ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про скасування судового наказу

"20" січня 2025 р. Справа № 916/4267/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву (вх.ГСОО №2-13/25), подану Малим підприємством "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю про скасування судового наказу №916/4267/24, з клопотанням про поновлення строку

Встановив: Комунальне підприємство "ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ" звернулось до Господарського суду Одеської області про видачу судового наказу про стягнення з Малого підприємства "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю заборгованості за теплову енергію у розмірі 214441,11 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024р. заяву про видачу судового наказу у справі №916/4267/24 передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

За результатом розгляду вищевказаної заяви, Господарським судом Одеської області 30.09.2024р. було видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з Малого підприємства "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ" заборгованість за теплову енергію у розмірі 214441 грн. 11 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 242 грн. 24 коп.

30.10.2024р. судовий наказ набрав законної сили.

06.01.2024р. до суду від Малого підприємства "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю надійшла заява про скасування судового наказу від 30.09.2024р. №916/4267/24, з клопотанням про поновлення строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, заявником було зазначено суду, що боржником було пропущено процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу з поважних причин, у зв`язку з тим, що він не отримував судового наказу та дізнався про існування наказу 03.01.2025р.

Розглянувши заяву Малого підприємства "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю про скасування судового наказу, з клопотанням про поновлення строку, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи зі змісту статті 119 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин такого пропуску.

Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання заяви з пропуском строку встановленого для її подання. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні строку є такі обставини, які роблять своєчасне подання заяви неможливим або утрудненим.

Відповідно до ст. 156 ГПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, судовий наказ разом із заявою про видачу судового наказу та доданими до заяви доказами було направлено на офіційну адресу боржника, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового, копію судового наказу боржнику не вручено, повернуто на адресу господарського суду Одеської області разом з довідкою Укрпошти із зазначенням причини невручення адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.

Слід зазначити, що судовий наказ у справі №916/4267/24 видавався судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію Російської федерації проти України.

Згідно з ч.5 ст. 157 ГПК України, до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №9901/405/19).

Таким чином, враховуючи підстави та ґрунтування, що були наведені заявником, клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд вважає обґрунтованим, та відповідно до ст. 119 та ч. 2 ст. 158 ГПК України задовольняє зазначене клопотання та поновлює боржнику строк для звернення із заявою про скасування судового наказу у справі №916/4267/24.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 ГПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Норми ГПК України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Таким чином, істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору. Подану заяву про скасування судового наказу суд розцінює як незгоду із заявленими вимогами , а тому вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які мають спірний характер.

Враховуючи, що в порядку ч. 2 ст. 158 ГПК України судом поновлено боржнику строк для звернення із заявою про скасування судового наказу, та те що, дана заява подана з додержанням вимог ст. 157 ГПК України щодо змісту заяви, з посиланням на необґрунтованість вимог стягувача, суд задовольняє заяву боржника про скасування судового наказу та скасовує судовий наказ від 30.09.2024р. у справі № 916/4267/24.

Одночасно, суд роз`яснює Комунальному підприємству "ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ", що у відповідності до положень ГПК України він має право звернутися до суду з вимогами про стягнення заборгованості з боржника в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 119, 157, 158, 170, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Малого підприємства "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю від 06.01.2025р. задовольнити.

2.Поновити Малому підприємству "КРЕДО" товариство з обмеженою відповідальністю строк для подання заяви про скасування судового наказу у справі №916/4267/24.

3.Судовий наказ від 30 серпня 2024 року № 916/4267/24 - скасувати.

4.Роз`яснити Комунальному підприємству "ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ" про його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.3 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 20.01.2025р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Г. Д`яченко