ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4989/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Макаренко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту патрульної поліції до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Північ транс'' про стягнення 12047,28 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2024 р.: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4989/24; призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 10.12.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.12.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 14.01.2025 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 р. повідомлено сторони про те, що: судове засідання, призначене на 14.01.2025 р., не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Лічмана Л.В. з 13.01.2025 р. по 17.01.2025 р. включно у відпустці в зв`язку з особистими обставинами; наступне судове засідання відбудеться 20.01.2025 р.

Представник позивача в жодне засідання суду не з`явився. Про дату, час та місце їх проведення повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвал в електронний кабінет та клопотаннями про розгляд справи без участі представника.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 20.01.2025 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Департамент патрульної поліції звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Північ транс'' (далі - ТОВ ,,Північ транс'') майнову шкоду у розмірі 12047,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівником ТОВ ,,Північ транс'' під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) шляхом пошкодження транспортного засобу завдано матеріальну шкоду Департаменту патрульної поліції, яка підлягає відшкодуванню.

У відзиві на позовну заяву ТОВ ,,Північ транс'' просить відмовити у задоволенні позову, оскільки основний тягар по відшкодуванню завданих збитків внаслідок ДТП покладається на страховика, про що свідчать висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 р. по справі № 760/15471/15-ц, від 14.12.2021 р. по справі № 147/66/17, від 22.02.2022 р. по справі № 201/16373/16-ц. При цьому позивачем не доведено те, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування у повному обсязі, чи те, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності останнього. Окремо ТОВ ,,Північ транс'' вказує на: відсутність в матеріалах справи документальних підтверджень належності позивачу права власності чи розпорядження пошкодженим транспортним засобом; те, що доданий до позову експертний висновок не є належними та допустимим доказом, адже експертом нічого не зазначено з приводу обізнаності про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; наданий позивачем розрахунок страхового відшкодування від 02.02.2022 р. № 7 не повинен прийматись судом до уваги, т.я. в ньому помилково визначено вартість відновлювального ремонту та, як наслідок, матеріальний збиток в розмірі 6666,23 грн.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним її обставинам та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2022 р. по справі № 752/789/22: встановлено, що 16.12.2021 р. в м. Києві на проспекті А. Глушкова, керуючи автомобілем ,,MAN A22 '', д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 здійснив наїзд на службовий автомобіль ,,Toyota Prius'', д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився в правій крайній смузі з увімкненими проблисковими маячками; визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З матеріалів справи також вбачається, а сторонами не заперечується те, що:

- між Приватним акціонерним товариством ,,Страхова компанія ,,Євроінс Україна'' (далі - ПрАТ ,,СК ,,Євроінс Україна'') та ТОВ ,,Північ транс'' укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортих засобів від 17.08.2021 р. № 205483982, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль ,,MAN A22 '' з номерним знаком ,, НОМЕР_2 '';

- Департамент патрульної поліції звертався із заявою до ПрАТ ,,СК ,,Євроінс Україна'' про виплату страхового відшкодування, у відповідь на яку здійснено виплату в розмірі 6666,23 грн. Підставами для здійснення виплати, окрім заяви позивача, виступили: протокол огляду ТЗ ,,Toyota Prius''; калькуляція вартості відновлювального ремонту від 02.02.2022 р. № 46569Л; розрахунок суми страхового відшкодування від 02.02.2022 р. № 7, в якому, зокрема, зазначено, що розмір франшизи, передбачений п.5 полісу страхування від 17.08.2021 р. № 205483982, становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності страховика - 130000,00 грн; страховий акт від 04.02.2022 р. № 46569/1/2022.

За змістом висновку експертного дослідження від 17.11.2022 р. № ЕД-19-22/17951-АВ, проведеного судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС України, на замовлення заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ТOYOTA PRIUS, д.н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), у результаті ДТП, яка сталася 16.12.2021 р., станом на момент проведення експертного дослідження складає 18713,51 грн.

Посилаючись на названий висновок, відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях Територіального сервісного центру МВС № 4844 від 13.09.2024 р. № 31/30/4844-210, згідно якої власником транспортного засобу ,,MAN A22 '', д.н.з. НОМЕР_2 '', є ТОВ ,,АВТОБУС 365'', та те, що ТОВ ,,Північ транс'' є основним користувачем транспортного засобу, водія якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, доказом чого являються свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , договір про користування, розпорядження та утримання транспортного засобу № 6110/ПТ/1, акт прийому-передачі до цього договору тощо, Департамент патрульної поліції звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом у рамках провадження у даній справі про стягнення з ТОВ ,,Північ транс'' 12047,28 грн, тобто різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, отриманим від ПрАТ ,,СК ,,Євроінс Україна''.

Господарський суд вказує, що загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до ч.1 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В ч.1 ст.979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України ,,Про страхування'', інших законодавчих актів.

За правилами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно до п.50 ч.1 ст.1 Закону України ,,Про страхування'' страхова виплата (страхове відшкодування) ? грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' (в редакції, чинній на момент ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' (в редакції, чинній на момент ДТП) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України…

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 р. по справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 р. по справі № 201/16373/16-ц зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми... Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021р. по справі № 147/66/17 вказано, що …відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'')... У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Згідно із приписами ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приймаючи до уваги висновки щодо застосування норм права, викладені в процитованих постановах Великої Палати Верховного Суду, те, що між ТОВ ,,Північ транс'' та ПрАТ ,,СК ,,Євроінс Україна'' укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого розмір франшизи становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності страховика ? 130000,00 грн, господарський суд констатує, що саме ПрАТ ,,СК ,,Євроінс Україна'' як страховик має бути належним відповідачем у справі за позовом про відшкодування 12047,28 грн шкоди.

Наведене помилково не враховано Департаментом патрульної поліції, який, не намагаючись отримати повне задоволення власних вимог за рахунок страховика, звернувся з позовом до особи, яка застрахувала свою відповідальність в установленому законодавством порядку, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у його задоволенні, з огляду на що решта доводів сторін залишаються без правової оцінки.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено у позові, судові витрати, понесені Департаментом патрульної поліції, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27 січня 2025 р.

Суддя Л.В. Лічман