ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 925/51/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників сторін:

позивача - не з`явилися,

відповідача - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські мрії"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 (колегія суддів: Алданова С. О. - головуючий, Корсак В. А., Євсіков О. О.) та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 (суддя Васянович А. В.) у справі

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські мрії"

до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Черкаська міська філія"

про визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські мрії" (далі - ОСББ "Дніпровські мрії") звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Черкаська міська філія (далі - ПАТ "Черкасиобленерго") про визнання укладеною додаткової угоди та додатків від 04.04.2023 № 2 та № 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 у запропонованій позивачем редакції.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що ПАТ "Черкасиобленерго" всупереч вимогам чинного законодавства використовує дані загальнобудинкових лічильників, які обліковують всю спожиту електричну енергію багатоквартирним будинком, для розрахунку спожитої електричної енергії місцями загального користування. Тому позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до чинного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом укладення додаткової угоди та відповідних додатків. Суть змін до договору, за доводами позивача, стосується виключення з додатків № 2 та № 3 загальнобудинкових лічильників як лічильників, призначених для комерційних розрахунків.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Згідно з рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 у справі № 925/51/24, в задоволенні позову ОСББ "Дніпровські мрії" відмовлено.

2.2. Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в судовому порядку змін до чинного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що цей спір не є переддоговірним, оскільки договір між сторонами вже укладено, а позивач просить суд внести зміни до чинного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом укладення в судовому порядку відповідної додаткової угоди з додатками.

Суд першої інстанції, посилаючись на положення статті 651 Цивільного кодексу України, виснував, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Суд першої інстанції також зазначив, що іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання щодо зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Крім того, суд першої інстанції встановив, що пунктом 12.2 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 сторони передбачили, що цей договір може бути змінений у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносин між оператором системи та споживачем.

При цьому суд зазначив, що позивач не посилався в позові на жодні підстави, які дають право стороні вимагати в судовому порядку змінити чинний договір; позивач стверджував, що відповідач всупереч вимогам чинного законодавства використовує дані загальнобудинкових лічильників, проте позивач не звертався до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

2.3. Апеляційний господарський суд зазначив про вмотивованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача з огляду на:

- погодження сторонами умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 та всіх укладених до нього додатків, передбачених пунктом 12.8 цього договору;

- те, що станом на момент укладення (25.01.2023) сторонами договору, обговорення у квітні 2023 року сторонами питання про укладення додаткової угоди, а також на дату звернення ОСББ з позовом до господарського суду (11.01.2024) не вносились зміни або не скасовувались нормативно-правові акти, що регулюють відносини між оператором системи та споживачем, в частині питань, врегульованих пунктом 2.1.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема, щодо додатків № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта споживача ОСББ) та № 3 (Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії);

- недоведеність позивачем наявності умов для зміни в судовому порядку договору відповідно до статей 651, 652 Цивільного кодексу України.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. ОСББ "Дніпровські мрії", не погодившись із судовими рішеннями у цій справі, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 у справі № 925/51/24, визнати укладеною додаткову угоду та додатки № 2 та № 4 від 04.04.2023 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 у запропонованій позивачем редакції.

3.2. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, ОСББ "Дніпровські мрії" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 18.07.2018 у справі № 920/422/17, від 11.09.2018 у справі № 920/208/17, від 28.01.2021 у справі № 920/178/19, від 10.11.2022 у справі № 922/2666/21, від 25.10.2022 у справі № 922/2699/21, від 10.04.2024 у справі № 922/1242/23 та від 12.06.2024 у справі № 922/3886/23.

3.3. ПАТ "Черкасиобленерго" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСББ "Дніпровські мрії", постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 у справі № 925/51/24 залишити без змін. Відповідач зазначає, що внесення змін лише до додатків № 2 та № 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 у запропонованій позивачем редакції не змінить порядку розрахунків ОСББ "Дніпровські мрії" за цим договором.

3.4. Представник ОСББ "Дніпровські мрії" надіслав 14.01.2025 на електронну адресу Верховного Суду заяву про понесені судові витрати на правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 6 статті 42 Господарського процесуального кодексу України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Зважаючи на недотримання ОСББ "Дніпровські мрії" вимог статей 6, 42 Господарського процесуального кодексу України, заяву ОСББ "Дніпровські мрії" відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України належить залишити без розгляду.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 25.01.2023 між ПАТ "Черкасиобленерго" в особі Черкаської міської філії (оператор системи розподілу) та ОСББ "Дніпровські мрії" (споживач) було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 7284.

4.2. Відповідно до пункту 2.1 цього договору оператор системи розподілу зобов`язався надати споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою від 14.03.2018 № 309 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою від 14.03.2018 № 310 НКРЕКП, за об`єктом (об`єктами), технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача, який є додатком № 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу.

4.3. Згідно з пунктом 2.2 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку № 3 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії" до цього договору.

4.4. Відповідно до додатку № 3 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії" до цього договору у багатоквартирному будинку встановлені такі лічильники обліку електричної енергії:

№ 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

№ 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

№ 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

№ 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11,

№ 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

№ 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

№ 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

№ 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11.

4.5. Як установили суди попередніх інстанцій, позивач отримав від відповідача акти про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії за січень 2023 року - листопад 2023 року.

Суди зазначили, що, за твердженням позивача, він виявив невідповідність фактичної кількості розподіленої електричної енергії даним, які вказані відповідачем в актах. Позивач при цьому зазначав, що відповідна розбіжність пояснюється тим, що він передав показники про обсяги розподіленої електричної енергії у багатоквартирному будинку згідно з лічильниками: № 12615884 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12615888 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12615886 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12615885 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12615889 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12616513 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12990472 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12999602 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11.

Як зазначили суди, позивач посилався на те, що під час укладення договору висловлював свої зауваження в акті технічної перевірки про неможливість використання загальнобудинкових лічильників для розрахунку електричної енергії, а також розраховував на те, що ці зауваження будуть враховані при підписанні договору. Позивач також посилався на те, що достеменно йому не було відомо, що 4 з 12 лічильників, які є загальнобудинковими лічильниками, зокрема: лічильник № 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; лічильник № 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; лічильник № 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; лічильник № 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11, будуть використовуватися як розрахункові та здійснюватимуть облік спожитої електричної енергії, яку ОСББ "Дніпровські мрії" та власники квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: вул. Гагаріна, 41/2, м. Черкаси, споживають усі разом. Однак, за твердженням позивача, відповідач при обліку кількості розподіленої електричної енергії використовував не лічильники, які безпосередньо обліковують спожиту ОСББ "Дніпровські мрії" електричну енергію в місцях загального користування, насосної та ІТП, а загальнобудинкові лічильники, зокрема: № 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; № 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11, які здійснюють облік спожитої електричної енергії як ОСББ "Дніпровські мрії", так і власниками квартир багатоквартирного будинку за адресою: вул. Гагаріна, 41/2, м. Черкаси.

4.6. Як зазначили суди попередніх інстанцій, відповідач листом від 08.12.2023 № 62/24/2023 повідомив позивача про те, що відповідно до умов договору від 25.01.2023 № 7284 розрахунковими засобами комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії споживачу за вказаним договором є:

лічильник № 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

лічильник № 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

лічильник № 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11;

лічильник № 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11.

За твердженням відповідача, позивач має здійснювати розрахунок за спожиту електричну енергію на підставі даних обліку загальнобудинкових лічильників.

4.7. Суди попередніх інстанцій установили, що:

лічильник № 12615884 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії місць загального користування;

лічильник № 12615888 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії місць загального користування;

лічильник № 12615886 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії місць загального користування;

лічильник № 12615885 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії місць загального користування;

лічильник № 12615889 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії місць загального користування;

лічильник №12616513 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії місць загального користування;

лічильник № 12990472 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії насосної;

лічильник № 12999602 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії індивідуального теплового пункту;

лічильник № 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії будинку в цілому, тобто є загальнобудинковим;

лічильник № 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії будинку в цілому, тобто є загальнобудинковим;

лічильник № 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії будинку в цілому, тобто є загальнобудинковим;

лічильник № 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11 здійснює облік електричної енергії будинку в цілому, тобто є загальнобудинковим.

