23 січня 2025 рокуСправа № 607/1125/22
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Охотницької Н.В.
за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.
розглянув заяву представника відповідача-2 - адвоката Братівника Ігоря Васильовича б/н від 07.01.2025 (вх.№138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №607/1125/22
до відповідача-1 ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
відповідача-2 ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
про визнання недійсним договору купівлі-продажу
Представники сторін та третьої особи в судове засідання не прибули.
Згідно з ч.3 ст. 222 ГПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Суть справи:
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа за позовом Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", до відповідача-1 ОСОБА_1 , відповідача-2 ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк Ігор Зіновійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03 січня 2025 року (суддя Хома С.О.) у справі №607/1125/22 за позовом Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до відповідача-1 ОСОБА_1 , відповідача-2 ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк Ігор Зіновійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, у задоволенні позову відмовлено.

07 січня 2025 року до Господарського суду Тернопільської області від представника відповідача-2 адвоката Братівника Ігоря Васильовича, надійшла заява (вх. №138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення, згідно якої заявник просить суд стягнути із Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн та розглянути вказану заяву без участі заявника та його представника.

У зв`язку із перебуванням судді Хоми С.О. у відпустці, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Тернопільської області від 07.01.2025, відповідно до п.2.3.47 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.1 р.ІV Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Тернопільської області, призначено повторний автоматизований розподіл у справі №607/1125/22, за результатами якого для розгляду заяви (вх.№138 від 07.01.2025) визначено суддю Охотницьку Н.В.

Ухвалою суду від 08.01.2025 для розгляду заяви представника відповідача-2 - адвоката Братівника Ігоря Васильовича б/н від 07.01.2025 (вх.№138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №607/1125/22 призначено судове засідання на 16 січня 2025 року о 09:30 год.; запропоновано позивачу надати за наявності письмові заперечення щодо заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з доказами надіслання таких відповідачу-2.

09.01.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат ОСОБА_2 на оплату правничої допомоги б/н від 08.01.2025 (вх. №214 від 09.01.2025), відповідно до якого заявник просить суд зменшити розмір витрат на оплату правової допомоги відповідача-2 до розміру 1000 грн та розглядати дану заяву без участі представника АТ "Креді Агріколь Банк". В обґрунтування поданого клопотання представник АТ "Креді Агріколь Банк" посилається на те, що у долученому до заяви Договорі про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року чітко не визначено порядок здійснення оплати, вартість послуг тощо. Зауважує, що відповідно до п.4.1. Договору оплата правничої допомоги встановлюється за домовленістю сторін, а п.4.2. Договору передбачено, що Клієнт ( ОСОБА_2 ) оплачує вартість правничої допомоги авансом в день підписання договору. Звертає увагу суду на те, що представником Дрипки М.П. витрати на правничу допомогу в судовому засіданні заявлені не були, а навпаки, під час судових дебатів заявлено, що у представника Дрипки М.П. наявна домовленість із Клієнтом про післясплату послуг з правничої допомоги, що в свою чергу, на його думку, протирічить умовам Договору про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року.

Додатково зауважує, що у долученому відповідачем-2 до заяви Акті виконаних робіт в відсутній детальний опис послуг процесуальний супровід справи, підготовка процесуальних документів, а також обґрунтування вартості наданих послуг у відповідності із Договором про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року. Зазначає, що долучений заявником до вказаної вище заяви Акт виконаних робіт не відповідає наведеним заявником нормам та роз`ясненням Європейського Суду, оскільки в ньому лише вказано, що процесуальний супровід справи становить 2 години загальною вартістю 4000,00 гривень та підготовка процесуальних документів становила 5 годин загальною вартістю 10000,00 гривень.

Ухвалою суду від 16.01.2025, беручи до уваги викладену позивачем у клопотанні б/н від 08.01.2025 (вх. №214) позицію, зокрема про те, що представником Дрипки М. П. витрати на правничу допомогу в судовому засіданні заявлені не були та враховуючи відсутність станом на день проведення судового засідання 16.01.2025 у базі даних "Діловодство спеціалізованого суду" повного судового рішення у справі №607/1125/22, суд, з метою забезпечення правильного та об`єктивного розгляду заяви представника відповідача-2 - адвоката Братівника Ігоря Васильовича (вх.№138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, продовжив встановлений статтею 244 ГПК України строк розгляду заяви, застосувавши ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відклав судове засідання на 09:30 год. 23.01.2025.

У призначене на 23.01.2025 судове засідання представники сторін та третьої особи не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі повідомлялись у встановленому законом порядку.

Згідно з клопотанням б/н від 08.01.2025 (вх. №214) позивач АТ "Креді Агріколь Банк" просить розглядати дану заяву без участі його представника.

Представник відповідача-2 адвокат Братівник І.В., у заяві (вх.№138 від 07.01.2025) просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі без його участі.

