ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3168/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д»

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 (суддя Ю.М. Невінгловська, м.Одеса, повний текст складено 23.10.2024)

у справі №916/3168/24

за позовом: Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д»

про стягнення 124795,21 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року Фізична особа - підприємець Кіктенко Світлана Павлівна звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» про стягнення заборгованості за договором найму (оренди) нежитлового приміщення від 13.12.2023 у загальному розмірі 124795,51 грн, а саме: 113709,66 грн суми основного боргу, 8969,40 грн - пені, 1125,21 грн - інфляційних витрат та 991,24 грн - 3% відсотків річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення від 13.12.2023 в частині сплати орендної плати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» на користь Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни суму основного боргу в розмірі 113709,66 грн, 500,00 грн пені, 991,24 грн - 3 % річних, 1125,21 грн інфляційних втрат, а також 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване доведеністю позивачем факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати орендних платежів за укладеним між сторонами договором оренди нежитлового приміщення від 13.12.2023, що зумовлює наявність правових підстав для стягнення з відповідача основного боргу, штрафних санкцій (пені) та компенсаційних нарахувань (інфляційних втрат та 3% річних).

Водночас, суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, встановив, що він є арифметично неправильним, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок та встановлено, що пеня, яка повинна бути нарахована на заборгованість відповідача, становить 8944,62 грн.

При цьому, місцевий господарський суд, керуючись частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, беручи до уваги, що відповідач є юридичною особою, створеною співвласниками, в тому числі фізичними особами будинку, в якому вони проживають, з метою забезпечення життєдіяльності будинку для проживання в ньому та належного використання усіма співвласниками спільного майна, враховуючи дію воєнного стану в Україні, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зменшив розмір пені до 500,00 грн.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що договір оренди нежитлового приміщення не набув чинності у зв`язку з його непідписанням сторонами; приміщення загальною площею 127,5 кв.м, розташоване за адресою:м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 59Д, не було передано відповідачу, що підтверджується відсутністю акту приймання відповідного приміщення, що не дає позивачу жодної правової підстави для пред`явлення позову зі стягнення заборгованості.

Крім того, за доводами скаржника, позивач є співвласником спільної сумісної власності багатоквартирного будинку (яка є предметом договору оренди (найму) нежитлового приміщення): допоміжним приміщенням загальною площею 127,5 кв.м, що унеможливлює укладення нею будь-яких договорів відносно цього майна без згоди інших співвласників.

Позиція позивача щодо апеляційної скарги

Фізична особа підприємець Кіктенко Світлана Павлівна у відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» залишити без задоволення.

Зокрема, позивач зазначала, що вона є власницею нежитлового приміщення загальною площею 127,5 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд 59 Д, при цьому Південно-західним апеляційним господарським судом постановою від 13.12.2023 у справі №916/1735/23 визнано укладеним між Фізичною особою-підприємцем Кіктенко Світланою Павлівною та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 127,5 кв.м в редакції, запропонованій позивачем, у зв`язку з чим відповідач мав сплачувати орендну плату за період з грудня 2023 (18 днів) по липень 2024 включно.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 06.11.2024 за вх.№4184/24.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у справі №916/3168/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3168/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

14.11.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у справі №916/3168/24.

З огляду на ціну позову у даній справі, що становить 124795,21 грн і є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою ухвалою від 19.11.2024 постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Також цією ж ухвалою суду від 19.11.2024 встановлено позивачу строк до 04.12.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 04.12.2024 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

04.12.2024 від Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4184/24/Д3).

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) є 96.02. «Надання послуг перукарнями та салонами краси».

Відповідно до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №07672, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 10.02.2005, Кіктенко Світлані Павлівні на праві приватної власності належать нежилі приміщення технічного поверху загальною площею 127,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 59Д.

