ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4629/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк"

до відповідача-1: Фермерського господарства "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС"

відповідача-2 - ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерство фінансів України

про стягнення 2282707,4 грн

за участю представників:

від позивача - Гордієнко В.А.

від відповідачів та третьої особи - не прибули

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Фермерського господарства "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС", ОСОБА_1 про солідарне стягнення 2282707,40грн заборгованості за кредитним договором від 11.01.2023 № 37613807-КД-3, з яких 967696,60грн борг по тілу кредиту, 347314,20грн заборгованість з процентів та 967696,60грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Ухвалою від 21.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 20.11.2024, залучено третю особу. Крім того, суд звернув увагу відповідача-1 на необхідність зареєструвати електронний кабінет.

Третя особа отримала ухвалу в електронному кабінеті 21.10.2024 після 17 години.

24.10.2024, у встановлений строк, третя особа подала пояснення, у яких підтримує позов і просить розглянути справу без її участі.

Відповідач отримав ухвалу 09.11.2024 за адресою реєстрації АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Оскільки відповідач-2 є фізичною особою, то суд відповідно до ст. 176 ГПК України здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру. Так, згідно з відповіддю від 21.10.2024 з цього реєстру вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (який до того ж є головою відповідача -1 - Фермерського господарства "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС" ) - АДРЕСА_3.

Відповідач-2 отримав ухвалу про відкриття 29.10.2024 відповідно до поштового повідомлення.

11.11.2024 у встановлений строк до суду надійшов відзив, підписаний головою відповідача -1 - Фермерського господарства "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС" ОСОБА_1, який є відповідачем-2 у цій справі. У відзиві не заперечується отримання кредиту, але звертається увага, що позивач зазначив, що остання оплата була 25.09.2024, але за кредитом було сплачено ще 25.10.2024 200000грн. Крім того, просить відмовити в стягненні 347314грн процентів, оскільки вважає, що вони нараховані неправильно.

Також у відзиві зазначається, що позивач не надав доказів звернення з вимогою до поручителя. Крім того, посилається на те, що війна впливає на ведення господарської діяльності, тому порушуються строки виконання договорів, що вбачається і з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яка підтвердила надзвичайність, невідворотність та об`єктивність цих обставин.

19.11.2024 позивач подав відповідь на відзив, в якому наполягає на обгрунтованості позову. Крім того, позивач повідомив, що під час розгляду справи відповідач сплатив 200500,70грн. З огляду на викладене, зазначає, що борг наразі становить 867446,26грн борг по тілу кредиту, 347314,20грн заборгованість з процентів та 867446,26грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Ухвалою від 20.11.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 18.12.2024.

08.01.2025 позивач подав заяву, якою повідомив, що заборгованість під час розгляду справи погашалась, через що наразі заборгованість становить 60059,36 грн борг по тілу кредиту, 347314,20грн заборгованість з процентів та 60059,33 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

11.01.2023 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі - Позивач, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Банк) та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС" (надалі - Відповідач-1, ФГ "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС") було укладено кредитний договір № 37613807-КД-3 (надалі - Кредитний договір) відповідно до умов якого Відповідачу-1 було надано кредит у розмірі 3 800 000 грн., на наступні цілі - поповнення обігових коштів (п. А.2. Кредитного договору) із терміном повернення 01.03.2024 р. (пп. А.3., 1.2., 2.2.3. Кредитного договору).

Пунктом 6.1. Кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Зазначене підтверджується копіями кредитного договору № 37613807-КД-3 від 11.01.2023 та протоколу перевірки кваліфікованих електронних підписів.

13.01.2023 року на поточний рахунок Відповідача-1 НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3800000.00 грн, що підтверджується копіями виписки по рахунку НОМЕР_1 .

