ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025м. ХарківСправа № 922/3704/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (вул. Лешко-Попеля, буд. 13, літ. А-2, нежитлове приміщення № 2-18, м. Дніпро, 49005; )
до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (м/р Авіатор, м. Чугуїв, Харківська обл., 63501; )
про стягнення 680876,73 грн
за участю представників:

позивач - не з`явився,

відповідач - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" () 18.10.2024 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" () про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 680876,73 грн, з яких: 424800,00 грн - основний борг за поставлений товар; 34503,91 грн - 3% річних; 160355,07 грн - інфляційні втрати; 61217,75 грн - пеня. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору № ГРІ 23/07/1-21 від 23.07.2021 та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату за поставлений позивачем товар за видатковою накладною №0000404 від 03.08.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/3704/24 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

15.11.2024 до суду надійшла заява позивача (вх. № 28816/24) про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн за складання позовної заяви.

Протокольною ухвалою господарського суду від 19.12.2024 підготовче провадження у справі № 922/3704/24 закрито; розгляд справи по суті призначено на 14.01.2025 о 15:50.

У судове засідання, яке відбулося 14.01.2025, представники сторін не з`явились.

10.01.2025 від позивача надійшла заява (вх. № 688/25) про розгляд справи без участі його представника. У своїй заяві позивач наполягав на задоволенні позовних вимог та стягненні витрат на правничу допомогу, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач про причину неявки в судове засідання не повідомив. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому поштового відправлення, а саме копії ухвали-повідомлення від 19.12.2024.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (постачальник, позивач у справі) та Державним підприємством "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (покупець, відповідач у справі) було укладено Договір №ГРІ 23/07/1-21.

Згідно з п.п. 1.1 Договору, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар згідно специфікації (Додаток № 1), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Відповідно до розділу 2 Договору, асортимент товару, його обсяг (кількість) та вартість передбачається у специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору. Загальна вартість Договору складає 424800 грн, у т.ч. ПДВ (20%) - 70800,00 грн.

Пунктом 5.1 та пунктом 5.2 Договору передбачено, що покупець здійснює оплату наступним чином: 5.1.1. 100% вартості товару перераховує постачальнику не пізніше 120 банківських днів після отримання товару та проходження вхідного контролю. Розрахунки за отриманий товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 6.1 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Між сторонами також було укладено Специфікацію до Договору, якою визначено асортимент товару, його ціну та загальну вартість.

Після укладання вказаного Договору та Специфікації, позивач виставив боржнику рахунок фактуру № 0002484 від 26.07.2021 на суму 424800,00 грн з ПДВ.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснив поставку товару за видатковою накладною № 0000404 від 03.08.2023 на суму 424800,00 грн. Дана видаткова накладна підписана сторонами без зауважень. Однак, оплата за вказаний товар від відповідача не надійшла, станом на теперішній час відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 424800,00 грн.

Відповідно до п. 4.3 Договору, передача-приймання товару за кількістю здійснюється в пункті поставки.

Згідно з п. 4.4 Договору, приймання товару за якістю здійснюється на підприємстві покупця.

Умовами п. 7.2 Договору визначено, що у випадку виявлення дефектів в поставленому товарі покупець має право заявити рекламацію, та надає постачальнику рекламаційний акт.

Як вказує позивач, на його адресу від відповідача не надходили претензії чи акти рекламації щодо кількості, номенклатури, якості або невідповідності стандартам України, технічним умовам, відповідним ДСТУ діючим в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання з поставки товару відповідачу в повному обсязі, проте відповідач допустив порушення свого зобов`язання, а саме не здійснив оплати товару, отриманого за видатковою накладною № 0000404 від 03.08.2023, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 424800,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт передачі позивачем відповідачу товару та його вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Строк оплати наданих товару, відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору № ГРІ 23/07/1-21 від 23.07.2021 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 424800,00 грн боргу.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що при порушенні строків оплати товару покупець сплачує постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення, але не більше 1% від вартості товару.

Тож, за розрахунком позивача, у відповідності до п. 8.3 Договору, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 61217,75 грн за період прострочення з 26.01.2022 по 26.07.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з 26.01.2022 по 01.09.2024 в розмірі 160355,07 грн та 3% річних за період з 26.01.2022 по 10.10.2024 в розмірі 34503,91 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних у вищевказаних розмірах законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 680876,73 грн, у тому числі: 424800,00 грн основного боргу, 61217,75 грн пені, 34503,91 грн - 3% річних; 160355,07 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За умовами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" та Адвокатським Бюро "Сергія Женева" укладено договір - доручення про надання правової допомоги, предметом якого є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, у тому числі і ведення даної справи.

Відповідно до акту приймання-передачі та розрахунку гонорару № ОУ-000055 від 05.11.2024, позивач отримав правову допомогу, яка полягала у підготовці позовної заяви по справі № 922/3704/24.

Згідно з рахунком-фактурою № СФ-000055 від 05.11.2024, позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 2110.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок

його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової

допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено можливість суду, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, будь-яких заперечень щодо заяви позивача або обґрунтованого клопотання щодо зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем до суду подано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, який є розумним і співмірним із ціною позову та складністю справи, та підлягає стягненню з відповідача разом із судовим збором у розмірі 10213,15 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 126, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (м/р Авіатор, м. Чугуїв, Харківська обл., 63501; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (вул. Лешко-Попеля, буд. 13, літ. А-2, нежитлове приміщення № 2-18, м. Дніпро, 49005; ) - грошові кошти в сумі 680876,73 грн (з яких: 424800,00 грн - основний борг за поставлений товар; 34503,91 грн - 3% річних; 160355,07 грн - інфляційні втрати; 61217,75 грн - пеня); витрати зі сплати судового збору в розмірі 10213,15 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "16" січня 2025 р.

Суддя Н.М. Кухар