УХВАЛА

22.01.2025Справа № 910/16029/24

за позовом Комунального підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» (04073, місто Київ, вулиця Копилівська, будинок 67, корпус 10, ідентифікаційний код юридичної особи 35210739)
до проФізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ) стягнення заборгованості у розмірі 717 721 грн. 36 коп.
Суддя Чинчин О.В.

Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 710 433 грн. 37 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором №ДНП-2024-02/02 про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування від 01.02.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2024 року відкрито провадження у справі № 910/16029/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

10.01.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, якою просив суд стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» заборгованість за Договором №ДНП-2024-02/02 від 01.02.2024 року у розмірі 717 721,36 грн., з яких 618 637,50 гривень -основного боргу, 60 483,84 грн. - пеня, 32 091,05 грн. - інфляційні витрати, 6 508,97 грн. - 3% річних.

21.01.2025 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та витребувати від Управління патрульної поліції у м. Києві копії матеріалів, складених за результатами виклику заявником ОСОБА_1 працівників поліції за телефоном « 102» на майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Вершигори Петра, 2 (навпроти) щодо неможливості потрапити на майданчик та вчинення перешкод зі сторони голови та членів Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський», а також інших осіб щодо користування вказаним майданчиком для паркування транспортних засобів, а саме: 23.02.2024 № 8298; 01.05.2024 №20279; 31.07.2024; витребувати від слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві копії матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000117 від 08.10.2021, що стосуються майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: вул. Вершигори Петра, 2 (навпроти), Дніпровський район, м. Київ.

Суд, розглянувши заяву Комунального підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» про збільшення розміру позовних вимог від 10.01.2025 року, зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Комунального підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» про збільшення розміру позовних вимог від 10.01.2025 року до розгляду.

Суд, розглянувши клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розгляд справи №910/16029/24 в порядку загального позовного провадження, зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частиною 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи предмет та підстави позову, подані докази, Суд зазначає, що дана справа є малозначною в розумінні ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому заперечення Відповідача щодо розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження Судом не приймаються, так як частини 2-6 статті 250 ГПК України у даному випадку не застосовуються.

Суд звертає увагу Відповідача, що при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, сторони наділені повним обсягом передбачених законом процесуальних прав та можливостей, пов`язаних з розглядом спору. Так, приписами п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України визначено, що учасникам справи надано право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми права на власний розсуд.

Відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, здійснення ефективного захисту порушеного права не поставлене у залежність від форми господарського судочинства та безпосередньої участі учасника справи у судових засіданнях. Суд зазначає, що дослідження доказів здійснюється судом на підставі поданих сторонами по справі доказами у строки, встановлені ухвалою суду про відкриття провадження у справі, а тому Відповідач не позбавлений права для подання доказів та пояснень в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

За таких підстав, клопотання Відповідача про розгляд справи №910/16029/24 в порядку загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Суд, розглянувши клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про витребування доказів по справі №910/16029/24, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

У поданому клопотанні про витребування доказів Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зазначає, що 09.12.2024 ФОП ОСОБА_1 звернувся до слідчого відділу Дніпровського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (надалі також Дніпровське УП ГУНП у м. Києві) з клопотанням про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Відповідно до листа Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 17.12.2024 відмовлено в наданні матеріалів кримінального провадження, оскільки ОСОБА_1 є свідком.

Також, 09.01.2025 подано адвокатський запит №3 до Управління патрульної поліції у м. Києві про надання копій матеріалів, складених за результатами виклику заявником ОСОБА_1 працівників поліції за телефоном «102» на майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Вершигори Петра, 2 (навпроти) щодо неможливості потрапити на майданчик та вчинення перешкод зі сторони голови та членів Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський», а також інших осіб щодо користування вказаним майданчиком для паркування транспортних засобів, а саме: 23.02.2024 № 8298; 01.05.2024 № 20279; 31.07.2024.

На момент подання відзиву на позовну заяву відповідь не отримано.

Враховуючи обставини даної справи, необхідність витребування доказів, які підтверджують обставини, які підлягають доказуванню в даній справі - неможливість використання об`єкту оренди з незалежних від відповідача підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Право на ефективний засіб юридичного захисту та заборона дискримінації передбачені статей 13, 14 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", згідно яких кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження та користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 положення частини 2 статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Як встановлено у ч. 6 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вищевикладене, на виконання завдання господарського судочинства, передбаченого ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, з метою забезпечення правильного, всебічного, повного, об`єктивного і своєчасного розгляду справи по суті, Суд вважає за необхідне витребувати від Управління патрульної поліції у м. Києві належним чином завірені копії матеріалів, складених за результатами виклику Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 працівників поліції за телефоном « 102» на майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Вершигори Петра, 2 (навпроти) щодо неможливості потрапити на майданчик та вчинення перешкод зі сторони голови та членів Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський», а також інших осіб щодо користування вказаним майданчиком для паркування транспортних засобів, а саме: 23.02.2024 № 8298; 01.05.2024 №20279; 31.07.2024.

Що стосується клопотання Відповідача в частині витребування від слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві копій матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000117 від 08.10.2021, що стосуються майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: вул. Вершигори Петра, 2 (навпроти), Дніпровський район, м. Київ, Суд зазначає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявний протокол допиту ОСОБА_1 в якості свідка в межах вказаного кримінального провадження з урахуванням того, що кримінальне провадження триває з 08.10.2021 року, а спірний договір №ДНП-2024-02/02 про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування укладений між сторонами 01.02.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12, 81, 233, 234, 235, 250 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розгляд справи №910/16029/24 в порядку загального позовного провадження - відмовити.

2. Клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про витребування доказів по справі №910/16029/24 - задовольнити частково.

3. Витребувати від Управління патрульної поліції у м. Києві належним чином завірені копії матеріалів, складених за результатами виклику Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 працівників поліції за телефоном « 102» на майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Вершигори Петра, 2 (навпроти) щодо неможливості потрапити на майданчик та вчинення перешкод зі сторони голови та членів Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив автолюбителів «Дніпровський», а також інших осіб щодо користування вказаним майданчиком для паркування транспортних засобів, а саме: 23.02.2024 № 8298; 01.05.2024 №20279; 31.07.2024.

4. У задоволенні іншої частини клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про витребування доказів по справі №910/16029/24 - відмовити.

5. Зобов`язати Управління патрульної поліції у м. Києві надати суду витребувані судом докази у строк до 05.02.2025 року.

6. У випадку неможливості подати доказ, який витребовує суд, або неможливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язано повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

7. Попередити Управління патрульної поліції у м. Києві, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

8. Звернути увагу на те, що документи подаються через канцелярію суду за умови їх оформлення належним чином (кожна сторінка має бути належним чином засвідчена, документи прошиті та подане клопотання про приєднання зазначених документів до матеріалів справи).

9. Звернути увагу Сторін, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

10. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 22 січня 2025 року.

Суддя О.В. Чинчин