УХВАЛА

21 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/18639/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Ємця А. А. (головуючого), Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Рєзнік А. В.,

представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Ільмухіна Т. Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Херсона (далі - КЕВ м. Херсон, позивач, скаржник)

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 (суддя Ярмак О.М.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (колегія суддів: Тищенко О. В. (головуючий), Тарасенко К. В., Гончаров С. А.)

у справі № 910/18639/23

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Херсона

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», відповідач)

про зобов`язання зробити перерахунок обсягу спожитого природного газу.

ВСТАНОВИВ:

1. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Херсон звернувся з позовом до ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з вимогою про зобов`язання відповідача зробити перерахунок обсягу спожитого природного газу.

2. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач просив здійснити перерахунок спожитого природного газу за період з лютого 2022 року до лютого 2023 року з визначенням обсягу спожитого природного газу, як різницю між попередньо підтвердженим обсягом (наданими споживачем показниками за лютий 2022 року) та наданими показниками споживачем у лютому 2023 року та з урахуванням фактичних показників лічильника за лютий 2022 року та лютий 2023 року за об`єктами: Об`єднаний військовий комісаріат показники за лютий 2022 року 43895 куб. м., за лютий 2023 року 54887 куб. м., та Адмінбудівля (кооперативна), показники за лютий 2023 року 46751 куб. м.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 19.04.2024, залишеним без змін згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024, у позові відмовив.

5. Суд апеляційної інстанції погодився з рішення суду першої інстанції, що відображення обсягу спожитого позивачем природного газу у спірному періоді здійснено відповідачем у відповідності до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, на підставі даних з інформаційної платформи Оператора ГТС.

5.1. Судові рішення, серед іншого обґрунтовано тим що:

- загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому дослідженні, є факт окупації міста Мелітополь з 26.02.2022.

- сторони спірного договору знаходилися територіально в м. Мелітополі, де з 26.02.2022 встановлено факт тимчасової окупації міста Мелітополь згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 № 309.

6. У касаційній скарзі позивач просить Суд рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 910/18639/23 скасувати та передати цю справу на новий розгляд.

7. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник, посилаючись на:

- пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23;

- порушення норм процесуального права, зокрема, суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази.

8. У відзиві на касаційну скаргу відповідач заперечив проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просив Суд касаційне провадження за касаційною скаргою КЕВ м. Херсона на рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 910/18639/23, з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК України, закрити.

8.1. Касаційну скаргу КЕВ м. Херсона на рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 910/18639/23, з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої п.1 ч.3 ст.310 ГПК України, залишити без задоволення.

9. Ухвалою від 17.12.2024 Верховний Суд, зокрема, відкрив касаційне провадження у справі № 910/18639/23.

10. Під час розгляду матеріалів касаційної скарги Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 27.03.2024 у справі № 908/1162/23 постановив передати справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

11. Підставою касаційного оскарження у справі № 908/1162/23 скаржник зазначає:

- про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме щодо необхідності застосування судом положення пунктів 4.3., 4.12 - 4.14 Правил РРЕЕ у правовідносинах учасників ринку електричної енергії в період запровадженого воєнного стану та знаходження споживача на тимчасово окупованій території за умови відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24 лютого 2022 року, для можливості застосування до спірних правовідносин положень частини першої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- крім того, на думку скаржника, відсутній також і правовий висновок Верховного Суду щодо застосування/незастосування судами положень статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" та положень типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в спорах між постачальником та споживачем щодо даних комерційного обліку електричної енергії, організація, отримання та формування яких відповідно до положень Правил, покладається на Адміністратора комерційного обліку;

- за доводами скаржника, Верховний Суд не викладав і правовий висновок щодо застосування/незастосування судами положень статей 11, 714 ЦК України, статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" в спорах між постачальником та споживачем щодо стягнення заборгованості за спожиті обсяги електричної енергії на підставі укладених договорів про постачання електричної енергії в період запровадженого воєнного стану в державі та знаходження споживача на тимчасово окупованій території, за умови вчасного надходження даних комерційного обліку від оператора системи розподілу за періоди існування заборгованості;

- Господарський суд Запорізької області рішенням від 26.07.2023 задовольнив позов, вважаючи, що позивач довів факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем отриманих рахунків й актів, а відповідач не надав доказів про погашення боргу. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 06.12.2023 скасував вказане судове рішення, відмовив у задоволенні позову. Скасувавши рішення першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року" Мелітопольська територіальна громада внесена до цього переліку з 25.02.2022, тож, враховуючи лист НКРЕКП від 21.04.2023 № 4316/20.5/7-23, як і перереєстрацію Лікарні, дійшов висновку про те, що на цей час неможливо відслідкувати, яка саме електрична енергія поставлялася на тимчасово окуповану територію, тож позивач не надав достатніх доказів про поставку ним електричної енергії на тимчасово окуповану територію, де зараз свою діяльність здійснюють представники окупаційної влади за підтримки військових формувань Російської Федерації.

12. Передаючи справу № 908/1162/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 27.03.2024 зазначив, зокрема, таке:

- під час касаційного перегляду колегія суддів з`ясувала, що Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду розглянув касаційну скаргу у справі № 910/9680/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індіан Ісатекс Солар" (далі - Товариство) до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - Підприємство) про стягнення заборгованості з оплати виробленої Товариством електричної енергії за зеленим тарифом.

- Відмовляючи у задоволенні позову Товариства у справі № 910/9680/23, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з такого:

- загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому дослідженні, є факт окупації міста Мелітополя з 26.02.2022;

- залишаючи без змін судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, що утворилась, починаючи з 26.02.2022, Верховний Суд у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 дійшов висновку про те, що з огляду на приписи статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" його дія розповсюджується на спірні правовідносини у цій справі, а тому суди попередніх інстанцій правомірно застосували до спірних правовідносин положення частини другої статті 13 та частини другої статті 131 цього Закону.

13. З огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів вважала за необхідне передати справу № 908/1162/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною другою статті 302 ГПК України, оскільки вважає, що є необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

14. Об`єднана палата Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19.04.2024 справу № 908/1162/23 прийняла до провадження.

15. Як зазначалося вище, скаржник у справі № 910/18639/23 просить суд зобов`язати відповідача зробити перерахунок обсягу спожитого природного газу за період з лютого 2022 року по лютий 2023 року з визначенням обсягу спожитого природного газу, як різницю між попередньо підтвердженим обсягом (наданими споживачем показниками за лютий 2022 року) та наданими показниками споживачем у лютому 2023 року та з урахуванням фактичних показників лічильника за лютий 2022 року та лютий 2023 року за об`єктами Об`єднаний військовий комісаріат та Адмінбудівля (кооперативна), оскільки у зв`язку з військовою агресією РФ та окупацією Херсонської області, КЕВ м. Херсона не використовував природний газ та не мав можливість знімати фактичні показники лічильника газу. Проте суди попередніх інстанцій не застосували до спірних правовідносин положення частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та відмовили у позові.

16. Верховний Суд бере до уваги, що норми Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є загальними та регламентують права та обов`язки учасників справи.

17. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

18. У цьому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

19. У провадженні об`єднаної палати Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду перебуває на розгляді справа № 908/1162/23 для уточнення/конкретизації питання щодо застосування положень застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та підстави касаційного оскарження у справі, що розглядається, а тому є питання щодо застосування (незастосування) судами попередніх інстанцій положень частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відтак правові висновки Верховного Суду у справі № 908/1162/23 можуть мати суттєве значення для вирішення питання у справі, що розглядається, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 910/18639/23 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.

Керуючись ст. 228, 229, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/18639/23 за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Херсона на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2024 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі № 908/1162/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова