ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

27.01.2025м. ДніпроСправа № 904/306/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П., розглянув заяву Дніпровської міської ради, м. Дніпро про забезпечення позову

за позовом Дніпровської міської ради, 49000, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд.75,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм", 18002, м.Черкаси, вул.Святотроїцька, буд.55А,

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави

Суддя Панна С.П.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтрапрайм", в якій просить стягнути безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у розмірі 4 761 063,12грн.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 14.03.2017 року по теперішній час користується земельною ділянкою з кадастровим номером :06:115:0003, на якій знаходяться належні йому на праві власності об`єкти та не сплачує грошові кошти за користування зазначеної ділянкою.

Разом з позовною заявою Дніпровською міською радою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" (): будівлі і споруди автозаправної станції, загальною площею 109,9кв.м., які складаються з: Нежитлова будівля літ.А-1 загальною площею 109,9кв.м., навіс літ. Б, бензокалонки №1-4, топливні резервуари №5-8, I, II, III мостіння, розташованих за адресою: площа Десантників, будинок 9 в місті Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), в межах суми стягнення в розмірі 4 761 063,12 грн., до набрання рішення по справі законної сили;

- накласти арешт на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" (), в межах суми стягнення в розмірі 4 761 063,12грн., до набрання рішенням по справі законної сили.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована уникненням продажу майна під час судового провадження. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача, унеможливить виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Додатково, суд звертає увагу, що у випадку, якщо заявник вважає, що підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні, заявник повинен вказати про це з наведенням відповідних мотивів. Саме наведені мотиви і будуть предметом оцінки суду для прийняття рішення про можливість вжиття заходів забезпечення позову без застосування зустрічного забезпечення.

Зазначення у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення або наведення мотивів відсутності підстав для зустрічного забезпечення необхідне для правильного та об`єктивного вирішення судом такої заяви.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в ухвалі від 21.08.2019 у справі №761/35501/17.

При цьому відповідно до ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зазначена норма має імперативний характер і передбачає не право суду на повернення заяви, а саме обов`язок такого повернення. Також, невиконання вимог ст. 139 кодексу щодо змісту заяви про забезпечення позову має наслідком повернення заяви, а не прийняття рішення про відмову у забезпеченні позову.

Отже, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову №7/11-154 від 21.01.2025р. повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Додаток: заява про забезпечення позову з додатками, у т.ч. платіжна інструкція №28 від 20.01.2025р. про сплату судового збору в розмірі 1514,00грн.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна