ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

09 січня 2025 року м. ХарківСправа № 922/829/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх. № 31442/24 від 13.12.2024) на дії приватного виконавця щодо примусового виконання рішення по справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021; ),
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вул. Безлюдівська, буд. 1, м. Харків, 61109; ),
про стягнення 343317,20 грн,

за участю представників:

стягувача - Кравченко С.В., в режимі відеоконференції,

боржника (заявника) - Батракової О.Ю.,

приватного виконавця - Корольова М.А.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.09.2024 було відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" () до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" () про стягнення 343317,20 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 рішення Господарського суду Харківської області від 20.09.2022 у справі № 922/829/22 скасовано; прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено; присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" заборгованість за надані послуги транспортування природного газу за Договором № /П39 від 28.09.2011 у розмірі 240529, 91 грн, пеню у розмірі 41107, 24 грн, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 21413, 50 грн, інфляційні втрати у розмірі 40266,55 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 5149, 76 грн, а також витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7724, 64 грн.

11.04.2023 на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 судом апеляційної інстанції були видані відповідні накази.

13.12.2024 від боржника - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", на адресу Господарського суду Харківської області надійшла скарга (вх. № 31442/24) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 76706836.

Скаргу обґрунтовано тим, що АТ "Харківгаз" є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25 відсотків, (керуючий рахунками в цінних паперах АРМА, управитель від АРМА АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз"). Відтак, з урахуванням норм ч. 2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", дії приватного виконавця Корольова М.А. щодо прийняття до виконання заяви стягувача та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №76706836 від 04.12.2024 є противоправними та незаконними, а тому підлягають скасуванню. Також боржник вважає, що дії приватного виконавця щодо прийняття до виконання наказу по справі № 922/829/22 та відкриття на підставі нього виконавчого провадження № 76706836 вчинено з порушенням статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та норм Кодексу професійної етики приватних виконавців, оскільки виконавчим округом приватного виконавця Корольова М.А. визначено місто Київ, а у виконавчому документі чітко зазначено місцезнаходження боржника: м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, 61109. Рішення про прийняття до виконання вказаного виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження "за місцезнаходженням майна боржника" було прийнято приватним виконавцем у зв`язку з тим, що стягувач у заяві зазначив, що у боржника наявний відкритий розрахунковий рахунок в АТ "Банк "Кліринговий дім" (адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 5 літ. А), чим, на думку боржника, грубо порушив імперативні положення Кодексу професійної етики приватних виконавців, який є обов`язковим для дотримання усіма приватними виконавцями.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх. № 31442/24 від 13.12.2024) на дії приватного виконавця щодо примусового виконання рішення по справі № 922/829/22 прийнято та призначено до розгляду на 26.12.2024 о 13:45.

25.12.2024 до суду надійшли додаткові пояснення до скарги (вх. № 32374/24), які боржник просив долучити до матеріалів справи № 922/829/22 та врахувати їх під час розгляду скарги АТ "Харківгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №76706836.

Протокольною ухвалою господарського суду від 26.12.2024 розгляд скарги боржника відкладено на 09.01.2025 о 15:10.

06.01.2025 до суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. на скаргу стягувача (вх. № 295/25), в якому приватний виконавець, зокрема, зазначив, що з Реєстру корпоративних прав держави у статутних капіталах господарських товариств, який розміщено на офіційному сайті Фонду державного майна України, станом на 20.12.2024, вбачається, що АТ "Харківгаз" у списку підприємств, корпоративні права якого належать державі, відсутнє. Відповідно, відомості про реєстрацію державного управління корпоративними правами АТ "Харківгаз" відповідний Реєстр не містить, що виключає можливість застосувати п. 2 частини 2 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження". Наведене, на думку приватного виконавця, дає підстави для спростування доводів АТ "Харківгаз", що останнє є підприємством-боржником, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25%. Приватний виконавець також зазначає, що скаржник помилково ототожнює передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, корпоративних прав АТ "Харкігаз" з передачею їх у належність держави. Щодо підвідомчості приватний виконавець вказав, що він може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, в тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, про що зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України №23123/16620?33?18/20.5.1 від 11.06.2018. З огляду на викладене, приватний виконавець просив суд відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2025, представник боржника підтримала скаргу на дії приватного виконавця у повному обсязі.

Приватний виконавець Корольов М.А. та представник стягувача проти задоволення скарги боржника заперечували, наполягали на тому, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 76706836 було прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічне право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця закріплене в статті 339 ГПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже можливість оскарження до суду дій або бездіяльності державних/ приватних виконавців є гарантією прав сторін виконавчого провадження.

При цьому відповідно до наведених норм закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржити до суду як кожне окреме рішення, дію чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, так і сукупність певних рішень, дій чи бездіяльності виконавця, які на думку скаржника порушують його права, свободи чи інтереси. Заборони на оскарження якихось рішень, дій чи бездіяльності виконавця чинне законодавство не містить.

Завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує господарське судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів, зокрема врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких згідно Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться в межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Судом встановлено, що приватний виконавець Корольов М.А. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

За змістом ч. 2, 4 ст. 24 Закону, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави вважати, що на приватного виконавця покладено обов`язок прийняти до виконання виконавчий документ за місцем знаходження майна боржника та наділяє його правом вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на кошти боржника на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З матеріалів справи вбачається, що постанова від 04.12.2024 про відкриття виконавчого провадження № 76706836 щодо виконання наказу Східного апеляційного господарського суду № 922/829/22 від 11.04.2023 про стягнення з АТ "Харківгаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 7724,64 грн була прийнята за знаходженням безготівкових коштів на банківському рахунку боржника в АТ "Кліринговий дім" (м.Київ).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 ЦК України). Річчю є предмет матеріального світу щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про платіжні послуги", грошові кошти (кошти) існують в Україні у готівковій (формі грошових знаків) та безготівковій (формі записів на рахунках) формах.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону України "Про платіжні послуги", банки мають право відкривати рахунки таким резидентам України: юридичним особам з місцезнаходженням на території України, які провадять діяльність відповідно до законодавства, їх відокремленим підрозділам, відокремленим підрозділам юридичних осіб - нерезидентів, які здійснюють підприємницьку діяльність на території України від імені юридичної особи - нерезидента, фізичним особам, у тому числі фізичним особам - підприємцям, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність відповідно до законодавства.

Особи, визначені частинами першою - третьою цієї статті, мають право за власним вибором відкривати відповідні рахунки у будь-яких надавачів платіжних послуг, що мають право відкривати рахунки користувачам відповідно до цього Закону (ч. 4 ст. 64 Закону України "Про платіжні послуги").

Положеннями ч. 1 ст. 63 Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам такі банківські рахунки: вкладний (депозитний) рахунок; поточний рахунок; рахунок умовного зберігання (ескроу); кореспондентський рахунок; розрахунковий рахунок.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, в якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також в Законі України "Про виконавче провадження", в якому йдеться про кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках" (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15).

За приписами частини четвертої статті 24 Закону, виконавець має право вчиняти виконавчі дії зі звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 24 Закону, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням майна боржника, а саме грошових коштів на рахунках у банківських установах .

Відтак, посилання боржника на необхідність вчинення зазначених виконавчих дій виконавцем саме за місцезнаходженням боржника - місцем його реєстрації в м. Харкові не заслуговують на увагу, оскільки як вже зазначалося, приватний виконавець наділений правом приймати до виконання виконавчі документи також й за місцезнаходженням майна боржника, яким у даній справі є грошові кошти на рахунках у банківських установах в м. Києві, а саме в АТ "Кліринговий дім".

Проте, суд вважає обґрунтованими посилання боржника на порушення приватним виконавцем положень пункту 2 частини другої статті 5 Закону з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 2 статті 5 Закону визначено, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету.

Таким чином, приватний виконавець не має права здійснювати примусове виконання рішень щодо боржників - юридичних осіб, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків.

Як свідчить інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2024 у справі №757/29029/24-к (кримінальне провадження № 0000160 від 22.02.2021) накладено арешт на цінні папери та корпоративні права, що випливають із прав власності на такі цінні папери, зокрема:

- цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 1 057 990 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать КОМПАНІЇ ЕРІСВЕЛЛ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (ERISWELL TRADING LIMITED, місцезнаходження: Eleftheriou Venizelou, 35 Cyprus, Nicosia, 1107 КІПР) та становлять 14,531% від загальної кількості; заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, заборонивши КОМПАНІЇЕРІСВЕЛЛ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (ERISWELL TRADING LIMITED, місцезнаходження: Eleftheriou Venizelou, 35 Cyprus, Nicosia, 1107 КІПР) здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном;

- цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 1 251 703 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать КОМПАНІЇ СОДЕМАН ЛІМІТЕД (SODEMAN LIMITED, місцезнаходження: Irakleous, 9А, Pallouriotissa Nicosia 1046 КІПР) та становлять 17,1915% від загальної кількості; заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, заборонивши КОМПАНІЇ СОДЕМАН ЛІМІТЕД (SODEMAN LIMITED, місцезнаходження: Irakleous, 9А, Pallouriotissa Nicosia 1046 КІПР) здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном;

- цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 958 925 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать КОМПАНІЇ САГАСІТІ ЛІМІТЕД (SAGACITY LIMITED, місцезнаходження: Nicosia Karpenisiou, 11, of.301 Nicosia 1077 КІПР) та становлять 13,1704% від загальної кількості; заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, заборонивши КОМПАНІЇ САГАСІТІ ЛІМІТЕД (SAGACITY LIMITED, місцезнаходження: Nicosia Karpenisiou, 11, of.301 Nicosia 1077 КІПР ) здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном;

- цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 1 437 017 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать КОМПАНІЇ ХАМГЕЙТ ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (HUMGATE HOLDINGS LIMITED, місцезнаходження: Karpenisiou, 11, flat/office 301 Nicosia 1077 КІПР) та становлять 19,7367% від загальної кількості; заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, заборонивши КОМПАНІЇ ХАМГЕЙТ ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (HUMGATE HOLDINGS LIMITED, місцезнаходження: Karpenisiou, 11, flat/office 301 Nicosia 1077 КІПР) здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном;

- цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 991 142 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать КОМПАНІЇ ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (TANTER HOLDINGS LIMITED, місцезнаходження: Laskareos, 21, Strovolos Nicosia 2028 КІПР) та становлять 13,6129% від загальної кількості; заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, заборонивши КОМПАНІЇ ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (TANTER HOLDINGS LIMITED, місцезнаходження: Laskareos, 21, Strovolos Nicosia 2028 КІПР) здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном;

- цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 1 288 724 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать ТОВ "ЛАСФАНО УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 35850662) та становлять 17,7% від загальної кількості; заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, заборонивши ТОВ "ЛАСФАНО УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 35850662) здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном.

Зазначені цінні папери та корпоративні права, що випливають із прав власності на ці цінні папери, передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління вказаними цінними паперами та корпоративними правами.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках" від 20.08.2024 № 777-р вирішено з метою запобігання ризику виникнення надзвичайних ситуацій в енергетичній сфері, відповідно до статті 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" погодитися з пропозицією Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, та Міністерства енергетики щодо передачі в управління акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, згідно з переліком, що додається до оригіналу.

У подальшому на виконання вимог Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.08.2024 № 777-р між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) та ДАТ "Чорноморнафтогаз" був укладений Додатковий договір від 12.11.2024 № 2 до Договору управління активами (майном) від 05.07.2022 №11/2022 та підписаний Акт приймання-передачі.

Шляхом укладення Додаткового договору № 2 та підписанням Акту приймання-передачі АРМА повторно передано в управління ДАТ "Чорноморнафтогаз" активи, зокрема:

- корпоративні права, що належать на праві власності КОМПАНІЇ ЕРІСВЕЛЛ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (ERISWELL TRADING LIMITED, місцезнаходження: Eleftheriou Venizelou, 35 Cyprus, Nicosia, 1107 КІПР), а саме: цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), міжнародний ідентифікаційний номер UA, емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 1 057 990 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать КОМПАНІЇ ЕРІСВЕЛЛ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (ERISWELL TRADING LIMITED, місцезнаходження: Eleftheriou Venizelou, 35 Cyprus, Nicosia, 1107 КІПР) та становлять 14,531% від загальної кількості;

- корпоративні права, що належать на праві власності ТОВ "ЛАСФАНО УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 35850662), а саме: цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), міжнародний ідентифікаційний номер UA, емітовані АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" (ідентифікаційний код 03359500) у кількості 1 288 724 штук номінальною вартістю 0,5 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", ідентифікаційний код 21665382), що належать ТОВ "ЛАСФАНО УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 35850662) та становлять 17,7% від загальної кількості.

Наведене свідчить, що корпоративні права АТ "Харківгаз" передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, у розмірі, що перевищує 25% статутного капіталу.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" (далі - Закон № 772-VIII), Національне агентство є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Статті 9, 10 цього ж Закону серед функцій Національного агентства визначають управління арештованими в кримінальному провадженні активами, формування та реалізацію державної політики у сфері управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Стаття 1 Закону №772-VIII визначає управління активами як діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Суд звертає увагу, що визначений вказаною нормою закону зміст управління активами є тотожним змісту права власності, наведеному в статті 317 ЦК України (власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном).

З аналізу статті 100 КПК України вбачається, що в управління чи для реалізації Національному агентству передаються активи за сукупності умов: такі активи визнані речовими доказами в кримінальному провадженні; вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; можуть бути передані Національному агентству за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням суду.

Строк управління активами, що передані Національному агентству, залежить від строку дії арешту в кримінальному провадженні. З припиненням арешту або закриттям кримінального провадження припиняється і дія управління арештованим майном.

Статті 21, 21-1 Закону № 772-VIII визначають, що управління активами здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави. У разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, якими скасовано арешт прийнятих в управління активів та/або скасовано передачу активів в управління Національному агентству, за умови наявності судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Національне агентство протягом десяти робочих днів повертає їх законному власнику.

З урахуванням викладеного та зважаючи на вимоги статті 1 Закону № 772-VIII (управління активами, що здійснюється Національним агентством, включає діяльність із володіння, користування та розпорядження ними), суд дійшов висновку про наявність підстав для ототожнення таких правовідносин зі змістом права власності.

Відповідно до статті 96-1 Цивільного кодексу України, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

За приписами статті 22 Закону України "Про акціонерні товариства", акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо відповідного акціонерного товариства.

Згідно з частиною першою статті 27 цього Закону, кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність товариства.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що при виконанні судових рішень щодо стягнення коштів за рахунок активів боржника, які у передбаченому законом порядку передані в управління Національного агентства як центрального органу державної виконавчої влади, підлягає застосуванню пункт 2 частини другої статті 5 Закону, оскільки вказана норма не має будь-яких застережень відносно того, що частка держави в розмірі більш ніж 25% статутного капіталу має належати їй на лише на праві власності та/або з зазначеннями про це у відповідних державних реєстрах.

Виходячи із системного тлумачення статей 124, 129-1 Конституції України, статей 317, 318 ЦК України, статті 1 Закону № 772-VIII, пункту 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що після запровадження управління майном, держава в особі Національного агентства набула тимчасово права власника таких корпоративних прав з метою забезпечення збереження активів та збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості.

Такий висновок щодо транспозиції права власності відповідає, зокрема, пункту 8 статті 21 Закону № 772-VIII, за вимогами якого у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, якими скасовано арешт прийнятих в управління активів та/або скасовано передачу активів в управління Національному агентству, останнє протягом десяти робочих днів повертає їх законному власнику.

Тобто застосована законодавцем юридична конструкція свідчить про те, що під час здійснення процедури управління активами повноваження власника реалізуються саме Національним агентством (АРМА), а майно та корпоративні права фактично перебувають у його власності та повертаються власнику лише після відповідного рішення прокурора чи суду.

В такий спосіб, з урахуванням вимог частини другої статті 5 Закону, приватний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження та здійснювати виконавчі дії щодо майна боржника, оскільки частка держави в статутному капіталі, з урахуванням їх перебування в управлінні Національного агентства, складає більше 25%.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23.

За таких обставин, боржник обґрунтовано посилається на неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. щодо винесення постанови від 04.12.2024 про відкриття виконавчого провадження №76706836.

При цьому суд звертає увагу, що зазначене не є перешкодою для примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 922/829/22 Державною виконавчою службою, не обмежує стягувача у здійсненні відповідних дій у порядку, встановленого законом.

Заперечення стягувача та приватного виконавця про відсутність порушення в частині відкриття виконавчого провадження саме приватним виконавцем зводяться до довільного тлумачення положень законодавства, спростовуються матеріалами справи та наведеними вище висновками Верховного Суду.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до статті 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, вимоги боржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. щодо відкриття виконавчого провадження № 76706836 підлягають задоволенню.

Вимога про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. про відкриття виконавчого провадження № 76706836 від 04.12.2024 є похідною, пов`язаною з вимогою про визнання дій неправомірними, у зв`язку з чим також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-79, 86, 232-235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх. № 31442/24 від 13.12.2024) на дії приватного виконавця задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. щодо відкриття виконавчого провадження №76706836.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. про відкриття виконавчого провадження № 76706836 від 04.12.2024.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.01.2025.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.