2.2., 3.1. Договору, постачання товару здійснюється партіями. На кожну партію товару, що поставляється, Сторони складають Специфікацію, в якій вказується найменування, асортимент (номенклатура), кількість, ціна товару і загальна вартість партії товару. Оплата кожної партії товару здійснюється Покупцем в терміни, вказані сторонами у відповідній специфікації.

54. Згідно умов пункту 2 Специфікації № 1 від 04.04.2018 оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку:

- 20 % від загальної власності Товару, що становить 380 535, 05 гривень до 06.04.2018;

- 80 % від загальної власності Товару, що становить 1 522 140, 23 гривень до 25.10.2018.

55. За приписами частин 1 - 3 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

56. Відтак, відповідно до встановлених обставин справи Приватне акціонерне товариство "Агро-Союз", згідно Договору поставки № 60/02 від 04.04.2018, 26.04.2018 здійснило поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрорітет" на загальну суму 1 902 675, 28 гривень.

57. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

58. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

59. Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

60. За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

61. Згідно із частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

62. В частині 1 статті 598 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

63. За правилами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

64. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за Договором поставки № 60/02 від 04.04.2018 виконав, та передав у власність покупця товар на загальну суму 1 902 675, 28 гривень. Разом із тим, відповідачем не була здійснена своєчасна та повна оплата за поставлений товар, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у розмірі 1 522 140, 28 гривень.

65. Факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 1 522 140, 28 гривень доведений суду належним чином. Строк оплати з умовами договору є таким, що настав.

66. В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів повної сплати заборгованості за означеним Договором до суду не надано.

67. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорітет" заборгованості за Договором поставки в сумі 1 522 140, 28 гривень є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

68. Відповідно до частин 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

69. Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

70. Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

71. Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

72. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Висновок суду.

73. Відтак, здійснюючи системний аналіз положень чинного законодавства України, а також, як вбачається з встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати.

74. Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

75. При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 22 832, 10 гривень (платіжна інструкція № 3325 від 15.11.2024).

76. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 12, 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорітет" про стягнення заборгованості в розмірі 1 522 140, 28 гривень задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорітет" (вул. Нижньодніпровська, 1, смт. Слободжанське, Дніпровський район, Дніпропетровської області, 52005; ідентифікаційний код: 25008221) на користь Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (вул. Герцена, 16 А, с. Майське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 52511; ідентифікаційний код: 24437204) 1 522 140, 28 гривень (один мільйон п`ятсот двадцять дві тисячі сто сорок гривень двадцять вісім копійок) заборгованості за договором поставки, а також 22 832, 10 гривень (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять дві гривні десять копійок) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст рішення складено - 27.01.2025.

Суддя В. В. Михайлишин