ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"15" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1291/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглядаючи справу

за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (65062, Одеська обл., м. Одеса, вул. Черняховського, 6)

в інтересах держави в особі:

1) Південного офісу Держаудитслужби (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, 83; ),

2) Одеської обласної ради (65032, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, 4; )

до відповідачів:

1) Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Прохоровська, 35; ),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА ЛАЙФ» (65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Базарна, буд. 5/5; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, 83; ),

про визнання недійсним договору та стягнення 499 000,00 грн;

представники учасників справи:

від прокуратури Бойчук М.М.,

від позивача-1 не з`явився,

від позивача-2 Цибуля Ю.І.,

від відповідача-1 Сівачук І.О.,

від відповідача-2 не з`явився,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Одеської обласної ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА ЛАЙФ» (відповідач-2), в якому просить суд:

1) визнати недійсним договір про закупівлю за державні кошти № 1 від 03.08.2017, укладений між Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України () та ТОВ «ВЕСТА ЛАЙФ» (), як такий, що суперечить інтересам держави та суспільства з умислу останнього;

2) стягнути з ТОВ «ВЕСТА ЛАЙФ» на користь Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 499 000,00 грн, а з Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України одержані ним за рішенням суду у цій справі 499 000,00 грн в дохід держави.

В обґрунтування позову прокурор посилається на встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави з огляду на з`ясування того факту, що спірний договір є укладеним за підсумками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, зокрема, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА ЛАЙФ», у зв`язку з чим прокурор вважає, що даний правочин має бути визнаний недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу відповідача-2, із застосуванням наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Ухвалою від 01.04.2024 позовну заяву (вх. № 1326/24 від 25.03.2024) заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1291/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів.

Ухвалою від 22.05.2024 суд, повернувшись до стадії підготовчого провадження, зупинив провадження у справі № 916/1291/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 918/1043/21 та опублікування тексту судового рішення, а ухвалою від 04.10.2024 провадження у справі було поновлено.

Протокольною ухвалою від 20.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.12.2024.

В ході розгляду справи судом з`ясовано, що в провадженні Верховного Суду перебуває справа № 922/3456/23 за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Північно-Східного офісу Держаудитслужби до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів.

Позовні вимоги у справі № 922/3456/23 обґрунтовані тим, що ПП "ЛСВ Моноліт" порушило законодавство про захист економічної конкуренції шляхом вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що спрямовані на спотворення результатів тендера (торгів) та укладення договору про закупівлю товарів від 25.11.2019 № 627 на неконкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель. За таких обставин, за твердженнями Прокурора, рішення тендерного комітету, оформлене протоколом від 13.11.2019 № 338, та договір про закупівлю товарів від 25.11.2019 № 627, укладений за результатами відкритих торгів, підлягають визнанню недійсними відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). При цьому Прокурор, посилаючись на частину третю статті 228 ЦК України, просив застосувати наслідки недійсності укладеного договору, що суперечить інтересам держави та суспільства, та стягнути з відповідача-2 на користь відповідача-1 кошти, сплачені останнім на виконання договору, у розмірі 2 370 000,00 грн, а далі отримані відповідачем-1 за рішенням суду кошти у вказаному розмірі стягнути в дохід держави. Під час касаційного перегляду колегія суддів з`ясувала, що 17.10.2024 колегія суддів з розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла постанову в аналогічній справі № 914/1507/23 за позовом першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області (окружна прокуратура) в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" (відповідач-1, філія Укрзалізниці) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Мастак" (відповідач-2, ТОВ НВП "Мастак"), за участю третьої особи Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (третя особа, Відділення АМКУ) про: 1) визнання недійсним протоколу розгляду тендерних пропозицій тендерного комітету філії Укрзалізниці від 09.08.2018 № 1958/402/-18-Т (протокол від 09.08.2018); 2) визнання недійсним договору поставки від 28.08.2018 № ЦЗВ-07-06718-01, укладеного між відповідачами (договір поставки від 28.08.2018); 3) стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 коштів, отриманих за оспорюваним договором, у розмірі 2 138 079,60 грн. а з відповідача-1 цих коштів, одержаних за рішенням суду, в дохід держави в особі позивача.

Колегія суддів Верховного Суду у справі № 914/1507/23 дійшла до висновку, що позовна вимога прокурора в інтересах держави в особі позивача про стягнення в кінцевому результаті 2 138 079,60 грн до бюджету за рахунок стягнення цих коштів з відповідача-1 підлягає задоволенню за наявності підстав для визнання недійсним оспорюваного договору відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 ЦК України.

Верховний Суд встановив, що справа № 914/1507/23 є подібною до справи № 922/3456/23, що переглядається, за суб`єктним складом спірних правовідносин, предметом спору та правовим регулюванням спірних правовідносин.

Разом з тим, колегія суддів, що переглядає справу № 922/3456/23, не погодилась з висновками щодо можливості визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції, з підстав, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, а також щодо можливості застосування передбачених цією статтею наслідків недійсності правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, вважаючи, що до таких правовідносин сторін положення частини третьої статті 228 ЦК України та частини першої статті 208 ГК України є незастосовними.

Відтак, Верховний Суд вважає за необхідне відступити від висновків колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з іншої палати, викладених у постанові від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями частини третьої статті 228 ЦК України наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції.

Крім того, колегія суддів у справі № 922/3456/23 вважає, що сам лише факт вчинення ПП "ЛСВ Моноліт" та ПП "Будерія" порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Таким чином, Верховний Суд пропонує відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України"; а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Позиція Верховного Суду більш детально викладена в ухвалі від 13.11.2024 у справі № 922/3456/23 про передачу цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Здійснивши аналіз даних з бази Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду встановила, що на цей час існує велика кількість господарських спорів у провадженні місцевих господарських судів у подібних спорах з аналогічно сформованими позовними вимогами. При цьому подібні справи перебувають на розгляді також у судах апеляційної інстанції та Касаційному господарському суді та можуть виникнути і в майбутньому. Тому судове рішення об`єднаної палати необхідне також для подальшого розвитку права та забезпечення єдності судової практики.

Ухвалою від 20.12.2024 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла справу № 922/3456/23 до свого розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

За частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VII та частиною четвертою статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи предмет та підстави подання позову у справі, що розглядається, з огляду на перегляд Верховним Судом подібної справи № 922/3456/23, яку ухвалою від 13.11.2024 передано на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду, зважаючи на те, що правові висновки Верховного Суду у справі № 922/3456/23 матимуть суттєве значення для правильного вирішення спору у справі № 916/1291/24, з метою забезпечення єдності судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 916/1291/24 на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

При цьому суд враховує, що за ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу, у зв`язку з чим суд, з метою виконання завдань господарського судочинства та водночас дотримання приписів процесуального законодавства, вважає за доцільне повернутися до стадії підготовчого провадження у справі.

Керуючись п.7 ч.1 ст.228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 916/1291/24.

2. Провадження у справі № 916/1291/24 зупинити до закінчення розгляду Верховним Судом справи № 922/3456/23.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 15 січня 2024 р. Повний текст ухвали складено та підписано 17 січня 2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков