ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Справа №914/1148/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» б/н від 13.09.2024 (вх. суду від 13.09.2024 № 01-05/2573/24)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 про зупинення провадження (повний текст складено 04.09.2024, суддя А.Б. Мазовіта)

у справі № 914/1148/24

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ

до відповідача-1:Фермерського господарства «Саєнко», с. Гряда, Львівська область

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Салтичія, Запорізька область

про: стягнення 220 666,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Фермерського господарства Саєнко та ОСОБА_1 , м. Салтичія, про стягнення 220 666,68 гривень заборгованості за кредитом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

02.09.2024 до місцевого господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання (вх.№ 3258/24 02.09.2024) про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача-2 ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Заявник повідомив суд, що проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України. На підтвердження зазначених обставин подано копію Довідки військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (№08/2376 від 30.08.2024).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 у справі № 914/1148/24 задоволено клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі №914/1148/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України імперативно визначено, що у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої ст. 227 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 про зупинення провадження у справі № 914/1148/24, а справу направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що вирішальним є не перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а переведення їх на воєнний стан або залучення їх до проведення антитерористичної операції.

Скаржник звертає увагу, що з відкритих джерел мережі Інтернет вбачається, що військова частина НОМЕР_1 , це ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є територіальним органом охорони кордону в складі ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 охороняє ділянку державного кордону, що розташована в межах Львівської області.

Таким чином, на думку скаржника, враховуючи те, що військова частина НОМЕР_1 не переведена на воєнний стан, не залучена до проведення антитерористичної операції, місцевий господарський суд безпідставно зупинив провадження у цій справі.

Фермерське господарство «Саєнко» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу АТ Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 залишити без змін.

Відповідач 1 вказує, що Положенням по проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі визначено порядок проходження військової служби як у мирний час, так і особливості проходження військової служби в особливий період.

Також відповідач 1 стверджує, що прикордонним нарядам під час здійснення прикордонного контролю забороняється використовувати будь-які особисті технічні засоби електронних комунікацій, що не належать Державній прикордонній службі України та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду, мати при собі грошові кошти понад розмір, установлений центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Крім цього, відповідач 1 зауважує, що йому як голові ФГ «САЄНКО» не відоме місцезнаходження засновника фермерського господарства - ОСОБА_1 , який є відповідачем-2 по вказаному провадженню.

Відтак, на переконання відповідача 1, продовження розгляду у справі фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, пунктів 2,3,4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 7,13, ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач 2 відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.09.2024 справу № №914/1148/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» б/н від 13.09.2024 (вх. суду від 13.09.2024 № 01-05/2573/24) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 у справі № 914/1148/24.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма є імперативною, тобто за умови існування обставин, які викладені у статті, суд зобов`язаний в обов`язковому порядку зупинити провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої ст. 227 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 - 1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу (ч.2 ст. 195 ГПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Аналіз пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу, оформлюється письмовими наказами по особовому складу. Тому такий наказ по особовому складу є належним та достатнім доказом перебування сторони у складі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.

Аналогічних висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20, від 14.02.2024 у справі № 466/8799/22, від 28.11.2024 у справі 905/1426/23, в яких суд зазначив, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку, встановленому пунктом12 Положення. Інші докази (довідки, листи з військової частини) Верховний Суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу.

Зокрема, у постанові від 14.02.2024 у справі № 466/8799/22 Верховний Суд вказав, що матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання про зупинення провадження у справі представником відповідача долучено єдиний додаток копію довідки Військової частини НОМЕР_1 № 08/2376 від 30.08.2024 (а.с. 151), відповідно до якої солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Колегія суддів констатує, що вказана довідка не є достатнім та належним доказом перебування ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи те, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що довідка Військової частини не є достатнім доказом для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 3 частини першої статті 227 ГПК України, колегія суддів зазначає, що суд попередньої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 у справі № 914/1148/24 скасуванню.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням положень ст.129 ГПК України, апеляційний суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позивачем апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, оскільки не вирішує спір по суті. Такий (судовий збір) підлягає розподілу за наслідками вирішення спору Господарським судом Львівської області.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» б/н від 13.09.2024 (вх. суду від 13.09.2024 № 01-05/2573/24) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.09.2024 у справі № 914/1148/24 скасувати.

3. Матеріали справи № 914/1148/24 направити для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець