ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.01.2025м. ДніпроСправа № 904/43/25

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодко", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 381 516,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Солодко" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" про стягнення заборгованості в розмірі 356 080,29 грн, яка складається з:

- основного боргу в розмірі 340 884,15 грн,

- інфляційних втрат у розмірі 11 646,35 грн,

- 3% річних у розмірі 3 549,79 грн.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 138 від 08.11.2022 у частині оплати отриманого товару.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3 028,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3 028,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи, що ціна позову становить 381 516,10 грн, відповідно сума судового збору, враховуючи подання позовної заяви в електронній формі, становить 4 578,19 грн.

Суд звертає увагу, що позивач в якості доказів оплати судового збору додав до позовної заяви платіжні інструкції № 524 від 16.12.2024 на суму 4 272,97 грн., № 531 від 30.12.2024 на суму 305,22 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки канцелярії суду № 1/25 від 06.01.2025, платіжний документ №524 від 16.12.2024 вже був використаний в інших справах, а саме № 904/5462/24, вх. № 4-5241/24 від 16.12.2024 та № 904/5753/24 вх. № 4-5501/24 від 30.12.2024.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2024 у справі № 904/5462/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодко" (з доданими документами) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" про стягнення заборгованості за договором поставки повернуто без розгляду, а також повернуто Адвокатському об`єднанню "Адвокатська компанія "Клименко і партнери" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 4272,97гривень, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 524 від 16.12.2024.

Таким чином, платіжна інструкція № 524 від 16.12.2024 не може бути належним доказом сплати позивачем судового збору в розмірі 4 272,97 грн. в даній справі.

Крім того, відповідно до довідки канцелярії суду № 2/25 від 06.01.2025, платіжний документ № 531 від 30.12.2024 на суму 305,22 грн. вже був використаний в іншій справі, а саме №904/5753/24 вх. № 4-5501/24 від 30.12.2024.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі № 904/5753/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодко" (вх. № 5501/24 від 30.12.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" про стягнення 381 516,10 грн та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/5753/24 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції № 531 від 30.12.2024 як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/43/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/5753/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

За таких обставин, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 4 578,19 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

Таким чином, позивачу слід надати докази сплати судового збору в розмірі 4 578,19 грн.

2. Суд звертає увагу, що 21.07.2023 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29 червня 2023 року №3200-IX.

18.10.2023 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Отже, приписи ч. 6 ст. 6 ГПК України, в редакції, чинній з 18.10.2023, імперативно встановлюють обов`язок всіх юридичних осіб, які є учасниками судового процесу, зареєструвати у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС Електронний кабінет.

Всупереч вищенаведеному, згідно даних підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" Товариства з обмеженою відповідальністю "Солодко" не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

За приписами ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- докази сплати судового збору в розмірі 4 578,19 грн.

- докази реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю "Солодко" електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

Роз`яснити Позивачу, що в разі неусунення всіх недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.Г. Назаренко