У квітні 2023 року Фізична особа підприємець Кіктенко Світлана Павлівна звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д», в якому просила суд:

-стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» на користь Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни завдані збитки у вигляді неотриманого доходу у розмірі 357500, 00 гривень;

-визнати укладеним між Фізичною особою-підприємцем Кіктенко Світланою Павлівною та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 127,5 кв.м в редакції, запропонованій позивачем.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа підприємець Кіктенко Світлана Павлівна посилалась на те, що вона є власницею нежитлового приміщення загальною площею 127,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак даним приміщенням фактично користується відповідач. Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір оренди нежитлового приміщення або звільнити останнє, проте відповідач дані звернення проігнорував та належне йому майно з приміщення не прибрав.

Постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 13.12.2023 у справі №916/1735/23, яка набрала законної сили, визнано укладеним між Фізичною особою-підприємцем Кіктенко Світланою Павлівною, як орендодавцем, та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д», як орендарем, договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 127,5 кв.м у редакції, запропонованій позивачем, але виключивши з пункту 6.1. договору фразу «а саме до « 25» квітня 2023 року».

Відповідно до пункту 1.1. договору орендодавець передає орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 127,5 кв.м, на строк, зазначений в пункті 6.1. цього договору. Приміщення розташоване у будинку АДРЕСА_2 . Технічний стан та інші характеристики приміщення, що передається в оренду на умовах цього договору, зафіксовані в акті приймання-передачі (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору, і повністю задовольняють орендаря.

Згідно пункту 1.2. договору вказане в пункті 1.1. цього договору приміщення належить орендодавцю на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Приміщення, що передається в оренду, не є предметом судових спорів між орендодавцем і будь-якою третьою особою, не знаходиться під арештом, не передане в оренду третім особам, але перебуває під заставою.

Згідно пункту 1.3. договору балансова вартість орендованого приміщення з урахуванням індексації на момент укладання цього договору складає 3570000 (три мільйона п`ятсот сімдесят тисяч) грн 00 коп.

У пункті 1.4. договору визначено, що приміщення, зазначене в пункті 1.1. цього договору, що передається в оренду на умовах цього договору, повинно бути використане орендарем виключно за призначенням, як нежитлове приміщення для провадження статутної діяльності ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д». Якщо орендар користуватиметься орендованим приміщенням (чи його частиною) всупереч призначенню, то орендодавець має право вимагати розірвання цього договору. Зміна призначення користування приміщенням можлива лише за умови отримання письмової згоди орендодавця і відповідних погоджень, необхідних згідно чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1.5. договору орендар не має право передавати частину орендованого приміщення в суборенду третім особам без письмової згоди орендодавця.

Пунктом 2.1.1. договору передбачено, що орендодавець зобов`язаний протягом 14 днів з моменту підписання цього договору передати орендарю приміщення згідно акту приймання-передачі із зазначенням стану приміщення і переліку обладнання, меблів, інвентарю, при їх наявності, на момент їх передачі в оренду. Акт підписується повноважними представниками сторін. По одному примірнику акту знаходиться в кожної сторони.

За умовами пункту 2.2.11. договору орендар зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі орендну плату та інші платежі за цим договором.

Пунктом 3.1. договору визначено, що сума орендної плати становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн на місяць.

Відповідно до пункту 3.2. договору орендна плата починає нараховуватись після підписання акту приймання-передачі.

Згідно пункту 3.3. договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно, авансом не пізніше 5 числа поточного місяця.

У пункті 4.1. договору визначено, що за прострочення виконання орендарем грошових зобов`язань у встановлений цим договором строк, орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 1% від суми боргу, але не більше подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом 1 року (пункт 6.1. договору).

Відповідно до пункту 6.2. договору закінчення строку договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Як зазначала позивач, на виконання умов вказаного договору найму (оренди) Фізичною особою-підприємцем Кіктенко Світланою Павлівною було виставлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» рахунок-фактуру №15 від 12.07.2024, за яким відповідач повинен сплатити 113709,66 грн за оренду нежитлового приміщення за період з грудня 2023 (18 днів) по липень 2024 включно, а саме:

8709,66 грн оренда нежитлового приміщення за грудень 2023 (18 днів);

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за січень 2024;

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за лютий 2024;

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за березень 2024;

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за квітень 2024;

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за травень 2024;

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за червень 2024;

15000,00 грн оренда нежитлового приміщення за липень 2024.

Як вбачається із копії опису вкладення у цінний лист за №089, представником Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни адвокатом Б. Клачок направлено на адресу та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» лист-повідомлення від 11.01.2024 про необхідність внесення орендної плати за договором найму (оренди) нежитлового приміщення у буд. №59-Д по вул. Академіка Вільямса у м. Одесі загальною площею 127, 5 кв.м від 13.12.2023.

Із поштової квитанції кур`єрської служби KisExpres від 02.02.2024 слідує, що позивачем було здійснено направлення листа-повідомлення від 02.02.2024 на адресу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д», який не було вручено останньому у зв`язку з відсутністю отримувача за вказаною адресою.

Із поштової квитанції кур`єрської служби KisExpres від 19.04.2024 вбачається, що позивачем було здійснено направлення листа-повідомлення від 18.04.2024 щодо погашення заборгованості за договором найму (оренди) нежитлового приміщення у буд. АДРЕСА_1 загальною площею 127,5 кв.м на адресу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д», який не було вручено останньому у зв`язку з відмовою голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку отримувати вказане повідомлення.

Доказів про надання відповідачем відповіді на вищезазначені вимоги або доказів виконання вищезазначених вимог матеріали справи не містять.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором найму (оренди) нежитлового приміщення від 13.12.2023 у загальному розмірі 124795,51 грн, а саме: 113709,66 грн суми основного боргу, 8969,40 грн - пені, 1125,21 грн - інфляційних витрат та 991,24 грн - 3% відсотків річних.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 13.12.2023 у справі №916/1735/23 визнано укладеним між Фізичною особою-підприємцем Кіктенко Світланою Павлівною та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку №59 Д по вулиці Академіка Вільямса, місто Одеса, загальною площею 127,5 кв.м.

Відповідний договір за своєю правовою природою є договором оренди.

За приписами частин першої, шостої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 759 та статті 761 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з частиною другою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Тобто законодавець передбачив загальне правило, за яким визначається як початок, так і припинення договірних правовідносин з оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини).

Фактом початку та відповідно припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря.

Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди.

Як вбачається зі змісту пункту 2.1.1. договору найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку №59 Д по вулиці Академіка Вільямса, місто Одеса, загальною площею 127,5 кв.м, орендодавець зобов`язаний протягом 14 днів з моменту підписання цього договору передати орендарю приміщення згідно акту приймання-передачі із зазначенням стану приміщення і переліку обладнання, меблів, інвентарю, при їх наявності, на момент їх передачі в оренду. Акт підписується повноважними представниками сторін. По одному примірнику акту знаходиться в кожної сторони.

При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що у пунктах 3.1., 3.2 договору визначено, що сума орендної плати становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн на місяць. Орендна плата починає нараховуватись після підписання акту приймання-передачі.

Отже, з наведеного слідує, що визначальним для визначення дати початку нарахувань орендної плати за укладеним між сторонами у даній справі в судовому порядку договором оренди нежитлового приміщення є дата підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

В матеріалах справи відсутні докази підписання між сторонами акту приймання-передачі приміщення у будинку 59-Д по вулиці Академіка Вільямса, місто Одеса, загальною площею 127,5 кв.м. Також матеріали справи не містять і будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачем вчинялись дії для оформлення відповідного акту.

Отже, з урахуванням встановлених у даній справі обставин та змісту пунктів 2.2.1., 3.2. договору оренди нежитлового приміщення від 13.12.2023, апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведення позивачем факту настання строку виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості орендної плати за відповідним договором, що безпідставно не було враховано місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 113709,66 грн є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Також, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача 8969,40 грн пені, 1125,21 грн інфляційних витрат та 991,24 грн - 3% відсотків річних, які у даному випадку є похідними від позовних вимог про стягнення суми основного боргу за договором оренди нежитлового приміщення від 13.12.2023.

Висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із частиною першою статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права і ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням прийняття судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позовної заяви та задоволення апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід покласти на позивача, із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи подання позовної заяви та апеляційної скарги у електронній формі з використанням системи «Електронний суд».

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у справі №916/3168/24 скасувати.

3.Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни відмовити.

4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран