ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025м. ДніпроСправа № 904/1054/24

За позовом Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про повернення безпідставно набутого майна (коштів)

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Криворізької міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" і просить суд стягнути кошти, що є переплатою (безпідставно набутими коштами) за договорами: № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн. та № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн., разом за договорами в сумі 226 129,73 грн., 3% річних у розмірі 780,61 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 585,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 у справі № 54/50-21, з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 904/2888/22, Відповідачем було здійснено перерахунки розміру нарахувань за теплову енергію для категорії споживачів "Бюджетні установи" та "Інші споживачі" за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року. Внаслідок вказаного перерахунку за Позивачем утворилась переплата за сплачені суми нарахувань за теплову енергію на загальну суму 226 129,73 грн., а саме:

- за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн.;

- за Договором про закупівлю теплової енергії № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн.

Оскільки перераховані Позивачем грошові кошти в якості передплати за постачання теплової енергії Відповідачем не повернуті, Позивач звернувся з позовом до суду.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

22.03.2024 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

28.03.2024 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів Відповідача та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 між Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Криворізької міської ради (далі Позивач, Замовник) та Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (далі Відповідач, Учасник) укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 1337 (далі Договір № 1337 від 14.02.2019).

Згідно з п. 1.1 Договору № 1337 від 14.02.2019 Учасник зобов`язується з 01.01.2019 по 31.12.2019 надати Замовнику послуги, зазначені в п. 1.2 Договору, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги за встановленими тарифами у строки, передбачені Договором.

За умовами п. 1.2 Договору № 1337 від 14.02.2019 найменування послуг: 09320000-8-пара, гаряча вода та пов`язана продукція. Кількість 865 Гкал.

Згідно з п. 3.1 Договору № 1337 від 14.02.2019 ціна Договору становить 1 547 503,17 грн., у т.ч. ПДВ 257 917,20 грн., у т.ч. за рахунок коштів місцевого бюджету 1 298 829,25 грн. з ПДВ, за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) 248 673,92 грн. На момент укладання Договору ціна складає 1 789 грн. 021 коп. за 1 Гкал з ПДВ.

За умовами п. 4.1 Договору № 1337 від 14.02.2019 оплата за теплову енергію здійснюється Замовником виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 1337 від 14.02.2019 строк (термін) наданих послуг: з 01.01.2019 до 31.12.2019.

Згідно з п. 10.1 Договору № 1337 від 14.02.2019 цей Договір набуває чинності з моменту підписання 14.02.2019 та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГК України, умови цього Договору в частині надання послуг теплопостачання застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, і діють з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно.

Додатковою угодою № 1 від 10.10.2019 до Договору № 1337 від 14.02.2019 сторони домовились внести зміни до нього:

1. На підставі п. 1 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015 - зменшити обсяги закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника, зменшивши ціну Договору за рахунок коштів місцевого бюджету на суму 150 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 25 000,00 грн., та викласти п. 3.1 Договору в редакції:

Ціна Договору становить 1 397 503,17 грн., у т.ч. ПДВ 232 917,20 грн., у т.ч. за рахунок коштів місцевого бюджету 1 148 829,25 грн. з ПДВ, за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) 248 673,92 грн.

На момент укладання Додаткової угоди ціна складає 1 789 грн. 021 коп. за 1 Гкал з ПДВ.

Додатковою угодою № 4 від 22.11.2019 до Договору № 1337 від 14.02.2019 сторони домовились внести зміни до нього:

1. На підставі п. 1 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015 - зменшити обсяги закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника, зменшивши ціну Договору за рахунок коштів місцевого бюджету на суму 79 978,65 грн., у т.ч. ПДВ 13 329,78 грн., та викласти п. 3.1 Договору в редакції:

Ціна Договору становить 1 317 524,52 грн., у т.ч. ПДВ 219 587,42 грн., у т.ч. за рахунок коштів місцевого бюджету 1 068 850,60 грн. з ПДВ, за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) 248 673,92 грн.

На момент укладання Додаткової угоди ціна складає 1 789 грн. 021 коп. за 1 Гкал з ПДВ.

Додатковою угодою № 5 від 26.12.2019 до Договору № 1337 від 14.02.2019 сторони домовились внести зміни до нього:

1. На підставі п. 1 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015 - зменшити обсяги закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника, зменшивши ціну Договору за рахунок коштів місцевого бюджету на суму 212 020,00 грн., у т.ч. ПДВ 35 336,67 грн. за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) зменшити на суму 0 грн. 14 коп., у т.ч. ПДВ 0 грн. 02 коп., та викласти п. 3.1 Договору в редакції:

Ціна Договору становить 1 105 504,38 грн., у т.ч. ПДВ 184 250,73 грн., у т.ч. за рахунок коштів місцевого бюджету 856 830,60 грн. з ПДВ, за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) 248 673,78 грн.

На момент укладання Додаткової угоди ціна складає 1 789 грн. 02 коп. за 1 Гкал з ПДВ.

Додатковою угодою № 6 від 27.12.2019 до Договору № 1337 від 14.02.2019 сторони домовились внести зміни до нього:

У відповідності до п. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зі змінами, якою передбачено, що дія Договору може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, продовжити строк дії Договору по 31.03.2020 включно та встановити, що відповідно до ст. 631 ЦКУ, умови Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють з моменту його підписання по 31.03.2020 включно.

До того ж, цією Додатковою угодою п. 5.1 Договору викладено у новій редакції: "Строк (термін) наданих послуг: до "31" березня 2020 року.".

Додатковою угодою № 7 від 13.01.2020 до Договору № 1337 від 14.02.2019 сторони домовились внести зміни до нього:

На підставі п. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", яким передбачено, що дія Договору може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку збільшити суму Договору на 221 087,22 грн., у т.ч. ПДВ 36 847,87 грн.

Крім того, 10.02.2020 між Відповідачем (далі Учасник-Теплопостачальна організація) та Позивачем (далі Замовник-Споживач) укладено Договір про закупівлю теплової енергії № 1337 (далі Договір № 1337 від 10.02.2020).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 1337 від 10.02.2020 Учасник-Теплопостачальна організація зобов`язується з 01.01.2020 до 31.12.2020 надати Замовнику-Споживачеві товар, зазначений у п. 1.2 Договору, а Замовник-Споживач прийняти і оплатити одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором.

За умовами п. 1.2 Договору № 1337 від 10.02.2020 найменування товару за ДК 021:2015:09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія для потреб бюджетних установ). Конкретна назва предмету закупівлі теплова енергія для потреб бюджетних установ.

Кількість 662 Гкал (п. 1.3 Договору № 1337 від 10.02.2020).

Згідно з п. 3.1 Договору № 1337 від 10.02.2020 ціна Договору становить 1 184 331,90 грн., у т.ч. ПДВ 197 388,65 грн., у т.ч. за рахунок місцевого бюджету 930 291,06 грн, за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) 254 040,84 грн. На момент укладання Договору ціна за 1 Гкал складає 1 789,021 грн. за 1 Гкал з ПДВ (бюджетні установи).

За умовами п. 4.1 Договору № 1337 від 10.02.2020 оплата за теплову енергію здійснюється Замовником-Споживачем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 1337 від 10.02.2020 строк (термін) постачання теплової енергії: до 31.12.2020.

Згідно з п. 10.1 Договору № 1337 від 10.02.2020 цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГК України, умови цього Договору поширюються на правовідносини, які виникли між ними до його укладання з 01.02.2020 і діють по 31.12.2020 включно.

Додатковою угодою № 2 від 18.09.2020 до Договору № 1337 від 10.02.2020 сторони дійшли згоди зменшити ціну Договору на 695 679,11 грн., ПДВ 115 946,51 грн., у т.ч. за рахунок місцевого бюджету 441 638,27 грн., за рахунок власних коштів (відшкодування від орендарів) 254 040,84 грн., у зв`язку з чим викласти п. 3.1 Договору у такій редакції:

"3.1 Ціна Договору становить 488 652,79 грн., ПДВ 81 442,13 грн.

На момент укладання Договору ціна складає 1 789,021 грн. за 1 Гкал з ПДВ (бюджетні установи).".

Також згідно з п. 2 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 сторони дійшли згоди розірвати Договір.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 передбачено, що з моменту набрання законної сили цією Додатковою угодою сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 Договір вважається розірваним з моменту набрання чинності цією Додатковою угодою.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 ця Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання повноваженими представниками сторін та скріплення її печатками і є невід`ємною частиною Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, умови Договорів № 1337 від 14.02.2019 і № 1337 від 10.02.2020 сторонами виконані належним чином та у повному обсязі.

На виконання рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 у справі №54/50-21, з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 904/2888/22, Відповідачем було здійснено перерахунки розміру нарахувань за теплову енергію для категорії споживачів "Бюджетні установи" та "Інші споживачі" за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року.

Згідно з Актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 49 від 31.05.2023, який підписано сторонами без будь-яких зауважень і заперечень, переплата за Договором № 1337 від 14.02.2019 складає 89 449,53 грн.

Згідно з Актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 3430 від 31.05.2023, який підписано сторонами без будь-яких зауважень і заперечень, переплата за Договором № 1337 від 10.02.2020 складає 136 680,20 грн.

Позивач листом за № 1367 від 22.09.2023 (у відповідь на лист Відповідача за № 4971/30 від 26.06.2023) повідомив, що відповідно до бюджетного законодавства сума переплати за минулі роки не може бути віднесена на поточний договір. Тому Позивач просив Відповідача повернути суми переплати за 2019-2020 року у сумі 89 449,53 грн. та 136 680,20 грн.

Відповідач листом за № 8567/30 від 06.11.2023 (у відповідь на лист Позивача за № 1367 від 22.09.2023) підтвердив, що станом на 06.11.2023 переплата за Договором № 1337 від 14.02.2019 складає 89 449,53 грн., а за Договором № 1337 від 10.02.2020 складає 136 680,20 грн. Крім того, Відповідач просив Позивача прийняти рішення про перенесення надлишкових коштів, що утворились за Договорами, у загальному розмірі 226 129,73 грн. на поточний Договір купівлі-продажу теплової енергії № 1337 від 18.01.2023. Тобто, Відповідачем, на підставі поданої Позивачем заяви, буде проведено зарахування коштів, які рахуються як переплата за теплову енергію, в рахунок майбутніх платежів, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення такого зарахування. Водночас, Відповідач просив утриматись від повернення переплати на власний поточний рахунок, оскільки її повернення можливе лише у разі, якщо 1095 днів з дати виникнення переплати ще не минуло.

01.11.2023 сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2023, підтверджено переплату Позивачем за Договором № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн. та за Договором № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією за № 90 від 16.01.2024 щодо повернення зайво сплачених коштів за теплову енергію за Договором № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн. та за Договором № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн.

28.01.2024 Позивач отримав від Відповідача відповідь за № 971/30 від 25.01.2024 на претензію за № 90 від 16.01.2024 (вх. № 820 від 17.01.2024), в якій він підтвердив, що станом на 01.01.2024 переплата за Договором № 1337 від 14.02.2019 складає 89 449,53 грн., а за Договором № 1337 від 10.02.2020 складає 136 680,20 грн. Крім того, Відповідач просив Позивача прийняти рішення про перенесення надлишкових коштів, що утворились за Договорами, у загальному розмірі 226 129,73 грн. на поточний Договір про закупівлю теплової енергії № 1337, який наразі перебуває на стадії укладення між сторонами. Тобто, Відповідачем, на підставі поданої Позивачем заяви, буде проведено зарахування коштів, які рахуються як переплата за теплову енергію, в рахунок майбутніх платежів, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення такого зарахування. Водночас, Відповідач зазначив, що повернення переплати є неможливим, оскільки з дня її виникнення минуло більше 1095 днів, а підстава набуття таких коштів не перестала існувати.

25.03.2024 Позивач отримав від Відповідача лист за № 3745/30 від 21.03.2024, відповідно до якого, на виконання рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 у справі № 54/50-21, з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 904/2888/22, 31.05.2023 Відповідачем було здійснено перерахунок розміру нарахувань за теплову енергію для категорії споживачів "Бюджетні установи" та "Інші споживачі" за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року. У зв`язку з цим, враховуючи розмір надмірно сплачених коштів (переплати) відповідно до здійсненого перерахунку розміру нарахувань за теплову енергію за договорами 2019 та 2020 (за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року), Відповідач просив повідомити актуальні платіжні реквізити.

Враховуючи, що Договори № 1337 від 14.02.2019 та № 1337 від 10.02.2020 припинили свою дію, а перераховані Позивачем грошові кошти у загальному розмірі 226 129,73 грн. в якості переплати за постачання теплової енергії не повернуті, останній звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач свої зобов`язання з оплати вартості послуг за Договорами № 1337 від 14.02.2019 та № 1337 від 10.02.2020 виконав у повному обсязі.

Факт завищення Відповідачем фактичних витрат на теплову енергію підтверджується рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 у справі № 54/50-21, з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 904/2888/22.

Наявність переплати за цими Договорами складає 226 129,73 грн., підтверджена матеріалами справи та не заперечується Відповідачем.

Відповідно до пункту 49 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, різниця в нарахуваннях (від`ємне значення) спрямовується в оплату майбутніх платежів, крім випадку припинення дії договору із споживачем.

Як було зазначено вище, згідно з п. 10.1 Договору № 1337 від 14.02.2019 цей Договір набуває чинності з моменту підписання 14.02.2019 та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГК України, умови цього Договору в частині надання послуг теплопостачання застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, і діють з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно.

При цьому, Додатковою угодою № 6 від 27.12.2019 до Договору № 1337 від 14.02.2019 сторони домовились внести зміни до нього:

У відповідності до п. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зі змінами, якою передбачено, що дія Договору може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, продовжити строк дії Договору по 31.03.2020 включно та встановити, що відповідно до ст. 631 ЦКУ, умови Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання і діють з моменту його підписання по 31.03.2020 включно.

До того ж, цією Додатковою угодою п. 5.1 Договору викладено у новій редакції: "Строк (термін) наданих послуг: до "31" березня 2020 року.".

До того ж, згідно з п. 10.1 Договору № 1337 від 10.02.2020 цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГК України, умови цього Договору поширюються на правовідносини, які виникли між ними до його укладання з 01.02.2020 і діють по 31.12.2020 включно.

Також згідно з п. 2 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 до Договору № 1337 від 10.02.2020 сторони дійшли згоди розірвати Договір.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 передбачено, що з моменту набрання законної сили цією Додатковою угодою сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 Договір вважається розірваним з моменту набрання чинності цією Додатковою угодою.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди № 2 від 18.09.2020 ця Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання повноваженими представниками сторін та скріплення її печатками і є невід`ємною частиною Договору.

Із наведеного вбачається, що строк дії Договору № 1337 від 14.02.2019 закінчився 31.03.2020, строк дії Договору № 1337 від 10.02.2020 закінчився 18.09.2020, а грошові кошти перераховані Позивачем на користь Відповідача поза межами їх договірних відносин.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З наведених норм вбачається, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала), зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому.

Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 Цивільного кодексу України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала.

При цьому, норма частини 2 статті 530 ЦК України, на яку посилається Позивач, до недоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна згідно зі статтею 1212 ЦК України не застосовується (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22).

Судом встановлено, що строк дії Договору № 1337 від 14.02.2019 закінчився 31.03.2020, строк дії Договору № 1337 від 10.02.2020 закінчився 18.09.2020, а грошові кошти перераховані Позивачем на користь Відповідача поза межами договірних відносин та були безпідставно отримані останнім, внаслідок чого у Відповідача виник обов`язок їх повернути згідно з нормами статті 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Станом на дату звернення з позовом до суду грошові кошти не повернуто Позивачу.

Як було зазначено вище, зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає у особи безпосередньо з норми статті 1212 Цивільного кодексу України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом.

Отже, строк виконання зобов`язання з повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 226 129,73 грн. є таким, що настав.

Доказів повернення зайво сплачених коштів Відповідач не надав, позовні вимоги не спростував.

Посилання Відповідача на зарахування ним переплати у розмірі 226 129,73 грн. за Договором про закупівлю теплової енергії № 1337 від 25.01.2024 суд вважає безпідставним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення коштів, що є переплатою (безпідставно набутими коштами) за договорами: № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн. та № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн., разом за договорами 226 129,73 грн., є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за період з 24.01.2024 по 05.03.2024 у розмірі 780,61 грн. та інфляційні втрати за період з 24.01.2024 по 05.03.2024 у розмірі 1 585,17 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок математично зроблено невірно.

Здійснивши власний перерахунок вказаних вище вимог, суд встановив, що 3% річних за вказаний вище період складають 778,48 грн. та підлягають стягненню з Відповідача. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі 2,13 грн. слід відмовити.

Інфляційні втрати за вказаний вище період складають 678,39 грн. та підлягають стягненню з Відповідача. В решті позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 906,78 грн. слід відмовити.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з Відповідача коштів, що є переплатою (безпідставно набутими коштами) за договорами: № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн. та № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн., разом за договорами 226 129,73 грн., 3% річних у розмірі 778,48 грн., інфляційних втрат у розмірі 678,39 грн.

В решті позову слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Враховуючи, що Позивачем позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", він повинен був сплатити судовий збір за її подання у розмірі 2 741,94 грн.

Разом з тим, при зверненні до суду Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 391,94 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 40 від 11.03.2024.

Отже, судом встановлена переплата Позивача судового збору у розмірі 650,00 грн., яка може бути повернута останньому з Державного бюджету України за умови відповідного клопотання з цього приводу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ідентифікаційний код в ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Криворізької міської ради (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 21, ідентифікаційний код в ) кошти, що є переплатою (безпідставно набутими коштами) за договорами: № 1337 від 14.02.2019 у розмірі 89 449,53 грн. та № 1337 від 10.02.2020 у розмірі 136 680,20 грн., 3% річних у розмірі 778,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 678,39 грн., судовий збір у розмірі 2 731,03 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

17.01.2025