УХВАЛА

м. Київ

20.01.2025Справа № 910/1516/22 (910/15179/24)
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська нерудна компанія» (03065, м. Київ, вул. Козелецька, буд. 24, прим. 24, ідентифікаційний код 38628196) в особі арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до 1) Фермерського господарства «Борівське» (24123, Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с. Борівка, вул. Лермонтова, буд. 4; ідентифікаційний код 36402036), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницьке кар`єроуправління» (22407, Вінницька обл., с. Писарівка, вул. Лісова, буд. 1; ідентифікаційний код 05531038), 3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), 4) Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Контрастінвест» (03057, м. Київ, вул. Довженка Олександра, буд. 18; ідентифікаційний код 44233306)

про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними, витребування земельних ділянок

Суддя Яковенко А.В.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/1516/22 за заявою Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська нерудна компанія».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська нерудна компанія» в особі арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними, витребування земельних ділянок.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська нерудна компанія» в особі арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича подало до суду заяву про забезпечення позову.

У поданій заяві наголошено, що між ТОВ «УНК» та Фермерським господарством «Борівське» 28.07.2020 укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: № 1865, предметом якого стала земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0638, площею 22,0 га; № 1866, предметом якого стали: 1) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0275, площею 0,1078 га; 2) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0277, площею 0,0427 га; 3) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0280, площею 0,0889 га; № 1867, предметом якого стали: 1) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0279, площею 0,6633 га; 2) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0307, площею 0,6881 га; 3) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0308, площею 0,718 га; № 1868, предметом якого стали: 1) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0302, площею 0,1923 га; 2) земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0304, площею 0,116 га. Надалі земельні ділянки за кадастровими номерами :04:000:0308, :04:000:0279, :04:000:0307 об`єднані в земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер :04:000:0360.

У результаті поділу земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0638 (та подальших поділів/об`єднань) утворилися земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0874 та :04:000:0877. За наслідками поділу останньої земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0877 утворилися земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0878 та :04:000:0879.

Відповідно до відомостей (витягів) з Державного земельного кадастру та інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно про право власності та речові права на земельні ділянки нинішніми власниками всіх перерахованих вище земельних ділянок є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницьке кар`єроуправління», ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Контрастінвест».

Як зауважив позивач, земельні ділянки ТОВ «УНК» відчужено на користь третіх осіб за ціною, нижчою за їх оціночну (ринкову) вартість, та в підозрілий період до відкриття провадження у справі про банкрутство, що призвело до штучного зменшення ліквідаційної маси боржника та фінансової неспроможності підприємства виконувати свої зобов`язання перед кредиторами.

Відтак, звернувшись із заявою про забезпечення позову позивач наголосив, що відчуження земельних ділянок, їх поділ/об`єднання під час розгляду справи можуть унеможливити виконання рішення суду та задоволення вимог кредиторів боржника, а також призведе до необхідності вчинення додаткових процесуальних дій із боку позивача.

Крім того, позивач навів доводи щодо протиправної направленості поведінки осіб, які здійснюють фактичний контроль над ТОВ «УНК» та юридичними особами, у власності яких наразі перебувають земельні ділянки, та їх спрямованість на ухилення від виконання можливого рішення суду.

За наведених обставин позивач просив застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірні земельні ділянки, які знаходяться у відповідачів, а також шляхом заборони відповідачам вчиняти дії (здійснювати будь-які дії щодо зміни цільового призначення, зміни конфігурації, межі, складу угідь, кадастрових номерів, здійснювати поділ чи об`єднання) щодо цих земельних ділянок.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У той же час, метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо захисту яких пред`явлено позов, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Проте, позивачем не надано жодних доказів вчинення або наміру вчинення відповідачами дій щодо відчуження ними спірних земельних ділянок.

Відтак, саме лише посилання позивача на наявність відповідного ризику не свідчить, що наразі відповідачі мають намір відчужити спірні земельні ділянки, у зв`язку з чим суд вважає не доведеними наявність фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача в разі задоволення позову, та обставин, які би підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська нерудна компанія» в особі арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано: 20.01.2025.

Суддя А.В. Яковенко