ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 січня 2025 року Справа № 903/875/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

заступника начальника відділу Волинської обласної прокурори Скучинського Л.Є.

представника відповідача 2: Гаврилюк М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації

до відповідачів: 1) Любешівської селищної ради

2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області

про визнання незаконними та скасування рішень, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням речового права на неї

встановив: керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації звернувся до суду з позовом до Любешівської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати п. 482 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009;

- визнати незаконним та скасувати п. 481 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009;

- усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом 1-1Д, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації сформованої на ній земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га;

- усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом 1-1Д, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Любешівської селищної ради на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га.

- стягнути з відповідачів 9689грн. 60коп. витрат по сплаті судового збору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що Камінь-Каширською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України Про прокуратуру встановлено факти неналежного проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, що призвело до неправомірної зміни цільового призначення земель державного водного фонду та подальшої реєстрації права комунальної власності на них.

Оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 незаконно сформована частково за рахунок земель водного фонду державної власності без вирішення питання про зміну їх цільового призначення та поза волею власника, то рішення, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права комунальної власності наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Любешівської територіальної громади Камінь-Каширського району земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 (№ 482 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність) та рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 в частині прийняття з державної у комунальну власність Любешівської селищної ради вказаної земельної ділянки (№ 481 додатку до рішення переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність Любешівської селищної ради) є незаконними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Розпорядження Любешівської райдержадміністрації від 23.12.2013 № 392 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради Любешівського району, стосовно згаданої земельної ділянку під № 20 реалізовано та вичерпало дію фактом формування спірної земельної ділянки як об`єкта речових прав та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Ефективним способом захисту інтересів держави, на думку прокурора, буде скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

05.11.2024 Любешівська селищна рада (відповідач-1) надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-75/7317/24), в якому заперечила проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач-1 зазначив, що до моменту передачі земельних ділянок у комунальну власність Любешівської селищної ради передувало прийняття розпорядження Любешівської районної державної адміністрації від 21.08.2013 року №221 за клопотанням Головного управління Держземагентства у Волинській області про надання дозволу на проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення. В подальшому розроблена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, що перебували у державній власності на території Люб`язівської сільської ради Волинської області, за клопотанням ТОВ «Горизонт» затверджена розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 року №392. ТОВ «Горизонт» під час проведення топографо-геодезичних робіт, у разі підтверджуючих даних фактичного розміщення каналу 1 -1Д Коростинської осушувальної системи міг бачити, що канал розміщений на земельній ділянці, яка формується для сільськогосподарського призначення. Однак, вказані відомості при розробці технічної документації не відображені. Вважає, що вимоги позивача грунтуються саме на допущених помилках ТОВ «Горизонт» при розробленні технічної документації.

Також звертає увагу, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку водного фонду, де пролягає канал 1-1Д Коростинської осушувальної системи не виготовлялись, відповідно відомості про зазначену земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, точне місце його розташування не встановлено відповідною документацією із землеустрою. Вказані в позові обставини потребують дослідження правомірності розробленої технічної документації на земельні ділянки, що розроблялась згідно розпорядження Любешівської РДА від 21.08.2013 №221 «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земель сільського господарського призначення державної власності» та можуть бути спростовані або ж заперечені підприємством, яке здійснювало зазначені роботи. При виниклих невідповідностях внаслідок проведення робіт із розробки технічної документації із землеустрою саме ТзОВ «Горизонт» повинно бути відповідачем у даному спорі.

При цьому, вимога позивача про скасування передачі земельної ділянки до комунальної власності Любешівської селищної ради за кадастровим номером :02:001:0009 є передчасною, адже вказані позивачем порушення не підтверджені експертними дослідженнями затвердженої розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 року №392 технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Люб`язівської сільської ради Волинської області, частиною якої є формування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0009. Відсутні докази саме підтвердження невідповідності затвердженої розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 року №392 технічної документації із землеустрою та вимогам земельного законодавства при її розробленні ТОВ «Горизонт».

06.11.2024 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (відповідач-2) надіслало на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-75/7317/24), в якому заперечило проти позову, просило суд залишити позов без розгляду та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відпровідач-2 зазначив, що із відповіді Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області від 26.07.2024 року № 849 вбачається, що технічна та проектна документація на канал 1-1Д Ратнівським МУВГ до Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області не передавалася, а тому відсутня. Працівниками Любешівської експлуатаційної дільниці було здійснено візуальне обстеження, приблизні метричні вимірювання та визначені орієнтовно фактичні параметри каналу.

Вважає, що твердження позивача про те, що вищевказаний канал протікає по центру спірної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2009 площею 1,8189 га і те, що вона відноситься до земельного фонду спростовуються вищевказаною відповіддю, в якій вказано, що для визначення точних параметрів ділянки канал 1-1Д та меж земельної ділянки під ним необхідно виготовлення технічної документації із землеустрою спеціалізованою організацією.

Разом з тим, до матеріалів позову позивачем додано карту-схему частини Коростинської осушувальної системи в межах каналу 1-1Д Камінь-Каширського району із схематичним нанесенням спірної земельної ділянки, яка не заслуговує на увагу суду, оскільки в ній відсутні відомості про особу, а тому така карта-схема не може слугувати належним та допустимим доказом у даній справі.

Звертає увагу суду втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом. Звертаючись з позовом у даній справі, який спрямований до відповідачів Головного управління та Любешівської селищної ради прокуратура посилається на те, що саме Камінь-Каширська районна військова (державна) адміністрація є законним власником земельної ділянки. На переконання позивача скасування пункту до наказу та розпоряджень автоматично спричинить повернення земельної ділянки у

розпорядження Камінь-Каширської районної військової (державна) адміністрації. Натомість задоволення позовних вимог про скасування розпорядчих актів особи само по собі у будь-якому випадку не матиме наслідком відновлення порушеного права Камінь-Каширської районної військової (державна) адміністрації, яка вважає себе власником майна. У зв`язку з чим Головне управління вважає, що обраний прокуратурою спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про скасування розпорядчих актів, який вже вичерпав свою дію фактом виконання, не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його розпорядження спірної земельної ділянки.

У даній справі прокурор пред`явив, зокрема, вимоги про визнання незаконним та скасування пункту до наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, відповідачем за яким визначив Головне управління. Отже, в частині цих позовних вимог позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі Головного управління)

Також 06.11.2024 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надіслало на адресу суду заяву про застосування позовної давності (вх.№01-74/1491/24).

07.11.2024 Камінь-Каширська окружна прокуратура надіслала на адресу суду відповіді на відзиви, в яких заперечила щодо доводів відповідачів, зазначених у відзивах. Просила задовольнити позовні вимоги та відхилити заперечення відповідачів з підстав їх необґрунтованості.

Прокуратура зазначила, що розпорядження Любешівської райдержадміністрації від 23.12.2013 № 392 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради Любешівського району, стосовно згаданої земельної ділянку під № 20 реалізовано та вичерпало дію фактом формування спірної земельної ділянки як об`єкта речових прав та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Вказівка відповідача-1 на відсутність підтвердження експертними дослідженнями порушень вимог земельного законодавства при розробленні та затвердженні землевпорядної документації щодо спірної земельної ділянки не заслуговує на увагу, оскільки їх наявність встановлена згідно інших матеріалів, приєднаних до позовної заяви. Формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 частково за рахунок земель водного фонду призвели до незаконної зміни їх цільового призначення на сільськогосподарські землі та, з урахуванням розміщення на ній нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, незаконного вибуття земельної ділянки із державної в комунальну власність.

Любешівською районною державною адміністрацією безпідставно проінвентаризовано частину спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення та у подальшому Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області поза межами повноважень та поза волею власника передано, а Любешівською селищною радою прийнято з державної у комунальну власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га із розташованим на ній об`єктом інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи державної власності каналом 1-1Д Коростинської осушувальної системи. Також прокуратура звертає увагу, що позов у даній справі є негаторним.

07.11.2024 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надіслало на адресу суду заперечення на відповідь Камінь-Каширської окружної прокуратури (вх.№01-75/7572/24), в якому не погодилось з твердженнями викладеними у відповіді та просило відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На думку управління, у цій справі розпорядження та накази органів державної влади, а також державна реєстрація земельної ділянки у відповідних реєстрах, які обумовили набуття Головним управлінням права власності на спірну земельну ділянку та їх визнання незаконними та скасування, як окремих позовних вимог, не є належним способом захисту, а обраний стороною предмет позову не відповідає встановленим законом способам захисту прав, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Обраний прокуратурою спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про скасування розпорядчих актів, який вже вичерпав свою дію фактом виконання, не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його розпорядження спірної земельної ділянки.

19.11.2024 Камінь-Каширська окружна прокуратура також надіслала на адресу суду пояснення (вх.№01-75/7629/24).

Ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 17.12.2024.

У судовому засіданні 17.12.2024 оголошено перерву до 08.01.2025.

Ухвалою суду від 17.12.2024 повідомлено учасників справи, що судове засідання буде продовжено 08.01.2025. Визнано явку учасників справи у судове засідання на їх розсуд.

08.01.2025 відповідач 1- Любешівська селищна рада надіслала на адресу суду заяву (вх.№01-75/118/25), в якій заперечила проти позову та просила суд проводити розгляд справи без участі представника селищної ради.

У судовому засіданні 08.01.2025 у задоволенні заяви відповідача 2 ГУ Держгеокадастру у Волинській про залишення позову без розгляду у зв`язку з відсутністю підстав для представництва інтересів держави в суді було відмовлено у зв`язку із необґрунтованістю даної заяви..

Суд зазначає, що позивачем у даній справі є Камінь-Каширська районна військова (державна) адміністрація. У позовній заяві прокурором наведено підстави для представництва інтересів держави, у зв`язку з бездіяльністю уповноваженого органу та долучено відповідні докази на підтвердження таких підстав.

Камінь-Каширська окружна прокуратура 12.09.2024 поінформувала Камінь-Каширську районну військову (державну) адміністрацію про виявлені порушення вимог земельного та водного законодавства при відведенні земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 за рахунок земель водного фонду державної власності листом № 51-2011вих-24.

Відповідь, що надійшла до прокуратури, свідчить про бездіяльність та самоусунення вказаного органу державної влади від виконання покладених на нього діючим законодавством правомочностей у сфері розпорядження землями водного фонду, які розташовані за межами населених пунктів. Зокрема зазначено, що у зв`язку з обмеженістю фінансування, районна військова (державна) адміністрація не має можливості на даний час вжити заходів з метою скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації згаданої земельної ділянки з одночасним припиненням речових прав на неї. Уповноважений орган не заперечує проти звернення прокуратури з позовом в інтересах держави за вказаним фактом, що свідчить про відсутність наміру самостійно звертатись до суду з відповідними позовними вимогами.

Таким чином, враховуючи дані обставини щодо обізнаності Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації про порушення інтересів держави та беручи до уваги відповідь органу державної влади на запит прокуратури, відсутність у ній належного обґрунтування причин невжиття заходів з метою усунення порушень земельного та водного законодавства, та попередження негативних наслідків, що можуть настати, у тому числі й у судовому порядку, є виключний випадок, за якого порушення інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій з їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

У судовому засіданні 08.01.2025 заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-2 судом оголошено перерву до 16.01.2025.

Ухвалою суду від 08.01.2025 повідомлено учасників справи, що судове засідання буде продовжено 16 січня 2025 року.

15.01.2025 від Любешівської селищної ради надійшло клопотання про долучення доказів у справі та розгляд пояснень, які залишені судом без розгляду в порядку ч.2 ст.207 ГПК України, оскільки подані до суду по закінченню строку розгляду спраив по суті без обґрунтування поважності причин неподання таких пояснень у підготовчому провадженні разом із відзивом.

У судовому засіданні 16.01.2025 прокурор позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 2 - ГУ Держгеокадастру у Волинській області проти позову заперечив, просив у позові відмовити.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд встановив наступне.

Згідно розпорядження Любешівської районної державної адміністрації від 21.08.2013 № 221 Головному управлінню Держземагенства у Волинській області дозволено провести інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах Любешівського району, у тому числі в межах Люб`язівської сільської ради.

Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради Любешівського району площею 581,0194 га, розроблена ТОВ «Горизонт» у 2013 році та затверджена розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 № 392. На підставі згаданої вище землевпорядної документації серед інших 57 земельних ділянок сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га.

Відповідно до матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель вказаній земельній ділянці присвоєно № 20, за складом угідь віднесено до пасовищ. Зазначено, що вона розташована в урочищі Пиритина, з усіх сторін межує з землями загального користування на території Люб`язівської сільської ради.

Згідно витягу з ДЗК реєстрацію даної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі проведено 07.11.2013, за цільовим призначенням віднесено до земель сільськогосподарського призначення, видом цільового призначення земельної ділянки 16.00 Земельні ділянки запасу. Поряд з цим, за складом угідь земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0009 віднесено до відкритих заболочених земель. Відповідно до опису меж кадастрового плану земельної ділянки від В до Г розташовано меліоративний канал.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області» Люб`язівська сільська рада увійшла до складу територіальної громади Любешівської селищної ради.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ у комунальну власність Любешівської територіальної громади Камінь-Каширського району передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7225,8382 га, у тому числі, згідно додатку до акту приймання-передачі, і земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га (№ 482 у додатку до акту прийому-передачі).

Згідно рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 у комунальну власність органу місцевого самоврядування прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7244,3921 га відповідно до актів приймання-передачі земельних ділянок від 03.12.2020 та 31.12.2020, серед яких земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0009 (№ 481 додатку до вказаного рішення).

На підставі даних розпорядчих актів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.05.2021 внесено відомості про згадану земельну ділянку із зазначенням форми власності комунальна, власника Любешівська селищна рада.

Поряд з цим, згідно наданої на запит окружної прокуратури інформації Регіонального

офісу водних ресурсів у Волинській області (далі РОВР у Волинській області) в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 розташований державний канал 1-1Д Коростинської осушувальної системи.

Коростинська осушувальна система відноситься до міжгосподарських меліоративних систем, побудована з метою осушення перезволожених земель та створення сприятливого водного режиму грунтів на меліорованих сільгоспугіддях.

Канал 1-1Д, як складовий елемент Коростинської осушувальної системи, зданий в експлуатацію та у 1982 році переданий на баланс державної організації Ратнівського управління осушувальних систем (УОС).

У жовтні 2020 року, у зв`язку із ліквідацією Ратнівського міжрайонного управління водного господарства (раніше Ратнівське УОС), інженерна інфраструктура (канали та гідротехнічні споруди) державної власності Коростинської осушувальної системи, в тому числі канал 1-1Д, передана на баланс РОВР у Волинській області та перебуває у державній власності згідно облікових даних Фонду державного майна України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, відповідно до якого Коростинська осушувальна система (Любешів) ін. № 101350294 відноситься до об`єктів меліоративної системи та включає в себе споруду з ін. № 101350294/9 канал 1-1Д у с. Люб`язь Камінь-Каширського району довжиною 3800 пог м.

Любешівською експлуатаційною дільницею РОВР у Волинській області 24.07.2024 обстежено частину каналу 1-1Д протяжністю 390 м (з ПК0 до ПК3+90) Коростинської осушувальної системи в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 та встановлено, що його фактична ширина з ПК0+80 до ПК2+80 (протяжність 200 м) становить 30 м. Крім цього, зі схеми орієнтовних меж каналу 1-1Д, виготовленої за результатами проведеного обстеження, також вбачається, що вказаний державний канал протікає по центру земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності Любешівської селищної ради.

Також встановлено, що безпосередньо біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 10.07.2024 сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1037 площею 0,4702 га, яка відноситься до земель водного фонду з цільовим призначенням 10.04 Для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами, зі складом угідь штучні водотоки (канали, колектори, канави).

Таким чином, канал 1-1Д є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи та разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, використовується РОВР у Волинській області для потреб ведення водного господарства попередження шкідливої дії вод, осушення земель та забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах.

Отже формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 частково за рахунок земель водного фонду призвели до незаконної зміни їх цільового призначення на сільськогосподарські землі та, з урахуванням розміщення на ній нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, незаконного вибуття земельної ділянки із державної в комунальну власність.

Статтею 4 Закону України «Про меліорацію земель» визначено, що гідротехнічна меліорація земель передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на забезпечення поліпшення земель з несприятливим водним режимом (перезволожених, переосушених тощо), регулювання водного режиму шляхом створення спеціальних гідротехнічних споруд на схилових та інших землях з метою поліпшення водного і повітряного режиму грунтів та захисту їх від шкідливої дії води (затоплення, підтоплення, ерозія тощо). Під час гідротехнічної меліорації земель здійснюються зрошувальні, осушувальні, осушувально-зволожувальні, протиповеневі, протипаводкові, протисельові, протиерозійні та інші меліоративні заходи.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону меліоративна система - технологічно цілісна інженерна інфраструктура, що включає в себе такі окремі об`єкти, як меліоративна мережа каналів, трубопроводів (зрошувальних, осушувальних, осушувальнозволожувальних, колекторно-дренажних) з гідротехнічними спорудами і насосними станціями, захисні дамби, спостережна мережа, дороги і споруди на них, взаємодію яких забезпечує управління водним, тепловим, повітряним і поживним режимом грунтів на меліорованих землях.

Міжгосподарська меліоративна система - меліоративна система, що знаходиться в межах Автономної Республіки Крим, однієї області або одного району і забезпечує міжрайонну та міжгосподарську подачу, розподіл та відведення води.

Меліоративна мережа - розміщений на землі та/або під землею цілісний технологічний комплекс об`єктів інженерної інфраструктури, що забезпечує забір або відведення води з точки водовиділу або в точці водовиділу для потреб водокористувачів.

Складова частина меліоративної мережі - один або декілька технологічно пов`язаних інженерних меліоративних об`єктів (трубопроводи, канали на зрошувальних і осушувальних системах, гідранти тощо), що приєднані, були приєднані або мають бути приєднані до точки водовиділу відповідної меліоративної мережі.

Осушувальна система це надмірно зволожена земельна ділянка з гідротехнічними спорудами, що забезпечують її осушення (Інструкція з організації та здійснення моніторингу зрошуваних та осушуваних земель, затверджена наказом Державного комітету України по водному господарству від 16 квітня 2008 року N 108).

Визначення поняття «канал на зрошувальних і осушувальних системах» наведено у п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про організації водокористувачів та стимулювання гідротехнічної меліорації земель», згідно якого це гідротехнічна споруда, що забезпечує транспортування води для потреб гідротехнічної меліорації.

Статтею 9 Закону України «Про меліорацію земель» визначено, що право власності на інженерну інфраструктуру меліоративних систем та її окремі об`єкти (меліоративну мережу з гідротехнічними спорудами: каналами на зрошувальних і осушувальних системах, меліоративними трубопроводами, насосними станціями, захисними дамбами, спостережною мережею, дорогами і спорудами на них) може належати державі, територіальним громадам сіл, селищ і міст, юридичним особам та громадянам з урахуванням обмежень, передбачених

законами України.

Право власності на інженерну інфраструктуру меліоративних систем та її окремі об`єкти набувається і реалізується у порядку, визначеному законами України. Як зазначалося вище, канал 1-1Д з ін. № 101350294/9, який є складовою частиною Коростинської осушувальної системи, є державною власністю та перебуває на балансі РОВР у Волинській області.

Чинне земельне та цивільне законодавство визначає імперативність, а саме «автоматичність» переходу прав на земельну ділянку при переході прав на об`єкт нерухомого майна, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який знаходить свій вияв у положеннях статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України.

Статтею 91 Водного кодексу України визначено, що для потреб експлуатації та захисту від забруднення, пошкодження і руйнування магістральних, міжгосподарських та інших каналів на зрошувальних і осушувальних системах, гідротехнічних та гідрометричних споруд, а також водойм і гребель на річках встановлюються смуги відведення з особливим режимом користування.

Отже земельна ділянка, на якій розташовано канал 1-1Д, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, яка відноситься до категорії міжгосподарських меліоративних систем, належить до земель

водного фонду державної власності.

Статтею 85 Водного кодексу України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-IX остаточно розмежовано землі державної та комунальної власності.

Вказаним законом Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, за нормами якого з дня набрання чинності цим пунктом, а саме з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Проте, цим же пунктом законодавець визначив ряд виключень, зокрема підпунктами «а», «ґ», «д» пункту 24 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України з числа земель, що передаються у комунальну власність, виключено землі що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності, а також об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

З урахуванням того, що об`єкт державного нерухомого майна канал 1-1Д Коростинської осушувальної системи, що відноситься до міжгосподарських меліоративних систем, перебуває на балансі та обслуговується водогосподарською організацією РОВР у Волинській області, то частина спірної земельної ділянки фактично знаходяться у постійному користуванні вказаної державної водогосподарської організації.

У відповідності до ч. 1, 2, 6, 7 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Згідно ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, серед іншого, для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.03.2024 № 927/1206/21 власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 143), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 99), від 07.04.2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).

У пунктах 120-122 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у пункті 64 постанови від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: «Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах».

Наведений висновок є застосовним і до правовідносин, у яких земельна ділянка протиправно передана органами Держгеокадастру з державної власності у комунальну власність територіальної громади, якщо не відбулося її подальше відчуження. З огляду на особливості правового регулювання земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології, та неможливість їх передання у комунальну чи приватну власність, а також з урахуванням того, що спірні земельні ділянки були передані Плисківській ОТГ як землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, Велика Палата Верховного Суду констатує, що позов з вимогою про визнання незаконним і скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області за встановлених судами конкретних обставин цієї справи відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної

невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника. Подібний за змістом висновок Велика Палата Верховного Суду вже формулювала у пункті 82 постанови від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 і підстави для відступу від цього висновку не встановлені».

Вказане свідчить, що всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, ст. ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 20, 83, 84, 117, підпунктів «а», «ґ», «д» пункту 24 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про меліорацію земель» Любешівською районною державною адміністрацією безпідставно проінвентаризовано частину спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення та у подальшому Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області поза межами повноважень та поза волею власника передано, а Любешівською селищною радою прийнято з державної у комунальну власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га із розташованим на ній об`єктом інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи державної власності каналом 1-1Д Коростинської осушувальної системи.

Оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 незаконно сформована частково за рахунок земель водного фонду державної власності без вирішення питання про зміну їх цільового призначення та поза волею власника, то рішення, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права

комунальної власності наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Любешівської територіальної громади Камінь-Каширського району земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 (№ 482 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність) та рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 в частині прийняття з державної у омунальну власність Любешівської селищної ради вказаної земельної ділянки (№ 481 додатку до рішення переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність Любешівської селищної ради) є незаконними та підлягають скасуванню.

Розпорядження Любешівської райдержадміністрації від 23.12.2013 № 392 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради Любешівського району, стосовно згаданої земельної ділянку під № 20 реалізовано та вичерпало дію фактом формування спірної земельної ділянки як об`єкта речових прав та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Таким чином ефективним способом захисту інтересів держави буде скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Щодо наявності підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням речових прав на неї суд зазначає наступне.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 Земельного кодексу України).

Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено положенням ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру та здійснюється, зокрема у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних

мереж (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За приписами ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» основними принципами, на яких базується Державний земельний кадастр, є зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до п. п. 49-54 цього Порядку.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); нормативна грошова оцінка та ін.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про землеустрій», в редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки, інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про землеустрій»).

Вимоги щодо проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель визначає Порядок проведення інвентаризації земель, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку (в редакції, чинній на момент формування спірної земельної ділянки) інвентаризація земель проводиться з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих в результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної республіки Крим, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.

Інвентаризація земель проводиться виходячи принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення (п. 3 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги, книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17.10.2003; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; копії документів, які посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку; матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану. Під час

проведення інвентаризації земель використовуються матеріали аерофотозйомки, лісовпорядкування, проекти створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, схеми формування екомережі, програми у сфері формування, збереження та використання екомережі.

Згідно з п. 26 Порядку за результатами проведення інвентаризації земель виконавцями розробляється технічна документація відповідно до статті 57 Закону України «Про землеустрій».

Технічна документація погоджується та затверджується в порядку, встановленому статтею 186 Земельного кодексу України. Відомості, отримані за результатами інвентаризації земель, вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (п.п. 27, 29 Порядку).

Приписами ч.13 ст. 186 ЗК України у редакції, чинній на дату формування спірної земельної ділянки, передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.

Відповідно до п. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі зареєстровано відділом Держземагентства у Любешівському районі 07.11.2013.

Висновком відділу Держземагентства у Любешівському районі Волинської області від 23.12.2013 № 318 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської (на час проведення інвентаризації) сільської ради, після чого затверджено розпорядженням Любешівської районної державної адміністрації від 23.12.2013 № 392.

Відповідно до згаданого висновку Держземагентства у Любешівському районі Волинської області земельна ділянка № 20 площею 1,8189 га (земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0009) за складом угідь відноситься до пасовищ.

Згідно витягу з ДЗК реєстрацію даної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі проведено 07.11.2013, за цільовим призначенням віднесено до земель сільськогосподарського призначення, видом цільового призначення земельної ділянки 16.00 Земельні ділянки запасу. Поряд з цим, за складом угідь земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0009 віднесено до відкритих заболочених земель. Відповідно до опису меж кадастрового плану земельної ділянки від В до Г розташовано меліоративний канал.

З наведеного вбачається, що під час проведення інвентаризації земель невірно визначено цільове призначення земельної ділянки :02:001:0009 як землі сільськогосподарського призначення при тому, що вказана земельна ділянка частково належить до земель водного фонду, а тому подальша наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного правадержави, у власності якої повинна перебувати частина спірної земельної ділянки.

Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. За змістом ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктомцивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

На час пред`явлення цього позову згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена вище земельна ділянка зареєстрована на праві комунальної власності за Любешівською селищною радою.

Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, то відповідний запис наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника - державу.

Зважаючи на те, що у Державному земельному кадастрі в порушення вимог чинного законодавства невірно визначено категорію землі та її цільове призначення, що обумовило фактичне її вилучення із земель водного фонду державної власності, а також може призвести до подальшого розпорядження нею не уповноваженим органом для цілей, відмінних від ведення водного господарства, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише в порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, шляхом усунення перешкоди державі в особі Волинської обласної військової (державної) адміністрації шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га, з одночасним припиненням права комунальної власності Любешівської селищної ради на неї.

Як зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.12.2023 у справі № 916/1517/22 «єдиною підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації разом із скасуванням рішення органу державної виконавчої влади, яким затверджено документацію на підставі якої сформовано відповідну земельну ділянку.

У зв`язку з наведеним як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції безпідставно не надали оцінку доводам прокурора, за якими саме визнання незаконними і скасування спірних наказів, визнання недійсними результатів земельних торгів та договору оренди, а також скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки призведе до припинення прав відповідачів на цю земельну ділянку та поновить права ДСГП «Ліси України» на користування землями державного лісового фонду».

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 731/264/23 вказано, що «єдина, стала й уніфікована практика Верховного Суду щодо спірного питання свідчить, що визнання незаконними (протиправними) рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якими порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, є належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів. Аналогічно з наведених підстав належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів є скасування державної реєстрації земельної ділянки, якщо таку реєстрацію проведено із порушенням прав іншого власника земельної ділянки. Апеляційний суд не врахував, що при частковому накладанні земельних ділянок власник однієї з них може, зокрема, оспорювати відповідне рішення органу місцевого самоврядування й державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку іншого власника. У цьому випадку вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння не є належним способом захисту права, адже позивач не є власником тієї частини земельної ділянки відповідача, що не накладається на його землю».

Щодо зазначених у відзиві Любешівської селищної ради відсутності підстав для визнаня незаконними та скасування п. 482 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ, та п. 481 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 суд зазначає таке.

Всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, ст. ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 20, 83, 84, 117, підпунктів «а», «ґ», «д» пункту 24 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про меліорацію земель» Любешівською районною державною адміністрацією безпідставно проінвентаризовано частину спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення та у подальшому Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області поза межами повноважень та поза волею власника передано, а Любешівською селищною радою прийнято з державної у комунальну власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га із розташованим на ній об`єктом інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи державної власності каналом 1-1Д Коростинської осушувальної системи.

Оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 незаконно сформована частково за рахунок земель водного фонду державної власності без вирішення питання про зміну їх цільового призначення та поза волею власника, то рішення, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права комунальної власності наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Любешівської територіальної громади Камінь-Каширського району земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 (№ 482 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність) та рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 в частині прийняття з державної у комунальну власність Любешівської селищної ради вказаної земельної ділянки (№ 481 додатку до рішення переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність Любешівської селищної ради) є незаконними тапідлягають скасуванню.

Розпорядження Любешівської райдержадміністрації від 23.12.2013 № 392 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Люб`язівської сільської ради Любешівського району, стосовно земельної ділянки № 20 реалізовано та вичерпало дію фактом формування спірної земельної ділянки як об`єкта речових прав та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Доводи відповідача-1 про відсутність підтвердження експертними дослідженнями порушень вимог земельного законодавства при розробленні та затвердженні землевпорядної документації щодо спірної земельної ділянки не заслуговують на увагу суду. Згідно витягу з ДЗК за складом угідь земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0009 віднесено до відкритих заболочених земель. Відповідно до опису меж кадастрового плану земельної ділянки від В до Г розташовано меліоративний канал.

Крім цього, безпосередньо біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 10.07.2024 сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1037, площею 0,4702 га, яка відноситься до земель водного фонду з цільовим призначенням 10.04 Для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами, зі складом угідь штучні водотоки (канали, колектори, канави).

Любешівською експлуатаційною дільницею РОВР у Волинській області 24.07.2024 обстежено частину каналу 1-1Д протяжністю 390 м (з ПК0 до ПК3+90) Коростинської осушувальної системи в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 та встановлено, що його фактична ширина з ПК0+80 до ПК2+80 (протяжність 200 м) становить 30 м. Крім цього, зі схеми орієнтовних меж каналу 1-1Д, виготовленої за результатами проведеного обстеження, також вбачається, що вказаний державний канал протікає по центру земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності Любешівської селищної ради.

Канал 1-1Д є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи та разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, використовується РОВР у Волинській області для потреб ведення водного господарства попередження шкідливої дії вод, осушення земель та забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах.

Таким чином, формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 частково за рахунок земель водного фонду призвели до незаконної зміни їх цільового призначення на сільськогосподарські землі та, з урахуванням розміщення на ній нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, незаконного вибуття земельної ділянки із державної в комунальну власність.

Щодо обрання неефективного способу захисту порушеного права та наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд зазначає, що в даному випадку Камінь-Каширською окружною прокуратурою у даній справі подано негаторний позов.

З урахуванням того, що об`єкт державного нерухомого майна канал 1-1Д Коростинської осушувальної системи, що відноситься до міжгосподарських меліоративних систем, перебуває на балансі та обслуговується водогосподарською організацією РОВР у Волинській області, то частина спірної земельної ділянки фактично знаходяться у постійному користуванні вказаної державної водогосподарської організації, відноситься до земель водного фонду державної власності.

Зважаючи на те, що у Державному земельному кадастрі в порушення вимог чинного законодавства невірно визначено категорію землі та її цільове призначення, що обумовило фактичне її вилучення із земель водного фонду державної власності, а також може призвести до подальшого розпорядження нею неуповноваженим органом для цілей, відмінних від ведення водного господарства, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише в порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, шляхом усунення перешкоди державі в особі Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га, з одночасним припиненням права комунальної власності Любешівської селищної ради на неї.

Як виснував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.12.2023 у справі № 916/1517/22, єдиною підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації разом із скасуванням рішення органу державної виконавчої влади, яким затверджено документацію на підставі якої сформовано відповідну земельну ділянку.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 731/264/23 зазначено, що єдина, стала й уніфікована практика Верховного Суду щодо спірного питання свідчить, що визнання незаконними (протиправними) рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якими порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, є належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічно з наведених підстав належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів є скасування державної реєстрації земельної ділянки, якщо таку реєстрацію проведено із порушенням прав іншого власника земельної ділянки. При частковому накладанні земельних ділянок власник однієї з них може, зокрема, оспорювати відповідне рішення органу місцевого самоврядування й державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку іншого власника. У цьому випадку вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння не є належним способом захисту права, адже позивач не є власником тієї частини земельної ділянки відповідача, що не накладається на його землю.

Відповідачем-2 ГУ Держгеокадастру у Волинській області подано клопотання про застосування строків позовної давності. Управління посилається на те, що ні керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури, ні Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації не доведено належними доказами, коли саме Ковельська районна військова (державна) адміністрація в інтересах якої подано позов, могло стати відомо про порушення її прав, а також про те, що Камінь-Каширська районна військова (державна) адміністрація в силу покладених на неї повноважень не могла дізнатися про таке порушення, а тому є необхідність у застосуванні строків позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №

653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено правовий висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

У пункті 46 постанови від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (провадження № 14-740цс19), пункті 81 постанови від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду, тобто на вказану вимогу не поширюється позовна давність.

Таким чином, оскільки позов прокурора у даній справі є негаторним, позовна давність на заявлені вимоги не поширюється.

З огляду на зазначене, вимоги прокурора є підставними та обгрунтованими. Суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 13, частиною 1 ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати п. 482 додатку до акту прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у комунальну власність, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 03.12.2020 № 15-ОТГ, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009.

3. Визнати незаконним та скасувати п. 481 додатку до рішення Любешівської селищної ради від 24.02.2021 № 5/24 переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які приймаються із державної у комунальну власність, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009.

4. Усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації (44501, Волинська обл., м.Камінь-Каширський, вул.Воля, буд. 2, ) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом 1-1Д, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації сформованої на ній земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га.

5. Усунути перешкоди державі в особі уповноваженого органу Камінь-Каширської районної військової (державної) адміністрації (44501, Волинська обл., м.Камінь-Каширський, вул.Воля, буд. 2, ) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою державної власності водного фонду, розташованою під каналом 1-1Д, який є об`єктом нерухомого майна державної власності інженерної інфраструктури Коростинської осушувальної системи, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Любешівської селищної ради (44201, Волинська обл., Камінь-Каширський район, смт.Любешів, вул.Незалежності, буд.53, ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0009 площею 1,8189 га.

6. Стягнути з Любешівської селищної ради (44201, Волинська обл., Камінь-Каширський район, смт.Любешів, вул.Незалежності, буд.53, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Винниченка, буд. 15, ) 4 844грн 80коп витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (43021, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Винниченка, буд. 67, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Винниченка, буд. 15, ) 4 844грн 80коп витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 24.01.2025.

Суддя О. Г. Слободян