УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/10403/23

Касаційний господарський суд у складі судді Верховного Суду Мамалуя О. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024

у складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий, Алданова С.О., Євсіков О.О.

та на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2024

суддя: Стасюк С.В.

у справі № 910/10403/23

за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ ФАЙНЕНС",

про стягнення 23 000,00 грн та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2024 у справі № 910/10403/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною третьою статті 4 Закону встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позов у цій справі подано у 2023 році.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.

Як убачається з касаційної скарги, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями, якими задоволено вимоги про стягнення 23000,00 грн та про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скласти, позачергово включити та позачергово затвердити кошторис витрат з урахуванням заборгованості перед публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" у розмірі 23000,00 грн. Звідси предметом позову є одна вимога немайнового характеру та вимога майнового характеру.

Отже, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 8588,80 грн ((23 000 грн х 1,5 % = 345 грн, що є менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розмір судового збору за вказану вимогу становить 2684 грн) + 2684 грн) х 200 % х 0,8). Однак скаржник до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі не додав.

З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно з приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Зі змісту частини другої статті 174 ГПК України вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: надати документ, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 8588,80 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2024 у справі № 910/10403/23 залишити без руху.

2. Надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Мамалуй