ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4941/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Скриннікової Н.С., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників (без виклику представників сторін) справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" () до відповідача-1: територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг (), відповідача-2: Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг () про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги у сумі 84 818, 31 грн

Рух справи та процесуальні дії у справі.

Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг (), відповідача-2: Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг () про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги у сумі 84 818, 31 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за типовим договором в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Скриннікову Н.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024р.

13.11.2024 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

28.11.2024 через електронний суд відповідач-1 (Криворізька міська рада) подав відзив на позов в порядку самопредставництва, просить відмовити у позові, застосувати строк позовної давності до вимог позивача; перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. В додатках до відзиву подано заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, яка обґрунтована необхідністю перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження необґрунтованістю позовних вимог та суспільним інтересом.

02.12.2024 через канцелярію суду відповідач-2 (Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради) надійшов відзив на позов (поштою відправлено 28.11.2024) в порядку самопредставництва, просить відмовити у позові, застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

02.12.2024 зареєстровано у канцелярції суду (подано 30.11.2024 через електронний суд) подану позивачем відповідь на відзив відповідача -1 (Криворізька міська рада), просить задовольнити позов, вважає, що відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, відповідач 1 є власником нерухомого майна, та отримував послуги.

06.12.2024 через електронний суд подано позивачем відповідь на відзив відповідача 2 (Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради) просить задовольнити позов, вважає, що договір було укладено, оскільки він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті виконавця; відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, через введений на території України карантин з 12.03.2020 по 30.06.2023 та воєнний стан з 24.02.2022; відповідач 2 має підстави для виникнення зобов`язання заплатити за послуги.

12.12.2024 через електронний суд відповідач-1 (Криворізька міська рада) подав заперечення щодо відповіді на відзив в порядку самопредставництва. Суд встановив, що заперечення подані з пропуском встановленого судом в ухвалі від 13.11.2024 процесуального 5 денного строку від дня отримання. Так відповідь на відзив відповідач-1 отримав 30.11.2024, а тому строк для надання заперечень станом на 12.12.2024 закінчився. Клопотання про поновлення пропущеного строку відповаіадч-1 не подав. З огляду на зазначене суд залишив без розгляду заперечення відповідача-1 та не надав оцінку.

07.01.2025 року через електронний суд представник позивача за довіреністю подала пояснення. Суд встановив, що до пояснень додано довіреність строк дії якої закінчився 31.12.2024, інших документів, які підтверджують повноваження представника суду не надано. Відтак суд залишив без розгляду пояснення представника позивача Самбурської Т.С. від 07.01.2025, оскільки вони подані особою, у якої відсутні належним чином оформлені документи, що підтверджують повноваження на представництво.

14.01.2025 своєю ухвалою господарський суд заяву відповідача -1 (Криворізька міська рада) із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишив без задоволення.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2013 по 01.05.2024 в сумі 84 254, 60 та заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2013 по 01.05.2024 в сумі 563, 71 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що об`єктом теплоспоживання є квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників, буд.52 кв.77, розташована в багатоквартирному житловому будинку, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач - Криворізька міська рада як власник зазначеної квартири отримує теплову енергію саме в житлове приміщення, а отже є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон №2189-VІІІ)

Стислий виклад позиції відповідача-1

Відповідач -1 заперечив проти позову, з огляду на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначив, що є неналежним відповідачем в силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, оскільки до відання саме виконавчих органів міських рад віднесено управління майном, яке належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Міська рада створює відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад; натомість встановлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц; від 12.12.2018 у справах №570/3439/16-ц та №372/51/16-ц); спірна квартира не перебуває на балансовому обліку Криворізької міської ради; відсутні договірні відносини з позивачем; за результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17); позивачем пропущено строк позовної давності, а тому наявні підстави для впровадження наслідків спливу позовної давності, враховуючи період за який позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, а саме, з 01.11.2013 року по 01.05.2024 року; Криворізькою міською радою не отримуються послуги з теплопостачання за вказаною адресою, не подавалася заява-приєднання до договору і не здійснюється сплата рахунків.

Стислий виклад позиції відповідача-2

Відповідач -2 заперечив проти позову, з огляду на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначив, що квартирою користувались фізичні особи; відсутні договірні відносини з позивачем, не подавалася заява-приєднання до договору і не здійснюється сплата рахунків;позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом, враховуючи період за який позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, а саме, з 01.11.2013 року по 01.05.2024 року;

Господарський суд розглянув подані докази, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, достовірності, вірогідності та

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є вимога про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування на загальну суму 84 818, 31 грн.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з належним укладенням договору, погодженням умов договору, строку його дії, порядку та строків наданих послуг, визначені (погоджені) сторонами договору порядок та строки оплати, підтвердження виконання зобов`язань за договором зі сторони позивача (наявність актів приймання-передачі, тощо), настання обов`язку зі сторони відповідача заплатити за теплову енергію та абонентське обслуговування, допущення невиконання (прострочення боржника) зобов`язань відповідачем, наявність підстав для стягнення штрафних санкцій у заявлених до стягнення сумах.

Підставою позову позивач визначає, що відповідачу щомісяця проводились нарахування відповідно до тарифів на послуги з центрального опалення з 01.01.2011, відповідач в порушення ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги № № 2189-VIII оплату за отримані послуги за попередні періоди не проводив, а тому утворилась заборгованість за період з 01.11.2013 по 01.05.2024.

Суд має зокрема встановити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1) Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже твердження позивача та заперечення відповідачів підлягають перевірці, а докази оцінці на предмет належності доказів і доведеності доказами тих обставин за для підтвердження яких вони подані.

Суд надав мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеного позивачем у позові та відповідачами у відзиві на позов, а також у відповіді на відзив та заявах відповідача; встановив чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та навів мотиви такого висновку; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Обставини справи встановлені судом.

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (Далі Позивач), засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, звернулось з позовом до Криворізької міської ради (відповідач -1) та Департаменту розвитку та інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (відповідач -2)

Позивач зазначив у позові, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку за алресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників, буд.52, кв.77. Криворізька міська рада як власник зазначеної квартири отримує теплову енергію саме в житлове приміщення, а отже є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про житловокомунальні послуги» №2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон №2189-VІІІ). Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення. розрахунок заборгованості, публічний договір від 05.10.2021.

Суд встановив, що відповідно до інформаційної довідки № 379675563 від 22.05.2024 квартира № 77 у будинку 52 по вул. Гірників. м. Кривий Ріг є комунальною власністю Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради на підставі свідоцтва про право власності САЕ №674244 від 07.05.2012 року та рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна» за №136 від 11.04.2013 року.

Суд встановив, що позивач просить стягнути заборгованість з 01.11.2013 по 01.05.2024.

Позивач зазначив у позові, що «відповідачу щомісяця проводились нараховування відповідно до тарифів на послуги з: централізованого опалення», однак позовом подано до двох відповідачів, відтак позивач не зазначив якому з двох відповідачів нараховувались суми до сплати за послуги.

За твердженням позивача нараховування здійснювались відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення:

з 01.01.2011 (затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., тариф на теплову енергію для населення 269,50 грн. за 1 Гкал);

з 31.10.2014 (затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №146 від 17.10.2014 р., плановий тариф на теплову енергію для населення 427,83 грн. за 1 Гкал.);

з 01.05.2015 (затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 720,15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ);

з 01.07.2016 (затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015р. зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1101 від 09.06.2016р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1411,77 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість);

з 04.11.2016 (затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015р. зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1782 від 06.10.2016р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1417 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 51,63 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість);

з 31.12.2017 ( згідно постанови від 28.12.17р. № 1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1424,96 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 1070,27 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової 354,69 грн/ Гкал); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 67,05 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 50,36 грн за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової 16,69 грн за 1 кв. м);

з 06.10.2018 ( відповідно до Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №240 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №1171" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1431,15 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн. /м? (з ПДВ);

з 01.01.2019 (відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1752 "Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", яке є виконавцем цієї послуги" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн./кв.м (з ПДВ).

з 05.11.2021 договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа», режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189- VІІІ., (далі - Індивідуальний договір).

Суд встановив, що позивач не надав доказів того, що нарахування здійснювались; що вони здійснювались у конкретних сумах за кожен окремий період, який зазначений вище; що ці нарахування відповідали саме тим нормативним актам, які зазначені у позові; позивач не надав доказів кому саме були здійснені ці нарахування, тобто хто саме був зобов`язаним заплатити; позивач не додав до позову розрахунки за періоди можливих нарахувань; позивач не надав доказів виставлення рахунків, надсилання/отримання; позивач не надав доказів належним чином укладених договорів за період з 01.11.2013 по 01.05.2024.

Суд встановив, що індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 05.10.2021 є публічним договором приєднання, який за твердженням самого позивача набрав чинність 05.11.2021. Проте позивач не надав суду доказів оприлюднення цього договору і не надав доказів набрання чинності договором саме 05.11.2021.

В силу статті 74 ГПК України суд встановив, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на те, що суд встановив, що позивач не довів факт набрання чинності договором та того, хто з відповідачів мав обов`язок заплатити, то і підстави для плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії не доведені доказами.

Суд встановив, що наданий розрахунок заборгованості за період з 01.11.2023 по 05.2024 містить відомості власника: Островерх Олена Артемівна; прилад обліку: теплоенергія з 05.11.2021, пільга: дитина війни 25% Островерх О.А. закрита 01.09.2012.

Отже цей розрахунок не стосується відповідачів, а тому суд визнав цей доказ неналежним.

Суд також визнав додані до позову в копіях акти № 61, 154, 71, 16, 192, 44, 80, 217, б/н від 02.11.2022, б/н 23.03.2023, 68 неналежними доказами, оскільки вони стосуються ОСББ Гірників 52.

Суд також встановив, що позивач, зазначаючи про порушення відповідачем вимог статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, яке на думку позивача, виразилось у не оплаті за отримані послуги за період з 01.11.2013 по 01.05.2024 в розмірі 84 818,31 грн. не зазначив яким з двох відповідачів було допущено порушення, а також не обґрунтував дію вказаного закону в часі, з урахуванням того, що перша редакція цього закону відбулась 09.11.2017, а позивач зазначив, що відповідач допустив порушення з 01.11.2013.

Суд встановив, що підстави для задоволення позову відсутні через необґрунтованість останнього.

Суд вирішив відмовити у позові повністю.

Щодо застосування строків позовної давності.

Відповідач-1 та відповідач-2 заявили клопотання про застосування строків позовної давності.

За змістом частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до Постанови Верховного Суду КГС від 17.10.2024 у справі № 914/2441/15(914/2778/21) (пункт Постанови 129) суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо встановить, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц і від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73).

З огляду на те, що суд вирішив відмовити у позові через необґрунтованість останнього, то підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності немає.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у застосуванні наслідків пропуску строків позовної давності до позовних вимог.

Відмовити у позові повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.01.2025

Суддя Н.С. Скриннікова