Поряд з цим, 21.01.2025 від представника відповідача-2 адвоката Братівника І.В., надійшло клопотання (вх.№529 від 21.01.2025) про відкладення (перенесення) розгляду справи, відповідно до якої представник, у зв`язку із запереченнями позивача, вважає за необхідне розглядати справу за участю заявника (його представника). Одночасно повідомив суд про неможливість прибути в судове засідання 23.01.2025 о 9:30 год. через його участь у судових засіданнях в Збаразькому районному суді Тернопільської області, які призначені на 23.01.2025 на 10:00 год., 11:00 год та 11:30 год., а тому просить відкласти розгляд заяви про стягнення судових витрат на іншу дату.

Розглянувши подане клопотання представника відповідача-2 про відкладення розгляду заяви, суд враховує таке.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Як вже зазначалось вище, враховуючи відсутність станом на день проведення судового засідання 16.01.2025 у базі даних "Діловодство спеціалізованого суду" повного судового рішення у справі №607/1125/22, а також надходження від Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" клопотання про зменшення розміру витрат ОСОБА_2 на оплату правничої допомоги б/н від 08.01.2025 (вх. №214 від 09.01.2025), судом продовжено строк розгляду цієї заяви, застосувавши ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відкладено судове засідання на 09:30 год. 23.01.2025, зокрема, з метою забезпечення можливості заявнику викласти свою позицію щодо такого клопотання.

При цьому, клопотання позивача про зменшення розміру витрат Дрипки М.П. на оплату правничої допомоги б/н від 08.01.2025 (вх. №214 від 09.01.2025) отримане представником відповідача-2 адвокатом Братівником І.В., ще 08.01.2025 (відповідні докази наявні в матеріалах справи), у зв`язку з чим останній не був позбавлений можливості завчасно надати суду додаткові письмові пояснення щодо наведених позивачем у клопотанні заперечень. Однак станом на час проведення судового засідання 23.01.2025 такі пояснення суду не надходили.

Враховуючи наведене, а також належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду заяви представника відповідача-2 - адвоката Братівника Ігоря Васильовича (вх.№138 від 07.01.2025), участь яких в засіданні обов`язковою не визнавалась, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути заяву (вх.№138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №607/1125/22 за відсутності представників сторін та третьої особи.

Розглянувши заяву представника відповідача-2 - адвоката Братівника Ігоря Васильовича б/н від 07.01.2025 (вх.№138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №607/1125/22, суд відзначає наступне.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Матеріали справи свідчать про те, що правова допомога відповідачу-2 ОСОБА_2 під час розгляду цієї справи, зокрема у Господарському суді Тернопільської області, надавалась адвокатом Братівником Ігорем Васильовичем на підставі ордеру на надання правничої правової допомоги серії ВО № 1018567 від 23.05.2024.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст.124 ГПК України).

У відзиві на позов б/н від 24.05.2024 (вх.№4176 від 27.05.2024) відповідач-2 вказав, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу за підготовку процесуальних документів та представництво інтересів особи в суді може скласти 20 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2025 у задоволенні позову відмовлено. При цьому, у рішенні зазначено, що представник відповідача під час судових дебатів зробив усну заяву про те, що докази на понесення судових витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення суду.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 12.03.2019 у справі №911/3715/17, подання заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу є підставою для надання стороні можливості надавати докази щодо обсягу наданих послуг та їх вартості протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Аналогічна позиція висловлена Касаційним господарським судом у постанові від 11.06.2018 у справі №922/2709/17.

Згідно з ч.2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За загальним правилом, питання розподілу між сторонами судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (п.5 ч.1 ст. 237, п.2 ч.5 ст. 238 ГПК України).

Водночас, ч.1 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з ч.8 ст. 129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із заявою (вх.№138 від 07.01.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн відповідач-2 звернувся до суду 07.01.2025, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення, попередньо зробивши про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн представником позивача надано до суду наступні документи: Договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 26 травня 2021 року, акт виконаних робіт від 07.01.2025 (додаток №2 до Договору про надання професійної правничої допомоги) та квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 07.01.2025.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 26.05.2021 між адвокатом Братівником Ігорем Васильовичем, з однієї сторони, та Дрипкою Миколою Петровичем з другої сторони, укладено Договір про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір).

За умовами п.1.1. Договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення від Клієнта про надання йому правничої допомоги, а саме: представництво та захист прав та інтересів клієнта з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, адміністративних, правоохоронних, господарських та інших органах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування форм власності та галузевої належності, в органах державної влади та управління, органах внутрішніх справ та прокуратури, в поштових відділеннях, в органах юстиції (в тому числі відділах державної виконавчої служби), податкової служби, у всіх банківських установах, з усіх питань, що стосуються Клієнта особисто, в судах всіх інстанцій і здійснювати професійну діяльність Адвоката відповідно до умов даного Договору зі всіма правами представника (захисника), які передбачені чинним законодавством України; підготовка, підписання та подання необхідних заяв, позовних заяв, скарг, клопотань, та інших документів; отримання в інтересах клієнта рішень, витягів, протоколів, виконавчих листів та інших документів.

Згідно з п.1.2. Договору Адвокат має право: від свого імені або від імені клієнта вчиняти усі процесуальні дії, які він має право вчиняти відповідно до ЦПК України, ст.45-55 КПК України, (КАС України, ГПК України), ст. 268 КУпАП.

У адвоката відсутні будь-які обмеження щодо вчинення процесуальних дій в інтересах клієнта передбачені чинним законодавством України. Клієнт зобов`язується оплатити правничу допомогу в розмірі та в порядку передбаченому цим Договором (п.1.3 Договору).

У пунктах 2.2 -2.4 Договору сторони погодили, що Адвокат зобов`язується виконати дії передбачені п.п. 1.1. цього договору та при виконанні керуватися відповідним чинним законодавством України та цим договором. Адвокат гарантує таку якість наданої за цим договором правничої допомоги, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до надання послуг такого роду. Обов`язком Адвоката є доводити до Клієнта в найкоротший термін інформацію про проблеми, додаткові можливості і будь-яку іншу інформацію, яка може істотно вплинути на спосіб чи терміни отримання результату.

Клієнт зобов`язується надати повну і достовірну інформацію та надати усі необхідні для виконання документи, матеріали, письмові та усні пояснення (п. 3.1. Договору).

Відповідно до пунктів 3.3 -3.5 Договору Клієнт оплачує технічні витрати, необхідні для виконання доручень. Клієнт оплачує надану Адвокатом допомогу. Клієнт видає Адвокату при необхідності довіреність на здійснення юридичних дій.

У розділі 4 сторони визначили порядок та розмір оплати. Зокрема у п. 4.1-4.2 Договору сторони погодили, що вартість правничої допомоги встановлюється за домовленістю. Клієнт оплачує вартість правничої допомоги авансом в день підписання договору.

Даний Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.5.1 Договору).

Згідно Акту виконання робіт, складеного 07.01.2025 між Адвокатом Братівником І.В. та ОСОБА_2 (Клієнт) у відповідності до умов Договору про надання професійної правничої допомоги, укладеного від 26 травня 2021 року, Адвокатом були надані Клієнту наступні послуги:

- ознайомлення, детальне вивчення та аналіз проблеми Клієнта, юридичні консультації, кількість годин 3, вартість 1 год. роботи - 2000,00 грн, до оплати - 6000,00 грн;

- підготовка процесуальних документів, кількість годин 5, вартість 1 год. роботи - 2000,00 грн, до оплати - 10000,00 грн;

- процесуальний супровід справи, кількість годин 2, вартість 1 год. роботи - 2000,00 грн, до оплати 4000,00 грн.

Загальна вартість виконаних робіт (послуг) згідно Акту становить 20 000,00 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 07.01.2025, ОСОБА_2 сплачено адвокату Братівнику Ігорю Васильовичу 20 000,00 грн на виконання Договору про надання правової допомоги від 26.05.2021 (згідно акту виконаних робіт від 07.01.2025).

Отже, вказані докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідача-2 складені після ухвалення рішення у цій справі від 03.01.2025.

З матеріалів справи вбачається, що справа №607/1125/22 розглядається судами ще з 2022 року.

У січні 2022 року Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" звернулось в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк Ігоря Зіновійовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.04.2020 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк Ігорем Зіновійовичем за реєстровим №282, предметом якого виступає нерухоме майно, а саме земельна ділянка за кадастровим №:01:018:0023, площею 0,10 га, що находиться на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Постановою від 27.03.2024 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" задоволено частково, повідомлено Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", що розгляд справи №607/1125/22 віднесений до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою від 24.04.2024 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справу №07/1125/22 за позовом Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа-приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк Ігор Зіновійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу передано для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області.

Під час розгляду справи №607/1125/22 Господарським судом Тернопільської області (суддя Хома С.О.) представником відповідача-2 - адвокатом Братівником Ігорем Васильовичем було подано: відзив на позов б/н від 24.05.2024 (вх.№4176 від 27.05.2024); клопотання про долучення доказів (вх.№5427 від 08.07.2024); клопотання про долучення доказів (вх.№6350 від 09.08.2024); заперечення на клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№8676 від 13.11.2024).

Участь адвоката Братівника Ігоря Васильовича в судових засіданнях 26.06.2024, 16.10.2024, 06.11.2024, 13.11.2024, 09.12.2024 та 03.01.2025 підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань №3054130, №3491261, №3592435, №3624408, №3756681, №3849347.

Окрім того, адвокат Братівник І.В. здійснював представництво відповідача-2 у цій справі №607/1125/22 (в тому числі підготовку відзиву на позов, клопотань, участь в судових засіданнях) і під час її розгляду судами цивільної юрисдикції.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Крім того, суд відзначає, що такий розподіл витрат не залежить від своєчасного виконання Клієнтом (відповідачем-2) умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 26.05.2021 в частині оплати, на що посилається позивач у своїй заяві (вх.№214 від 09.01.2025).

Так, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04)), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

За приписами ч.6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Як вже було зазначено вище, в обґрунтування зменшення розміру витрат Дрипки М.П на оплату правничої допомоги до розміру 1 000 грн АТ "Креді Агріколь Банк посилається на те, що у долученому до заяви Договорі про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року чітко не визначено порядок здійснення оплати, вартість послуг тощо, оскільки відповідно до п.4.1. Договору оплата правничої допомоги встановлюється за домовленістю сторін, а згідно п.4.2. Договору передбачено, що Клієнт (Дрипка М. П.) оплачує вартість правничої допомоги авансом в день підписання договору. Звертає увагу суду на те, що представником Дрипки М. П. витрати на правничу допомогу в судовому засіданні заявлені не були, а навпаки, під час судових дебатів заявлено, що у представника Дрипки М. П. наявна домовленість із Клієнтом про післясплату послуг з правничої допомоги, що, в свою чергу, на його думку протирічить умовам Договору про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що у долученому відповідачем 2 до заяви Акті виконаних робіт відсутній детальний опис послуг процесуальний супровід справи, підготовка процесуальних документів, а також обґрунтування вартості наданих послуг у відповідності із Договором про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року. Зазначає, що у долученому заявником до вказаної вище заяви Акті виконаних робіт лише вказано, що процесуальний супровід справи становить 2 години загальною вартістю 4 000,00 гривень та підготовка процесуальних документів становила 5 годин загальною вартістю 10 000,00 гривень.

Так, частиною 3 ст.126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З цього приводу слід зазначити, що частина третя статті 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Водночас заперечення позивача фактично свідчать про незгоду позивача з розміром заявлених до відшкодування судових витрат відповідача-2, зокрема, з огляду на критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру. А необхідність зменшення заявлених витрат відповідача-2 на оплату правової допомоги саме до розміру 1000,00 грн жодним доказом не підтверджені.

Суд відзначає, що сама лише незгода однієї сторони з розміром визначених іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, без належного доведення їх неспівмірності зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо, не може бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, постанова Об`єднаної Палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19).

Поряд з цим, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи докази на підтвердження наданої відповідачу адвокатом Братівником І.В. правової допомоги в розмірі 20 000,00 грн, суд, керуючись зазначеними вище принципами обґрунтованості судових витрат, їх неминучості та необхідності для розгляду цієї справи, дійшов висновку, що такий вид наданої відповідачу правової допомоги як: "ознайомлення, детальне вивчення та аналіз проблеми Клієнта, юридичні консультації", на яку, за твердженням заявника, адвокатом витрачено 3 год., вартістю 6 000,00 грн, фактично охоплюється та включається в надані адвокатом послуги з "Підготовки процесуальних документів", тривалістю 5 год., вартістю 10000,00 грн, позаяк очевидною є неможливість підготовки відзиву із запереченнями проти позову без вивчення змісту правовідносин між сторонами-учасниками спору. Водночас, послуга "Процесуальний супровід справи", на переконання суду, стосується представництва адвокатом інтересів Клієнта безпосередньо в суді (в судових засіданнях).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому, згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу у справі №607/1125/22 в частині послуг: ознайомлення, детальне вивчення та аналіз проблеми Клієнта, юридичні консультації, на яку, за твердженням заявника, адвокатом витрачено 3 год., вартістю 6000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням характеру спору, складності справи (яка розглядалася судами різних юрисдикцій, починаючи з січня 2022 року), обсягу наданих відповідачу-2 по справі адвокатом послуг (в тому числі і під час розгляду цієї справи Тернопільським міськрайонним судом, участі адвоката у судових засіданнях), виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та співмірності з обсягом та часом, потраченим на виконання робіт (послуг) з представництва інтересів відповідача-2 у цій справі, суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню відповідачу-2 за рахунок позивача в розмірі 14000,00 грн, в тому числі: підготовка процесуальних документів 10000,00 грн, процесуальний супровід справи 4000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника відповідача-2 - адвоката Братівника Ігоря Васильовича б/н від 07.01.2025 (вх.№138 від 07.01.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №607/1125/22 задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" (вул. Є. Чикаленка, 42/4, м.Київ, 01024, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ): 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Копію додаткового рішення надіслати Акціонерному товариству "Креді Агріколь Банк" - відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Мартюку Ігорю Зіновійовичу - рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 24.01.2025.

Суддя Н.В. Охотницька