ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4924/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Кондратюк Вадима Олександровича

до ОСОБА_1

про стягнення 27 273 грн.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Без виклику сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Кондратюк Вадим Олександрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Окунь Світлани Валеріївни суми заборгованості за непоставлений товар 27 273 грн. та судових витрат у справі.

Позивач надав пояснення у справі якими просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Надав клопотання про долучення доказів. Надав пояснення де зазначив, що ОСОБА_1 є відповідальною за наслідки господарської діяльності, які виникли під час здійснення останньою господарської діяльності у якості фізичної особи - підприємця.

Відповідач надав відзив на позов у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2026р., на підставі ст. 52 Цивільного кодексу України, здійснено заміну відповідача з фізичної особи - підприємця Окунь Світлани Валеріївни на фізичну особу Окунь Світлану Валеріївну.

У відповідності до приписів ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами оскільки предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

У судовому засіданні на підставі ст.ст. 232, 233 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи талон - замовлення № 3820362.

За вказаним талоном - замовленням передбачалось постачання товару: Назва, артикул, сер. номер - G.Skill 64 GB (3x32GB)DDR5 6400 MHz Trident Z5 RGB(F5-6400J3239G32GX2-TZ5RK), F5-6400J3239G32GX2-TZ5RK, C.H. 79685210 вартістю 9412 грн.

Процесор Intel Core і9-13900К (BXK), BXK, С.Н. U3XE633103034 вартістю 17861 грн.

Талон замовлення позивачем, відповідачем, іншими особами не підписано.

Вказаний талон - замовлення не є належним доказом виникнення зобов`язання у відповідача щодо передачі у власність позивачу вказаного у талоні - замовленні товару.

Матеріали справи не містять належних доказів, що відповідач був або є власником товару, зазначеного у талоні - замовленні.

У тексті талону - замовлення не зазначено, що відповідач є стороною, що передає товар, а позивач стороною, що отримує товар.

Згідно приписів ст.ст. 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно приписів ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно приписів ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно приписів ст. 181 Господарського процесуального кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Наявними у справі доказами не підтверджено виникнення між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо купівлі - продажу товару, зазначеного у талоні - замовленні №3820362.

23.06.2024р. платіжною інструкцією (Код документа 9346-1620-2359-4831) платник (Кондратюк Вадим Олександрович, код платника НОМЕР_1 ) перерахував на адресу отримувача (Окунь Світлани Валеріївна, код отримувача НОМЕР_2 ) 27 273 грн. Призначенням платежу: Сплата за товар. Замовлення №3820362.

ОСОБА_2 звернувся до Фізичної особи - підприємеця Окунь Світлана Валеріївна з вимогою від 05.09.2024р. про повернення грошових коштів у сумі 27 273 грн. Текст вимоги містить посилання на приписи ст.ст. 663, 665 Цивільного кодексу України, тобто на неналежне виконання договору купівлі - продажу.

Платіжною інструкція №142 від 20.08.2024р. платник - ОСОБА_1 перерахувала на адресу отримувача - Кондратюк Вадим Олександрович 9412 грн. Призначення платежу: повернення коштів за товар згідно листа №Б/Н від 20.08.2024р. без ПДВ.

Лист позивача від 20.08.2024р., на який посилається відповідач в призначенні платежу, в матеріалах справи відсутній.

Під час розгляду справи сторонами не надано належних доказів, що позивач звертався до відповідача з листом від 20.08.2024р. щодо спірних правовідносин.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Встановлено, що Відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за наслідками господарської діяльності не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно приписів ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Господарський суд вважає, що отримані відповідачем кошти у сумі 27273 грн., у розумінні приписів ст. ст. 1212 Цивільного кодексу України, є безпідставно набутим майном.

Повернення грошових коштів у сумі 27273 грн. можливо на підставі ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

В обгрунтування позовних вимог позивач не посилається на приписи ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.01.2025

Суддя Г.В. Манько