4.8. Суди попередніх інстанцій зазначили, що позивач 04.04.2023 супровідним листом направив відповідачу додаткову угоду від 04.04.2023 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії 25.01.2023 № 7284.

4.9. У додатковій угоді до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 позивач запропонував виключити з додатків № 2 та № 3 до договору дані про розрахункові лічильники, зокрема: лічильник № 12616817 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; лічильник № 12616512 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; лічильник № 12616511 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11; лічильник № 12616818 тип NIK 2303 АР6.1800.МС.11, які є загальнобудинковими, шляхом укладення додаткової угоди до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії про таке:

1. № з/п 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 з усіма його строками пункту 1 додатку № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача) до договору виключити. № з/п 1.5, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 1.11, 1.12 пункту 1 додатку № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача) до договору вважати відповідно № з/п 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8. У зв`язку із чим додаток № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача) до договору викласти у новій редакції, що додається.

2. № з/п 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 з усіма його строками додатку № 3 (Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії) до договору виключити. № з/п 1.5, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 1.11, 1.12 пункту 1 додатку № 3 (Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії) до договору вважати відповідно № з/п 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8. У зв`язку з чим додаток № 3 (Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії) до договору викласти у новій редакції, що додається.

3. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

4. Додаткова угода укладена у двох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін та є невід`ємною частиною договору.

5. Додатками до цієї додаткової угоди є: додаток № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача) та додаток № 3 (Відомості про розрахункові засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії).

4.10. Як зазначили суди, внесення змін саме у додаток № 2 та додаток № 3 до договору позивач пояснює тим, що саме в додатку № 3 міститься інформація про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії з їх ЕІС-кодами, які також містяться і в додатку № 2 до договору.

4.11. Відповідач відмовився вносити зміни до договору, про що повідомив позивачу в листі-відповіді від 28.04.2022 № 2465.

4.12. Як зазначив суд першої інстанції, позивач також посилався на те, що за змістом однолінійної схеми та робочої документації на вводі в будинок розташовані 4 загальнобудинкові лічильники, від яких прокладені мережі як до квартир, так і до електротехнічного обладнання ОСББ (засоби освітлення, ліфти, насосна станція, тепловий пункт). Зазначена схема включає 12 лічильників електроенергії, які обліковують постачання електроенергії на технічні цілі будинку. Облік споживання електроенергії в будинку є розділеним. На думку позивача, в багатоквартирному будинку передбачено встановлення як загальнобудинкових лічильників, так і лічильників на технічні цілі ОСББ та поквартирних лічильників, однак використання загальнобудинкових лічильників як розрахункових не передбачено.

4.13. Водночас, як установив суд першої інстанції, автоматизована система комерційного обліку електричної енергії та системи локального устаткування збору та обробки даних у багатоквартирному будинку за адресою: вул. Гагаріна, 41/2, м. Черкаси, не встановлена.

4.14. Спір у цій справі виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

5.3. Предметом спору в цій справі є вимоги позивача про визнання укладеною додаткової угоди та додатків від 04.04.2023 № 2 та № 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 в запропонованих ним редакціях.

5.4. Колегія суддів зазначає, що правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначаються Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

5.5. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (частина 4 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії").

5.6. Додатком 3 до ПРРЕЕ є Типовий договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, пунктами 1.1 та 1.2 якого визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги оператора системи та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно із заявою-приєднанням. Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ та є однаковими для всіх споживачів.

5.7. Згідно з пунктом 2.1.12 ПРРЕЕ невід`ємними частинами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є: 1) паспорти точок розподілу, акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; 2) заява-приєднання у разі її надання споживачем; 3) інші додатки, оформлені сторонами за взаємною згодою.

