ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.01.2025 Справа № 914/2025/24
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія-В»
у справі №914/2025/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія-В», м. Вінниця
до відповідача: Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, м. Львів
про стягнення заборгованості у розмірі 1 013 900,00 грн
Суддя: Олена ЩИГЕЛЬСЬКА
Секретар с/з: Надія ВАШКЕВИЧ
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Сеник П.Р.
ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про стягнення заборгованості у розмірі 1 013 900,00 грн за договором №238 про закупівлю від 03.04.2024 року.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2024 позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Львівського державного університету безпеки життєдіяльності на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» 1 013 900,00 грн заборгованості та 15 208,50 грн судового збору.

Разом з тим представником позивача через систему «Електронний Суд» подано заяву щодо стягнення судових витрат (вх.№28751/24), в якій позивач просить долучити до матеріалів №914/2025/24 належним чином засвідчену копію договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт та квитанцію до прибуткового касового ордеру та здійснити розподіл судових витрат при винесені рішення по справі.

Ухвалою суду від 26.12.2024 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.01.2025.

В судове засідання 08.01.2025 з`явився представник відповідача, від представника позивача надійшла заява про проведення засідання без його участі (вх.№342/25).

Суд звертає увагу, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась і відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

В позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по справі, який складається з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

У відповіді на відзив позивач просив стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати.

27.11.2024 представником позивача подано заяву щодо стягнення судових витрат (вх.№28751/24), в якій позивач просить долучити до матеріалів №914/2025/24 належним чином засвідчену копію договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт та квитанцію до прибуткового касового ордеру та здійснити розподіл судових витрат при винесені рішення по справі.

Аргументи відповідача

Відповідач письмових пояснень та/або заперечень по суті заяви суду не подав, в судовому засіданні зазначив, що покладається на розсуд суду.

ОЦІНКА СУДУ

В силу дії п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. 3 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що адвокат Путілін Євген Вікторович (виконавець за договором) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» (замовник за договором) уклали Договір №88 про надання правничої допомоги від 08 травня 2020 року, за яким виконавець прийняв на себе зобов`язання щодо надання наступної правової допомоги замовнику - захисту прав і охоронюваних законом інтересів замовника в органах державної виконавчої влади, місцевого самоврядування на підприємствах, установах організаціях, незалежно від форм власності та в судах усіх рівнів стороною в яких являються «Замовник», по справі що включає в себе: а) складання та подання процесуальних документів; б) надання запитів для одержання інформації; в) представництво і захист інтересів Замовника з правами сторони та повноваженнями передбаченими ГПК України, без обмежень (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 3 Договору розмір гонорару визначається за угодою сторін у розмірі співмірному складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи шляхом підписання акту виконаних робіт з розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за одну годину роботи адвоката на час складання акту.

Матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АВ №1146763 адвоката Путіліна Євгена Вікторовича та копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №513 від 16.10.2006 року.

Також до матеріалів справи додано Детальний опис робіт №ПЄ-00001 від 27.11.2024 р. здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого адвокат Путілін Є.В. діючий на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №513, які надалі іменуються «Виконавець» склав детальний опис про те, що виконавцем були проведені наступні роботи (надані такі послуги) надання правничої допомоги, згідно договору від 08.05.2020р. №88 по справі №914/2025/24, що включає в себе:

- підготовка позовної заяви надсилання його стороні та подання в суд 3 години 10 хвилин.

- підготовка заяви про проведення засідань в режимі відеоконференцій направлення стороні та в суд 30 хвилин роботи

- підготовка відповіді на відзив направлення стороні та в суд 1 година роботи

- участь в судових засіданнях 1 година роботи

- підготовка заяви та документів щодо стягнення судових витрат, направлення стороні та подання до суду 45 хвилин роботи

- підготовка заяви про надання копії рішення 15 хвилин роботи.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на день складання акту складає для працездатних осіб 2270 грн. 40% прожиткового мінімуму за 1 годину роботи складає 1211,20 грн. Разом 6 годин 40 хвилин роботи = 8000 грн.

Загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 8000 грн (вісім тисяч гривень).

Також долучено Квитанцію до прибуткового касового ордеру №271136 від 27.11.2024 року, за яким від ТОВ «Глорія-В» прийнято 8 000,00 грн на підставі Договору №88 від 08.05.2020 р, детальний опис від 27.11.2024 року.

Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, у відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, має бути співмірним: із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).

Суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19.

Аналізуючи заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу позивача, суд зауважує, що заява про надання копії рішення до суду не подавалася, відтак адвокатом безпідставно враховано підготовку означеної заяви до послуг з надання правничої допомоги.

Також одним з пунктів наданих адвокатом послуг є підготовка заяви та документів щодо стягнення судових витрат, направлення стороні та подання до суду 45 хвилин роботи.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до усталеної практики, щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Відповідну постанову Об`єднана палата прийняла 2 лютого 2024 року по cправі №910/9714/22.

Обсяг виконаної роботи та час, витрачений адвокатом, які зазначені в детальному описі робіт №ПЄ-00001 від 27.11.2024 р. , є частково необґрунтованими, оскільки кількість годин, яка зазначена і необхідна була адвокату для вчинення відповідних дій, на думку суду є завищеною.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі № 520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі № 521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17 акцентує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Також суд враховує висновки, які викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №925/331/20, зокрема, що: "….наявність в окремому документі помилки, чи неточності у його оформленні, не є підставою для висновку про відсутність понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо з матеріалів справи вбачаються обставини фактичного надання такої правової допомоги, адже певні недоліки в заповненні документів носять виключно оціночний характер……".

Оцінивши надані позивачем докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи ціну позову, поведінку сторін, результат розгляду справи №914/2225/24, здійснивши відповідний розрахунок суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 6 184,00 грн витрат на правову допомогу, оскільки саме такі витрати позивача є фактичними, неминучими, співмірними до складності справи, підтвердженими та обґрунтованими долученими доказами.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 221, 233-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» про стягнення судових витрат (вх.№28751/24) - задовольнити частково.

2. Стягнути Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Клепарівська, будинок 35; ідентифікаційний код 08571340) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» (21036, м. Вінниця, вулиця Бурбело Олександри, будинок 3, квартира 83; ідентифікаційний код 41716575) 6 184,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 10.01.2025.

Суддя Щигельська О.І.