ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.01.2025м. СумиСправа № 920/1382/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу № 920/1382/24

за позовом: Акціонерного товариства «Український нафтогазовий інститут» (04053, Київська область, м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, код 00147134)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЮНІОН УКРАЇНА» (40000, м. Суми, майдан Незалежності, буд. 3, код 42575685)

про стягнення 30 159, 00 грн

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з компенсації комунально експлуатаційних витрат у розмірі 30 159, 00 грн та судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.11.2024 справу № 920/1382/24 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою суду від 20.11.2024 судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/1382/24; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін про дату, час і місце судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЮНІОН УКРАЇНА» за повідомленою позивачем у позовній заяві адресою, а саме: 4000, м. Суми, майдан Незалежності, 3.

26.11.2024 Господарському суду Сумської області відділенням поштового зв`язку було повернуто копію вищезазначеної ухвали для відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

На час розгляду справи відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиненого судом відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за кодом 82, станом на час подання позову та на час розгляду справи в суді місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЮНІОН УКРАЇНА» зазначено: 40000, м. Суми, майдан Незалежності, буд. 3.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Акціонерним товариством Український нафтогазовий інститут (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЮНІОН УКРАЇНА» (далі - Орендар) укладено договір оренди № 70.22 від 01.12.2021 (далі Договір).

Відповідно п. 1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове, оплатне користування нежилі приміщення, що знаходяться в 5-поверховій будівлі корпусу № 7 (Літ. «А»), розташованої за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, буд. 44, і складаються з приміщень на І поверсі лівого крила корпусу № 7 загальною площею 107,0 кв.м., з урахуванням долі площ загального користування -13,5 кв.м.

Строк оренди встановлюється з 01.01.2022 по 31.12.2022 (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 5.23.1. Договору, орендна ставка за один місяць користування офісним орендованим приміщенням за 1 (один) квадратний метр становить 225,00 грн, крім того ПДВ 45, 00 грн, а всього 270, 00 грн.

Відповідно до п. 5.2.2 Договору, орендна плата на місяць за орендовані приміщення загальною площею 107,0 м2 складає 24075,00 грн., в крім того ПДВ 20% - 4815,00 грн., а всього до сплати -28890,00 грн.

Згідно п. 5.3 Договору, орендна плата сплачується щомісячно, авансом, до 05 числа кожного поточного місяця у національній валюті України - гривні, на розрахунковий рахунок Орендодавця на підставі рахунку Орендодавця, який надається Орендареві. У випадку не отримання такого рахунку за будь яких причин, Орендар зобов`язаний самостійно сплатити Орендодавцю орендну плату на підставі Договору, в строки, вказані в п. 5.3 Договору та в розмірах, що відповідають зазначеним в рахунках за попередній місяць оренди.

Відповідно до п. 5.5. Договору, Орендодавець, не пізніше 20 числа кожного місяця наступного за розрахунковим, надає Орендарю на підписання Акт наданих послуг за розрахунковий місяць в 2-х примірниках, із зазначенням в ньому відповідних сум.

Орендар протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання вказаного акта наданих послуг та у разі відсутності заперечень, зобов`язаний його підписати та повернути один примірник Орендодавцю.

Якщо Орендар не повернув Орендодавцю підписаний акт наданих послуг або не надав мотивовану письмову відмову від приймання наданих послуг, то відповідні послуги вважаються наданими належним чином і прийнятими Орендарем.

Згідно п. 5.7. Договору, окрім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю:

компенсацію витрат на здійснення комунальних платежів;

вивіз та знешкодження побутових відходів;

компенсацію експлуатаційних витрат на утримання будівлі;

відшкодування податку на землю та нерухомість.

25.02.2022 Сторонами укладено Додаткову угоду №1 до договору оренди №70.22 від 01.12.202, якою з 01.03.2022 достроково припинили дію Договору. За умовами додаткової угоди №1, Орендар гарантував погашення усієї наявної заборгованості станом на 28.02.2022 впродовж трьох календарних місяців з дати підписання акта приймання-передачі приміщення. Сторонами 28.02.2022 складено акт приймання-передачі приміщень.

Відповідачем наданий гарантійний лист, яким він гарантував погасити заборгованість у розмірі 30 159,00 грн до 31.05.2022, чим фактично визнав існування заборгованості за договором оренди №70-22 від 01.12.2021.

Згідно бухгалтерської довідки №01-221 від 14.10.2024р за відповідачем обліковується заборгованість з компенсації комунально-експлуатаційних витрат за січень-лютий 2022 року, у розмірі 30 159,00 грн.

Докази на підтвердження сплати боргу в повному обсязі відповідачем на виконання Договору оренди №70.22 від 01.12.2021 суду не надані.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість з компенсації комунально-експлуатаційних витрат за січень-лютий 2022 року у розмірі 30 159,00 грн, вищезазначена компенсація позивачеві передбачена Договором оренди №70.22 від 01.12.2021, доказів її сплати відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом були досліджені докази, які наявні у справі, та надана їм правова оцінка.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЮНІОН УКРАЇНА» (40000, м. Суми, майдан Незалежності, буд. 3, код 42575685) на користь Акціонерного товариства «Український нафтогазовий інститут» (04053, Київська область, м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, код 00147134) заборгованість з компенсації комунально експлуатаційних витрат у розмірі 30 159, 00 грн (тридцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028, 00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

Суддя Ю.А. Джепа