Також 11.01.2023 року між Позивачем та Відповідачем-1 була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору № 37613807-КД-3 від 11.01.2023 року (далі за текстом - Додаткова угода) відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку Кредиту, зазначеного в п. А.3 Договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - "Програма") та умов цієї Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно із п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 18.32 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7% але не більше Індекс UIRD (3міс)+7% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в в п.п.2.3, 2.7 цієї Додаткової угоди, Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі:

в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення від суми простроченої заборгованості за Кредитом та в розмірі компенсаційної процентної ставки від суми непростроченої заборгованості за Кредитом;

в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п.2.1 цієї Додаткової угоди + 5% річних від суми простроченої заборгованості за Кредитом та в розмірі базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1 цієї Додаткової угоди від суми непростроченої заборгованості за Кредитом;

в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за Кредитним договором Відповідачу-1 було відкрито рахунок НОМЕР_2 (п. А.4. Кредитного договору).

11.01.2023 року між Позивачем та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-2) було укладено Договір поруки № 37613807-ДП-3/1 (далі - Договір поруки), предметом якого зобов`язання перед Кредитором відповідати солідарно з Позичальником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору (п. 1.1. Договору поруки).

Зазначене підтверджується копією договору поруки № 37613807-ДП-3/1 від 11.01.2023 року та протоколом перевірки кваліфікованих електронних підписів.

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 Додаткової угоди Позичальник обізнаний про те; що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми Кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі , затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 723 зі змінами. При цьому Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

05.04.2022 між Міністром фінансів України Марченко Сергієм Михайловичем (далі за текстом - Гарант) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 (далі за текстом - Договір гарантії), відповідно до п. 6 якого Гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара (АТ КБ "ПРИВАТБАНК") безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. Відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до п. 31. Договору гарантії у разі настання гарантійного випадку банккредитор направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

За змістом п. 35. Договору гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від банкукредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитору суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору, на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії, загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії, гарант отримав підтвердження від агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору та здійснення гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам законодавства на момент здійснення такої виплати.

Згідно із п. 38. Договору гарантії у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненної гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом.

Відповідно до п. 39. Договору гарантії з метою реалізації зворотньої вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується:

- застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору за таким проблемним кредитом;

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяву про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Відповідно до п. 2.13. Додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. цієї Додаткової угоди).

За змістом п. 2.14. Додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до пункту 2.11. цієї Додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Зазначене підтверджується копіями Додаткової угоди №1 від 11.01.2023 року, протоколом перевірки кваліфікованих електронних підписів та Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022.

Відповідач-1 порушив свої зобов`язання за Кредитним договором, припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів. 07.08.2024 року Позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ "УКРЕКСІМБАНК" (Агента) Вимога на сплату за гарантією № 273 від 07.08.2024 за Договором про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022. Відповідно до даної вимоги Банк просив:

"Перерахувати перерахувати суму сплати за гарантією в розмірі 1 267 744,55 грн. (Один мільйон двісті шістдесят сім тисяч сімсот сорок чотири гривні 55 копійок) на рахунок № НОМЕР_3 відповідно до пункту 35 Договору."

Також, 12.08.2024 року Позивачем було направлено повідомлення до ФГ "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС" та ОСОБА_1 про надсилання вимоги гаранту.

На підтвердження надіслання повідомлення про надіслання вимоги гаранту позивач надав до матеріалів справи описи вкладень(а.с. 95-97, т.1) та списки згрупованих відправлень.

05.09.2024 року Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 1 267 744,55 грн. Проте, у зв`язку з здійсненням Відповідачем-1 часткового погашення заборгованості в період з 07.08.2024 року (дата направлення вимоги) по 05.09.2024 року (дата перерахування суми сплати за гарантією), станом на дату перерахунку коштів від Міністерства фінансів України було виявлено надлишкову суму сплати гарантії за проблемними кредитами.

У зв`язку з чим, Банком було проведено повернення Гаранту суми коштів у розмірі 150 000,00 грн., а на рахунок Відповідача зараховано 1 117 744,55 грн.

З урахуванням гарантійних виплат гаранта заборгованість Відповідача-1 перед Позивачем за Кредитним договором станом на 10.10.2024 становила 2282707.40 грн., з яких: 967696.60 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 347314.20 грн. - заборгованості за процентами. Заборгованість Відповідача-1 перед державним бюджетом становила 967696.60 грн.