5.8. У пункті 1.1.2 ПРРЕЕ наведені, зокрема, наступні визначення:

- паспорт точки розподілу / передачі - акт (документ), складений оператором системи, в якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача;

- площадка вимірювання - забезпечена точкою комерційного обліку або точками комерційного обліку електроустановка або сукупність електроустановок, виключно між якими можливі перетікання електричної енергії технологічними електричними мережами власника електроустановок, у які надходить або з яких віддається електрична енергія;

- точка розподілу / передачі електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається розподіл/передача електричної енергії між електроустановками суміжних учасників ринку.

5.9. Згідно з пунктом 1.2.4 ПРРЕЕ точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи.

5.10. Відповідно до пункту 2.1.11 ПРРЕЕ під час оформлення заяви-приєднання, паспорта точки розподілу / передачі оператор системи використовує наявну у нього інформацію за об`єктом розподілу, достатню для проведення розрахунків, зокрема:

1) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін;

2) щодо однолінійної схеми електропостачання об`єкта;

3) щодо розрахункових засобів вимірювальної техніки обсягу активної та реактивної електричної енергії та рівня потужності (тип, марка, технічні характеристики тощо);

4) щодо дозволеної (договірної) величини електричної потужності;

5) щодо технічних даних силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі / розподілу електричної енергії, якими здійснюється розподіл електричної енергії (для об`єктів споживачів, для яких розрахункові засоби вимірювальної техніки встановлені не на межі балансової належності).

5.11. Відповідно до підпункту 49 пункту 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електроенергії площадка комерційного обліку (площадка вимірювання) - забезпечена точкою комерційного обліку або точками комерційного обліку електроустановка або сукупність електроустановок, виключно між якими можливі перетікання електричної енергії технологічними електричними мережами власника електроустановок, у які відбирається або з яких відпускається електрична енергія.

5.12. Згідно з пунктом 2.3.3 ПРРЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

5.13. Пунктом 2.3.2 ПРРЕЕ передбачено, що для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку електроенергії, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

5.14. Відповідно до пункту 5.1.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії для комерційних розрахунків мають використовуватися дані з вузла обліку власника електроустановки (об`єкта) за умови відповідності вузла обліку вимогам нормативних документів. Дані з вузлів обліку інших власників можуть бути використані для здійснення технічного (контрольного) обліку та перевірки достовірності даних комерційного обліку.

5.15. Колегія суддів зазначає, що в постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20 викладено правову позицію щодо використання загальнобудинкових засобів обліку електричної енергії з метою обліку спожитої ОСББ електроенергії.

Так, Верховний Суд у постанові від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартальна 3" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про визнання недійсним додатку 3.1 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії ОСББ "Квартальна 3" до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 747/19216, укладеного між сторонами, зазначив, що розрахунки за спожиту електричну енергію (комерційні розрахунки) повинні здійснюватися на підставі показань лічильника, приєднаного до електрообладнання, що знаходиться на території власника або користувача об`єкта нерухомості. Тобто розрахунки між ОСББ та Акціонерним товариством "Харківобленерго" за спожиту електричну енергію повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться у власності ОСББ. До такого електрообладнання належать пристрої забезпечення освітлення місць загального користування, роботи ліфтів тощо.

5.16. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14.12.2021 у справі № 922/3767/20, використання АТ "Харківобленерго" загальнобудинкових засобів обліку електричної енергії, які містить додаток № 3.1 до договору, з метою обліку спожитої ОСББ електроенергії суперечить, зокрема, пункту 2.3.2 ПРРЕЕ, пункту 5.1.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії; вказані у спірному додатку № 3.1 до договору лічильники товариство та підприємство мають можливість використовувати як технічні (контрольні) засоби обліку з метою контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо, як це передбачено Правилами.

5.17. Посилаючись на положення Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", Верховний Суд у справі № 922/3767/20 виснував, що електрична енергія, яка витрачається на технічні (загальні) потреби освітлення місць загального використання, ліфти, насосні станції підкачки води та інше, входить до комунальної послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Саме за комунальну електроенергію сплачує об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Оплата будь-якої іншої електричної енергії, яка витрачається не на технічні цілі, зазначеними законодавчими актами не передбачена.

5.18. Як установили господарські суди попередніх інстанцій у справі № 925/51/24, 25.01.2023 між ПАТ "Черкасиобленерго" в особі Черкаської міської філії (оператор системи розподілу) та ОСББ "Дніпровські мрії" (споживач) було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 7284. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що сторони за взаємною згодою погодили додатки до цього договору, в тому числі додаток № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта споживача ОСББ) та додаток № 3 (Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії).

5.19. Суд апеляційної інстанції встановив, що за умовами, зокрема, додатку № 6 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності, точка розподілу встановлюється на кабельних наконечниках 6КЛ-0,38кВ електропостачання ОСББ будинку "Дніпровські мрії" у ВРП-0,38кВ житлового будинку на вул. Гагаріна, 41/2. Споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електромереж і електроустановок: ВРП-0,38кВ житлового будинку на вул. Гагаріна, 41/2 із засобами комерційного обліку електроенергії та все внутрішнє електрогосподарство після межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Схема електропостачання об`єкта ОСББ наведена в додатку № 7 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач підписав додаткову угоду № 7 до цього договору, погодив додаток № 4 "Порядок розрахунків" до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284. Тому суд апеляційної інстанції встановив, що сторонами узгоджено умови щодо: порядку розрахунків; розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; схем електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання.

5.20. Спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у зв`язку з тим, що позивач вважав, що отримані ним акти про фактичне надання послуг з розподілу електричної енергії за січень - листопад 2023 року містять розбіжності щодо показників про обсяг розподіленої електричної енергії в багатоквартирному будинку, оскільки відповідач для розрахунку спожитої електричної енергії використовує дані загальнобудинкових лічильників. Позивач зазначав, що він звертався до відповідача з вимогою про укладення додаткової угоди до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284. За змістом цієї додаткової угоди пропонувалося виключити з додатків № 2 та № 3 чотири загальнобудинкові лічильники.

5.21. З огляду на фактичні обставини справи суд апеляційної інстанції зазначив, що суть внесення змін до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284 стосується питання щодо виключення з додатків № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта споживача ОСББ) та № 3 (Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії) загальнобудинкових лічильників як лічильників, призначених для комерційних розрахунків.

5.22. Колегія суддів зазначає, що згідно із частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

5.23. Відповідно до частин 1, 2 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною 4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

5.24. Верховний Суд зазначає, що при укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникає під час виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони б не уклали договір або уклали б його на інших умовах. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 920/660/22, від 12.10.2023 у справі № 910/5029/22, від 19.01.2023 у справі № 910/14623/21, від 20.06.2023 у справі № 910/7583/22, від 17.05.2023 у справі № 914/865/22.

5.25. Отже, за змістом статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

5.26. Істотна зміна обставин, у свою чергу, є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 920/660/22, від 26.10.2021 у справі № 910/18402/20, від 08.12.2020 у справі № 910/11888/19, від 12.10.2023 у справі № 910/5029/22.

5.27. Аналіз статті 652 Цивільного кодексу України свідчить про те, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

5.28. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 зазначала, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані обставини, що виникають після укладення договору, істотно порушують баланс інтересів сторін і суттєво знижують для кожної з них очікуваний результат договору. Право змінити чи розірвати договір у разі істотної зміни обставин, які були визначальними на час його укладення, спрямоване на захист сторін договору від настання ще більш несприятливих наслідків, пов`язаних із подальшим його виконанням за існування обставин, що відповідають характеристикам, визначеним у статті 652 Цивільного кодексу України. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 920/660/22, від 21.03.2023 у справі № 926/1646/22.

5.29. Велика Палата Верховного Суду в наведеній постанові також зазначила, що істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин за рішенням суду, виходячи з принципу свободи договору (пункт 3 частини 1 статті 3, частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України), є винятковим заходом. Для застосування судом відповідного повноваження потрібна як сукупність чотирьох умов, визначених у частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, так і встановлення того, що розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (частина 4 цієї статті), тобто, що таке розірвання буде необґрунтованим згідно з принципом "найменших негативних наслідків" для сторін договору. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.09.2023 у справі № 910/11841/22, від 30.11.2022 у справі № 910/17577/21, від 21.03.2023 у справі № 926/1646/22.

5.30. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення у справі № 925/51/24, суди попередніх інстанцій зазначили про відсутність підстав, передбачених статтями 651, 652 Цивільного кодексу України, для внесення в судовому порядку змін до чинного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 25.01.2023 № 7284.

5.31. Не погодившись із оскаржуваними судовими рішення, ОСББ "Дніпровські мрії" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою. Скаржник, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.32. Пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

5.33. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ОСББ "Дніпровські мрії" зазначає, що суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 18.07.2018 у справі № 920/422/17, від 11.09.2018 у справі № 920/208/17, від 28.01.2021 у справі № 920/178/19, від 10.11.2022 у справі № 922/2666/21, від 25.10.2022 у справі № 922/2699/21, від 10.04.2024 у справі № 922/1242/23 та від 12.06.2024 у справі № 922/3886/23.

5.34. Розглянувши доводи скаржника, колегія суддів установила, що постанова Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 922/3886/23, на яку посилається скаржник, ухвалена за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Б" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про визнання укладеними додатків до договору та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Б" про визнання укладеними додатків до договору. В зазначеній постанові Верховний Суд дійшов такого висновку:

"5.44. Експлуатаційна відповідальність ОСББ за технічний стан внутрішньобудинкових мереж на ділянці до вхідних клем вузла обліку побутового споживача не передбачає своїм наслідком використання в розрахунках показів загальнобудинкових лічильників, які відображають і споживання індивідуальних побутових споживачів, що мають окремі комерційні засоби обліку, у спосіб, що покладає на ОСББ обов`язок з оплати споживання понад обсяги споживання на технічні потреби, оскільки це не відповідає пунктам 8.2.5- 8.2.7 ПРЕЕЕ щодо застосування відповідальності за можливе безоблікове споживання електричної енергії, компенсація вартості якої у такому випадку безпідставно автоматично покладатиметься на ОСББ.

5.45. З огляду на наведене, Верховний Суд акцентує увагу на тому, що розрахунки між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Драгоманова 6Б" за спожиту електроенергію повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться у власності ОСББ. До вказаного електрообладнання відносяться пристрої забезпечення освітлення місць загального користування, роботи ліфтів, сантехнічного обладнання тощо. Загальнобудинкові засоби обліку, які не приєднані до точки обліку одного об`єкта (електрообладнання ОСББ), а, навпаки, враховують дані щодо споживання електричної енергії з багатьох точок (квартири, місця загального користування), не можуть бути розрахунковими та використовуватися для розрахунків між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Драгоманова 6Б". Поряд з цим зазначені загальнобудинкові лічильники можуть використовуватися як технічні для контролю обсягів споживання електроенергії на об`єкті (в будинку) в цілому.

5.46. Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 10.11.2022 у справі № 922/2666/21 та від 10.04.2024 у справі № 922/1242/23.

5.47. Таким чином, оскільки у багатоквартирному будинку споживачі мають різні точки продажу електричної енергії, переходу права власності на неї та різні тарифні групи, відповідно вони не можуть обліковуватися одним лічильником, а отже ОСББ не повинно розраховуватися по лічильнику, який обліковує дві різні групи споживання. ОСББ є формою управління будинком, отже, мешканці будинку, де створено ОСББ, не є субспоживачами у розумінні пункту 1.1.2 ПРРЕЕ, останні є побутовими споживачами, які використовують електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі окремих договорів про користування електричною енергією з електропостачальником".

5.35. Колегія суддів установила, що постанова Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 922/2666/21 ухвалена за первісним позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салтівське Шосе 264 М" про визнання укладеними додатків до договору та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салтівське Шосе 264 М" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про визнання укладеним додатку до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у редакції ОСББ "Салтівське шосе 264 М".

5.36. Постанова Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 922/1242/23, на яку посилається скаржник, ухвалена за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авіатор-51" про визнання договору укладеним. У цій постанові Верховний Суд виклав такі висновки:

"5.32. ОСББ не є власником та користувачем цих мереж, не закуповує в точці вводу в будинок електричну енергію та не перепродає її мешканцям квартир, оскільки ОСББ не є оператором систем розподілу та постачальником електричної енергії, не має ліцензії на право перепродажу електричної енергії. Обов`язок ОСББ з ремонту та утримання у належному стані внутрішньобудинкових електричних мереж не пов`язаний із визначенням точки розподілу електричної енергії різним споживачам в будинку.

5.33. Враховуючи встановлені обставини щодо наявності оформлених ЕІС-кодів на кожну квартиру, Верховний Суд погодився з висновками апеляційного суду про те, що електроенергія від постачальника передається до кожної квартири в точці, на який оформлено ЕІС-код на квартиру (там же розміщені і поквартирні лічильники, які розташовані на сходових клітках будинку). Так само точка розподілу електричної енергії від постачальника до ОСББ розташована в місцях розташування точок, на які оформлені відповідні ЕІС-коди точок, та які пов`язані з лічильниками електроенергії на електрозабезпечення ліфту, лампочок освітлення місць загального користування, бойлерної та насосної станції.

5.34. Оскільки надходження електричної енергії тільки до точок вводу в будинок не забезпечує можливості отримання мешканцями квартир необхідного обсягу електричної енергії, то твердження АТ "Харківобленерго" про те, що всім мешканцям будинку електрична енергія постачається до точки вводу в будинок, Верховний Суд вважав такими, що суперечить приписам пункту 2.1.1 ПРРЕЕ, абзацом 1 якого передбачено, що результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

5.35. Верховний Суд звертав увагу на те, що АТ "Харківобленерго" здійснює постачання електричної енергії власникам квартир до точки вводу в кожну квартиру, тобто і після загальнобудинкових лічильників, що також узгоджується з приписами абзацу 2 пункту 2.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

5.36. Експлуатаційна відповідальність ОСББ "Салтівське Шосе, 264 М" за технічний стан внутрішньобудинкових мереж на ділянці до вхідних клем вузла обліку побутового споживача не передбачає своїм наслідком використання в розрахунках показів загальнобудинкових лічильників, які відображають і споживання індивідуальних побутових споживачів, що мають окремі комерційні засоби обліку, у спосіб, що покладає на ОСББ обов`язок з оплати споживання понад обсяги споживання на технічні потреби, оскільки це не відповідає пунктам 8.2.5-8.2.7 ПРЕЕЕ щодо застосування відповідальності за можливе безоблікове споживання електричної енергії, компенсація вартості якої у такому випадку безпідставно автоматично покладатиметься на ОСББ".

5.37. Колегія суддів установила, що постанова Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 922/2699/21 ухвалена за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салтівський 264 К" про визнання договору укладеним та зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Салтівський 264 К" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про визнання укладеними додатків до договору. В цій постанові Верховний Суд дійшов таких висновків:

"4.9. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог за первісним позовом щодо визнання укладеними додатків № 2 та № 3.1, дійшли висновку, що розрахунки між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Салтівський 264 К" за спожиту електроенергію повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться у власності ОСББ "Салтівський 264 К". Так, до такого електрообладнання відносяться пристрої забезпечення освітлення місць загального користування, роботи ліфтів, сантехнічного обладнання тощо. Загальнобудинкові засоби обліку, які не приєднані до точки обліку одного об`єкта (електрообладнання ОСББ), а навпаки, враховують дані щодо споживання електричної енергії з багатьох точок (квартири, місця загального користування), отже не можуть бути розрахунковими та використовуватися для розрахунків між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Салтівський 264 К". Зазначені загальнобудинкові лічильники можуть використовуватися як технічні для контролю обсягів споживання електроенергії на об`єкті (в будинку) в цілому".

5.38. Як зазначає скаржник, відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 920/208/17 та від 18.07.2018 у справі № 920/422/17, використання лічильників, що обліковують електроенергію на технічні цілі ОСББ, як розрахункових, за умови наявності їх у проектних рішеннях, можливе без внесення будь-яких змін до проектних рішень щодо виключення з них загальнобудинкових лічильників. Загальнобудинкові лічильники, зазначені у проектних рішеннях з електрифікації будинку, можуть використовуватися як технічний засіб для контролю обсягів електроспоживання відповідного багатоквартирного житлового будинку.

Колегія суддів установила, що постанова Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 920/208/17 ухвалена за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтова 1А" про врегулювання розбіжностей; постанова Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 920/422/17 ухвалена за позовом публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Праці 9" про врегулювання розбіжностей.

5.39. Колегія суддів зазначає, що скаржник у касаційній скарзі також посилається на неврахування судами висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 920/178/19, ухваленій за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Загальна справа" до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" про визнання недійсною додаткової угоди. Проте скаржник не наводить висновку, який, на його думку, не враховано судами попередніх інстанцій.

5.40. Проаналізувавши постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник, колегія суддів зазначає, що в наведених скаржником справах предмет і підстави позовів є відмінними зі справою, що розглядається. У зазначених скаржником постановах викладено висновки щодо застосування Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ у правовідносинах між ОСББ та оператором системи передачі / розподілу щодо використання загальнобудинкових засобів обліку електричної енергії з метою обліку спожитої ОСББ електроенергії під час розгляду переддоговірних спорів, а також під час розгляду спорів про визнання недійсною додаткової угоди до договору. Водночас у справах, на які посилається скаржник, не підлягала встановленню наявність підстав, передбачених статтями 651, 652 Цивільного кодексу України, для внесення змін до договору. Проте оскаржувані судові рішення обґрунтовані саме посиланням на положення статей 651, 652 Цивільного кодексу України, які підлягають застосуванню у справі, що розглядається, з огляду на предмет і підстави позову.

Колегія суддів зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій у справі № 925/51/24 не суперечать висновкам, викладеним у наведених скаржником постановах, тому доводи скаржника, які стали підставою для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися.

5.41. Розглядаючи справу № 925/51/24, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про недоведення позивачем відповідно до статей 651, 652 Цивільного кодексу України наявності підстав для зміни в судовому порядку договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії 25.01.2023 № 7284.

Так, суди встановили, що пунктом 12.2 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії 25.01.2023 № 7284 передбачено, що паспорт точки розподілу / передачі електричної енергії та всі зміни і доповнення до нього формуються та підписуються оператором системи і надаються споживачу у встановленому ПРРЕЕ порядку. Цей договір може бути змінений у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини між оператором системи та споживачем. У зв`язку з цим сторони погоджуються з тим, що оператор системи вносить відповідні зміни та доповнення до цього договору та оприлюднює їх на власному вебсайті. Якщо споживач не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з моменту оприлюднення змін та доповнень до цього договору, вважається, що споживач погодився зі змінами до договору з дати його оприлюднення на вебсайті оператора системи.

Як установили суди, станом на момент укладення (25.01.2023) сторонами договору, обговорення у квітні 2023 року сторонами питання щодо укладення додаткової угоди, а також на дату звернення ОСББ "Дніпровські мрії" з позовом до господарського суду (11.01.2024) не вносились зміни або не скасовувались нормативно-правові акти, що регулюють відносини між оператором системи та споживачем в частині питань, врегульованих пунктом 2.1.13 ПРРЕЕ, зокрема, щодо додатків № 2 (Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта споживача ОСББ) та № 3 (Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії).

5.42. Тому з урахуванням установлених обставин справи колегія суддів вважає, що суди правильно застосували положення статей 651, 652 Цивільного кодексу України, відтак погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач не довів наявності підстав для внесення змін до договору, передбачених нормами матеріального права.

5.43. При цьому колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на те, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії 25.01.2023 № 7284 та додатки № 2 та № 3 до цього договору суперечать вимогам чинного законодавства, можуть слугувати підставою для визнання їх недійсними відповідно до положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України, проте не свідчать про наявність підстав для внесення змін до чинного договору в судовому порядку.

5.44. Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, стосуються з`ясування обставин, уже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому суд касаційної інстанції не може взяти їх до уваги згідно з положеннями частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

6.3. За змістом статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. Ураховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, підстав для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваних рішення та постанови немає.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські мрії" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 у справі № 925/51/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак