ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025м. ДніпроСправа № 904/1416/24

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМД-Груп", м. Дніпро

про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМД-Груп" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження у справі. Справу № 904/1416/24 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

ЩОДО ПОДАНОГО ВІДПОВІДАЧЕМ КЛОПОТАННЯ ПРО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКІВ НА ПОДАННЯ ДОДАТКОВИХ ДОКАЗІВ.

Відповідач, 02.05.2024 заявив клопотання про поновлення строків на подання додаткових доказів. Разом з цим клопотанням відповідачем були надані до суду додаткові письмові докази, строк на подання яких відповідач просить суд поновити.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що йому був потрібен додатковий час для отримання певних документів від третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачем, 19.04.2024 було надано до суду відзив на позов.

Частиною 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України передбачень, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Так, відповідач, на виконання приписів ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві зазначав про неможливість подання певних доказів разом із відзивом з причин необхідності додаткового часу для їх отримання від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням дотримання відповідачем приписів ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з метою дотримання балансу інтересів усіх сторін, слід поновити відповідачу строк для подання додаткових доказів.

ЩОДО ПОДАНОГО ВІДПОВІДАЧЕМ КЛОПОТАННЯ ПРО ПЕРЕХІД ДО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ ЗА ПРАВИЛАМИ ЗАГАЛЬНОГО ПОЗОВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Відповідач заявив клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що існує необхідність в отриманні додаткових документів та імовірність доцільності проведення експертизи.

Згідно ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За критерієм ціни позову цю справу слід віднести до справ ціна позову в яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (загальний розмір вимог складає 231 730 грн.).

Статтею 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Доводи про те, що під час розгляду справи існує необхідність в отриманні додаткових доказів, не вказують на якусь особливу складність цієї справи. Під час спрощеного провадження сторони мали можливість подати до суду усі докази, на які вони посилаються в обґрунтування своїх правових позицій, висловити свою думку навести свої доводи та міркування з цього приводу. А суд має можливість і зобов`язаний надати оцінку таким доводам та документам, що є в справі.

Таким чином, цю справу слід віднести до малозначних справ, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають розгляду справи у загальному провадженні. Разом з тим, задоволення клопотання відповідача призведе до невиправданого збільшення строків розгляду справи.

Пунктом 1 частини 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача може постановити ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення.

Враховуючи викладене, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМД-Груп" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження слід залишити без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що у жовтні 2023 року згідно з накладною № 48867329 зі станції Легендарна Донецької залізниці на станцію Глибока-Буковинська Львівської залізниці було відправлено відповідно вагон № 55175517 з вантажем вугілля кам`яне.

За твердженням позивача, на проміжній станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми № 616 від 01.10.2023 було проведено контрольне зважування вагону № 55175517 і складено комерційний акт № 450003/242 від 01.10.2023.

Позивач наполягає на тому, що комерційний акт № 450003/242 від 01.10.2023 засвідчує, що під час контрольного зважування вагону № 55175517 в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням, у присутності ДСЗ Опанасюка, агента комерційного Плітченко, агента комерційного Рогозіної, на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ - Вузол, заводський № 032, що пройшли держповірку 14.03.2023, виявилось: вага брутто - 88 300 кг, тара за документом - 23 700 кг, вага нетто - 64 600 кг, що менше вказаної в документі на 5 400 кг. Навантаження вантажу рівномірне нижче бортів на 10 - 20 см, слабо марковано вапном. Поглиблень немає, маркування не порушено. Вагон бездверний, розвантажувальні люки закриті. Просипання вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Зав. вантажним двором з штатним розкладом немає.

Позивач вказав, що станцією Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Легендарна Донецької залізниці про здійснене зважування вагону та його результати, що підтверджується телеграмою № 32 від 01.10.2023.

Позивач зазначив, що по прибуттю вагону № 55175517 на станцію призначення Глибока-Буковинська Львівської залізниці, видано вантаж згідно комерційного акту № 450003/242 від 01.10.2023 без участі залізниці, про що свідчить відмітка в розділі «Є».

Позивач стверджує, що комерційний акт попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці № 450003/242 від 01.10.2023 було зареєстровано на станції призначення Добротвір Львівської залізниці під № 450003/242/1 від 01.10.2023, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 № 147-Ц.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф за невірно зазначену масу вантажу підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

На підставі ст. 118 Статуту залізниць України позивачем розраховано величину штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн. (46 346 грн. х 5).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач зазначив, що всі вантажі, які ним відправляються, вантажаться у вагони на станції Легендарній насипом, оскільки станція Легендарна не має засобів ваговимірювальної техніки, що підтверджується повідомленням № 064 від 05.04.2024.

Відповідач вказав, що, 27.09.2023 ним було завантажено на станції відправлення Легендарна вагон № 55175517 і складено залізничну накладну № 48867329 на цей вагон. ТОВ "ОМД-Груп", як вантажовідправником, було визначено масу вантажу (вугілля кам`яне ДГ 0-13) шляхом обміру на підставі раніше наданої на станцію відправлення Методики і визначено її у розмірі 70 т.

Відповідач звернув увагу на те, що позивачем не було долучено до матеріалів справи Звіт про зважування від 01.10.2023, яке проводилось на електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол.

Відповідач вважає, що станом на дату складення комерційного акту від 01.10.2023 ЗВВТ, витяг з технічного паспорту на який позивачем було надано до суду, не міг використовуватись для проведення контрольних зважувань у зв`язку із відсутністю пройдених обов`язкових заходів технічного контролю.

Таким чином, на думку відповідача, комерційний акт № 450003/242 від 01.10.2023 є неналежною підставою для стягнення штрафу з відповідача.

Відповідач вказав, що на ст. Покровськ також було здійснено зважування спірного вагону. Відповідач наполягає на тому, що відповідне зважування було здійснено правомірно і належним чином. За результатами зважування на ст. Покровськ було зафіксовано масу нетто вантажу у розмірі 64 600 кг. Тобто, розбіжність між зважуванням 29.09.2023, здійсненим на ст. Покровськ, і зважуванням 01.10.2023, здійсненим на станції Нижньодніпровськ-Вузол, становить 400 кг.

Що, на думку відповідача, не відповідає розмірам допустимих похибок. Оскільки, відповідно до витягу з технічного паспорта, похибка при зважуванні вантажів 25-100 т. не може перевищувати 100 кг. Зазначена розбіжність в 400 кг. може свідчити про несправність засобу ваговимірювальної техніки, розміщеної на ст. Нижньодніпровськ-Вузол.

Відповідач зауважив, що між власником вантажу - ТОВ «Ефективне Вуглевидобування» і безпосереднім отримувачем вантажу - ТОВ «Регіон ДСТ» було складено видаткову накладну №466 від 29.09.2023 і визначено масу вантажу, що прямує у вагоні № 55175517, у розмірі 65т. Тобто, за основу було взято результати зважування, здійсненого 29.09.2023 належним чином на станції Покровськ. Сторони не мають одне до одного претензій, що свідчить про те, що вантаж у розмірі 65т., за який було сплачено кошти, має саме вагу 65 000 кг, а не 64 600 кг, як показали результати зважування, здійсненого на ст. Нижньодніпровськ-Вузол.

Відповідач стверджує, що ТОВ "ОМД-Груп", як вантажовідправника, не було повідомлено про те, що на проміжній станції Нижньодніпровськ-Вузол було складено комерційний акт і про претензії з боку Регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Відповідач наполягає на тому, що застосовані позивачем норми, на підставі яких останній вимагає стягнути з відповідача штраф, характеризуються надмірним формалізмом. Відповідачем не було завдано шкоди ні АТ «Українська залізниця», ні третім особам тим фактом, що вага вантажу у вагоні № 55175517 виявилась меншою, ніж сам відповідач зазначив у залізничній накладній.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами, чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було зменшення фактичної маси у вагоні насупроти зазначеній у накладній), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником; чи наявні підстави для зменшення заявленого розміру штрафу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

У жовтні 2023 року згідно з накладною № 48867329 зі станції Легендарна Донецької залізниці на станцію Глибока-Буковинська Львівської залізниці було відправлено відповідно вагон № 55175517 з вантажем вугілля кам`яне.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (Статут), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

На проміжній станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми № 616 від 01.10.2023 було проведено контрольне зважування вагону № 55175517 і складено комерційний акт № 450003/242 від 01.10.2023.

Комерційний акт № 450003/242 від 01.10.2023 засвідчує, що під час контрольного зважування вагону № 55175517 в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням, у присутності ДСЗ Опанасюка, агента комерційного Плітченко, агента комерційного Рогозіної, на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ - Вузол, заводський № 032, що пройшли держповірку 14.03.2023, виявилось: вага брутто - 88 300 кг, тара за документом - 23 700 кг, вага нетто - 64 600 кг, що менше вказаної в документі на 5 400 кг. Навантаження вантажу рівномірне нижче бортів на 10 - 20 см, слабо марковано вапном. Поглиблень немає, маркування не порушено. Вагон бездверний, розвантажувальні люки закриті. Просипання вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Зав. вантажним двором з штатним розкладом немає.

Станцією Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Легендарна Донецької залізниці про здійснене зважування вагону та його результати, що підтверджується телеграмою № 32 від 01.10.2023.

По прибуттю вагону № 55175517 на станцію призначення Глибока-Буковинська Львівської залізниці, видано вантаж згідно комерційного акту № 450003/242 від 01.10.2023 без участі залізниці, про що свідчить відмітка в розділі «Є».

Комерційний акт попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/242 від 01.10.2023 було зареєстровано на станції призначення Добротвір Львівської залізниці під № 450003/242/1 від 01.10.2023, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 № 147-Ц.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до частини першої статті 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (ч. 1, 2, 3 ст. 23 Статуту залізниць України).

Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (ч. 1, 2 ст. 24 Статуту залізниць України).

Пункт 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082.

Однак, саме зважування є найбільш точним способом визначення маси вантажу. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.18 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

У п. 6.1 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Наведеним спростовуються твердження відповідача про обов`язкову необхідність надання позивачем звіту про зважування вантажу у спірному вагоні, як належного та допустимого доказу встановлення залізницею у такому вагоні маси вантажу іншої, аніж зазначено у залізничній накладній.

Зміст спірного комерційного акту свідчить про те, що в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагону № 55175517 вантажем вагою меншою, ніж зазначено у накладній.

Зазначений акт складений відповідно до Правил складання актів та є чинним.

Щодо посилань відповідача на відсутність пройдених обов`язкових заходів технічного контролю ЗВВТ станом на дату складення комерційного акту від 01.10.2023 слід зазначити про таке.

Згідно з наявним в матеріалах справи (т. 1 а.с. 112 - 119) технічним паспортом ЗВВТ, вагонні 150тн електронно-тензометричні ваги ст. Нижньодніпровськ - Вузол, заводський № 032 мають міжповірочний інтервал 12 місяців та інтервал між оглядами - перевірками - 6 місяців.

ЗВВТ № 032 пройшли держповірку 14.03.2023, про що зроблено відповідний запис у технічному паспорті. А отже, станом на дату зважування спірного вагону складення комерційного акту від 01.10.2023 міжповірочний інтервал в 12 місяців залізницею порушений не був.

Огляд-перевірка ЗВВТ № 032 була здійснена 15.08.2023 та 25.08.2023, про що зроблені відповідні записи у технічному паспорті. Тобто, станом на 01.10.2023 інтервал між оглядами - перевірками в 6 місяців залізницею також порушений не був.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази несправності ЗВВТ № 032 станом на момент здійснення 01.10.2023 спірного зважування вагону.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про помилковість результатів проведеного контрольного зважування вагону № 55175517.

Результати же зважування вагону № 55175517 на станції Покровськ Донецької залізниці та видаткові накладні про передачу вантажу одержувачу у певній кількості не є належними та допустимими доказами помилковості результатів проведеного контрольного зважування вагону №55175517.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф за невірно зазначену масу вантажу підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та негативних наслідків неправильно зазначеної масу вантажу, а також не залежить від того, чи виявилась фактична маса вантажу у вагоні більшою чи меншою насупроти заявленої у залізничній накладній.

Позивачем правильно розраховано величину штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн. (46 346 грн. х 5).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться залізничною накладною (т. 1 а.с. 10), комерційними актами (т. 1 а.с. 11 - 12), телеграмою (т. 1 а.с. 13), актом загальної форми № 616 (том 1 а.с. 14), випискою з книги обліку контрольних зважувань (т. 1 а.с. 15), технічним паспортом ЗВВТ (том 1 а.с. 16 - 18, 112 - 117), наказами про призначення на посаду та призначення відповідальних осіб (т. 1 а.с. 19 - 21), посадовими інструкціями (том 1 а.с. 22 - 35), актом від 25.09.2022 (т. 1 а.с. 118).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться повідомленням від 05.04.2024 (т. 1 а.с. 65), листом від 28.06.2023 (т. 1 а.с. 66, 132), звітом про зважування від 29.09.2023 (т. 1 а.с. 67), актом загальної форми № 1795 (том 1 а.с. 68), адвокатськими запитами з додатками (том 1 а.с. 69 - 74, 77 - 80, 82 - 84, 88 - 92, 94 - 98, 133 - 136), листом № 116 від 16.04.2024 (т. 1 а.с. 75), видатковою накладною № 446 від 29.09.2023 (т. 1 а.с. 76), листом № 16/04-01 від 16.04.2024 (т. 1 а.с. 81), листом № Д-2/2262 від 15.04.2024 з додатками (т. 1 а.с. 85 - 87), листом № 968/05-06 від 16.04.2024 (т. 1 а.с. 93), листом № 28-10/24 від 16.04.2024 (т. 1 а.с. 99), технічним паспортом ЗВВТ № 82 (том 1 а.с. 123 - 128), інструкцією щодо порядку визначення маси вугілля (том 1 а.с. 129 - 131).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМД-Груп" (місце реєстрації: 49019, м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, оф. 20; ідентифікаційний код: 44551069) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код: 40081237) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 231 730 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 475,95 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.01.2025.

Суддя М.О. Ніколенко