Під час розгляду справи заборгованість погашалась. Так, 08.01.2025 позивач подав заяву, якою повідомив, що заборгованість під час розгляду справи погашалась, через що наразі заборгованість становить 60059,36 грн борг по тілу кредиту, 347314,20грн заборгованість з процентів та 60059,33 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

З огляду на викладене, суд закриває провадження у справі за відсутністю предмету спору відповідно до ст. 231 ГПК України в частині позовних вимог про стягнення 907637,24грн заборгованості за тілом кредиту та 907637,27грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

З викладених у позовній заяві обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, вбачається, що Відповідач-1 порушив своє зобов`язання.

Відповідач-2 несе солідарну відповідальність, як поручитель Відповідача-1, за невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором.

Враховуючи те, що зобов`язання Відповідача-1 було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України, Позивач звернувся із відповідною вимогою до гаранта, який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією.

Своє право на стягнення за зворотною вимогою за сплаченою гарантією до боржника Гарант реалізує шляхом наділення Позивача повноваженнями на стягнення з Відповідача сплаченої відповідно до гарантії суми.

Враховуючи вищевикладене, Позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх законних права та інтересів шляхом стягнення з Відповідачів суми заборгованості.

Щодо заперечень відповідача, то суд відхиляє їх, виходячи з наступного.

Стосовно заперечень Відповідача щодо нарахованих відсотків, то 11.01.2023 року між Позивачем та Відповідачем-1 була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору № 37613807-КД-3 від 11.01.2023 року.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди № 1 до договору : За користування кредитом на умовах та в порядку визначених додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана та становить на дату укладання додаткової угоди розмір 18.32% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (з місяці) +7 %, де індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на сайті НБУ

За умовами п. 2.10. Додаткової угоди № 1 до договору у випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3 договору Позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п.2.1. цієї додаткової угоди + 5 % річних.

З огляду на вищезазначене, необхідно дослідити Розрахунок заборгованостi за договором No 37613807-КД-3 вiд 11-01-2023 , укладеного мiжПриватБанкомта клiєнтом - ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС ФГ, станом на 10-10-2024 р.

Відповідно до даного Розрахунку проценти нараховуються наступним чином: Базою для нарахування процентiв на залишок поточноi заборгованостi за кредитом є «Залишок поточноi заборгованостi за наданим кредитом (тiлом кредиту)» (колонка № 3), а процентна ставка, яка застосовується зазначена в колонці № 6 «Процентна ставка (поточна)»

Базою для нарахування процентiв на залишок просроченої заборгованостi за кредитом є «Залишок простроченоi заборгованостi за наданим кредитом (тiлом кредиту)» (колонка № 4), а процентна ставка, яка застосовується зазначена в колонці № 7 «Процентна ставка (прострочена)»

Враховуючи вищевикладене, в колонці № 6 «Процентна ставка (поточна)» та колонці № 7 «Процентна ставка (прострочена)» за один і той самий період, зазначений один і той самий розмір процентної ставки, а саме розмір базової процентної ставки, який передбачений п. 2.1. Додаткової угоди № 1 (вираховувався за формулою, зазначеною в п. 2.1. Додаткової угоди № 1).

Таким чином, під час розрахунку процентів, нарахованих на залишок просроченої заборгованостi за кредитом, Банком не застосовувались ані положення п. 2.10. Додаткової угоди № 1 до договору, ані ст. 625 Цивільного кодексу України.

Щодо суми коштів у розмірі 300 000 гривень, сплаченої 25.09.2024 року, то як зазначалось вище, Відповідач порушив свої зобов`язання за Кредитним договором, припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

07.08.2024 року Позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ "УКРЕКСІМБАНК" (Агента) Вимога на сплату за гарантією № 273 від 07.08.2024 за Договором про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022. Відповідно до даної вимоги Банк просив

"Перерахувати суму сплати за гарантією в розмірі 1 267 744,55 грн. (Один мільйон двісті шістдесят сім тисяч сімсот сорок чотири гривні 55 копійок) на рахунок № НОМЕР_3 відповідно до пункту 35 Договору."

05.09.2024 року Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 1 267 744,55 грн.

Проте, у зв`язку з здійсненням Відповідачем-1 часткового погашення заборгованості в період з 07.08.2024 року (дата направлення вимоги) по 05.09.2024 року (дата перерахування суми сплати за гарантією), станом на дату перерахунку коштів від Міністерства фінансів України було виявлено надлишкову суму сплати гарантії за проблемними кредитами.

У зв`язку з чим, Банком було проведено повернення Гаранту суми коштів у розмірі 150 000,00 грн., а на рахунок Відповідача зараховано 1 117 744,55 грн.

Відповідна сума знайшла своє відображення в розрахунку заборгованості 05.09.2024 і була зарахована на погашення тіла заборгованості, у зв`язку з чим тіло заборгованості 05.09.2024 року зменшилось до 1117744,55 грн. (2235489,10 грн. (Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) станом на 23.08.2024) = 1117744,55 грн.).

При цьому, в подальшому заборгованість перед Гарантом обліковується на рахунку НОМЕР_4 (виписка по даному рахунку подана з позовною заявою)

25.09.2024 року було здійснено погашення заборгованості у розмірі 300000.00 гривень, що не заперечується АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_2 за період з 11.01.2023 р. по 14.10.2024 р., поданою разом з позовною заявою.

25.09.2024 року відповідні кошти були зараховані в наступному порядку:

- 150000.00 грн. - Погашення заборгованостi перед бюджетом по виплаченiй Гарантiї за кредитним договором 37613807-КД-3 вiд 11.01.2023 (NC2OSLOS0X8V5). (транзакція відображена також у виписці по рахунку НОМЕР_4 )

- 150000.00 - Погашення заборгованостi по кред.договору 37613807- КД-3 (транзакція відображена також у виписці по рахунку НОМЕР_1 )

Оскільки Розрахунок заборгованості за договором No 37613807-КД-3 вiд 11-01- 2023 , укладеного мiж ПриватБанкомта клiєнтом - ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС ФГ містить відомості щодо боргу клієнта саме перед банком, в колонці № 5 "Сума погашення за наданим кредитом" станом на 25.09.2024 року відображено суму коштів, які пішли на погашення саме заборгованості за тілом кредиту у розмірі 150000.00 грн.

Сума коштів у розмірі 150000.00 грн., які пішли на погашення заборгованостi перед бюджетом по виплаченiй Гарантiї за кредитним договором 37613807-КД-3 вiд 11.01.2023 відображені у виписці по рахунку НОМЕР_4 , яка містить відомості щодо боргу клієнта перед бюджетом по виплаченій Гарантії.

Щодо суми коштів у розмірі 200 000 гривень, сплаченої 25.10.2024 року, то позовна заява АТ КБ "ПРИВАТБАНК" була подана до суду 16.10.2024 року. Таким чином ані позовна заява, ані розрахунок заборгованості, ані виписки по рахунку не можуть містити даних та операцій, здійснених після моменту подання позовної заяви.

Щодо заперечень Відповідача про відповідальність поручителя перед кредитором за зобов`язаннями боржника, то 11.01.2023 року між Позивачем та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-2) було укладено Договір поруки № 37613807-ДП-3/1 (далі - Договір поруки), предметом якого зобов`язання перед Кредитором відповідати солідарно з Позичальником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору (п. 1.1. Договору поруки).

Відповідно до умов Договору поруки: Терміни і визначення, що вживаються в цьому Договорі використовуються у наступному значенні:

Позичальник - ФГ ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС, юридична адреса якого: 67623, УКРАЇНА, ОБЛ. ОДЕСЬКА, Р-Н. БІЛЯЇВСЬКИЙ, С. ПЕТРОВЕ, ВУЛ. 40-РІЧЧЯ ПЕРЕМОГИ, Б. 76, ідентифікаційний код юридичної особи 37613807.

Кредитний договір - Кредитний договір № 37613807-КД-3 від 11.01.2023 року, укладений між Кредитором та Позичальником, а також усі додаткові договори, угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісійних винагород та інших умов, які є чинними на момент укладання цього Договору або можуть бути укладені після його укладання.

В своєму відзиві Відповідач посилається на невиконання Позивачем вимог п. 2.1.2 Договору поруки 2.1.2., а саме, ненаправлення Поручителю вимоги із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь), що підлягає(ють) виконанню Поручителем.

Проте, варто звернути увагу суду на продовження відповідного пункту, на який посилається у своєму відзиві Відповідач, а саме:

"2.1.2. У випадку невиконання Позичальником якого-небудь із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, або невиконання Поручителем якого-небудь зобов`язання, передбаченого цим Договором, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь), що підлягає(ють) виконанню Поручителем. Не направлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою для здійснення Кредитором дебетового переказу коштів з рахунків Поручителя, згідно п.п. 2.1.1 цього Договору та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання Позичальником Зобов`язання, незалежно від факту направлення чи не направлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги."

Щодо посилання Відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1.

Суд враховує, що сторони в п. 7.8 кредитного договору № 37613807-КД-3 від 11.01.2023 узгодили, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по даному договору, якщо це невиконання виявилось наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення договору в результаті дії таких надзвичайних та невідворотних обставин (повінь, пожежа, землетрус і інші стихійні лиха, а також війна, військові дії, акти або дії державних органів та інші обставини непереборної сили відповідно до законодавства України), які сторони не могли ні передбачити, ні запобігти (форс-мажорні) обставини. Звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань можливе у випадку доведення стороною, яка посилається на дію форс-мажору, що такі обставини об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 7.9 кредитного договору сторона, що зазнала дії обставин, зазначених в п. 7.8, має протягом 3 робочих днів з моменту їх настання повідомити у письмовій формі.

Згідно з п. 7.10 несвоєчасне повідомлення позбавляє сторону посилатися на форс-мажор.

Відповідачі не надали суду доказів того, що вони звертались до позивача з повідомленням про форс-мажор згідно з п. 7.8, 7.9 договору, тому відповідно до п. 7.10 відповідачі позбавляються права посилатися на них.

До того ж, кредитний договір укладався 11.01.2023, тобто вже під час війни.

Крім того, суд враховує, що наявність форс-мажору може бути підставою для звільнення від відповідальності, а не звільняє від виконання зобов`язань. Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина перша статті 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом частини другої статті 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, норма частини другої статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

В статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5) (нова редакція), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, саме лише посилання відповідача на воєнний стан як форс-мажор, який унеможливлює виконання ним зобов`язання, не звільняє автоматично від відповідальності за невиконання зобов`язання, а відповідач повинен довести, як саме проявився форс-мажор під час виконання такого зобов`язання (постанова Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 922/854/21).

До того ж, позивач не просить стягнути якихось коштів в якості відповідальності, а він просить лише стягнути тіло кредиту, проценти за користування кредитом та заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково в сумі 467432,89грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на сторони порівну пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що позов було подано через Електронний суд, по 2804,60грн з кожного.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, п. 2 ст. 231, 232-240, 243, 331, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 907637,24 грн заборгованості за тілом кредиту та 907637,27 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, за відсутністю предмету спору.

3. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС" (код 37613807, с. Петрове Одеського району Одеської області, вул. Миру, 13А), ОСОБА_1 (код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" (код 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) 60059,36 грн борг по тілу кредиту, 347314,20грн заборгованість з процентів та 60059,33 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

4. Стягнути з Фермерського господарства "ПЕТРОВСЬКЕ ПЛЮС" (код 37613807, с. Петрове Одеського району Одеської області, вул. Миру, 13А) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" (код 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) 2804,60 грн судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" (код 14360570, м. Київ вул. Грушевського, 1Д) 2804,60грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 січня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова