РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2025Справа № 910/13102/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Інвест Девелопмент» (вул.Острозьких Князів, буд.8, м.Київ, 01010; ідентифікаційний код 41080475)

до Фізичної особи-підприємця Новіцького Руслана Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про стягнення 144 078,34 грн

без виклику представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Інвест Девелопмент» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Новіцького Руслана Миколайовича про стягнення 144 078,34 грн, з яких 116 361,00 грн заборгованості з орендної плати, 13 802,06 грн заборгованості зі сплати комунальних платежів, 6 543,72 грн пені, 5 408,44 грн інфляційних втрат та 1 963,12 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди № 103-06/21 від 01.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення недоліків.

30.10.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої виявлені судом недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано судом малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та, серед іншого, встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

На виконання частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу, вказану ухвалу було надіслано судом до електронних кабінетів сторін та отримано ними, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Оскільки відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом та у встановлений строк не подав до суду відзив на позовну заяву, враховуючи, що матеріали справи мітять достатньо доказів для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Інвест Девелопмент» (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Новіцьким Русланом Миколайовичем (орендар) було укладено договір оренди № 103-06/21 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частини приміщень та споруд (далі - майно або приміщення) за адресою: м.Київ, вул.Дегтярівська, 21, загальною площею 554,10 кв.м, а саме:

- частину приміщення площею 44,0 кв.м у споруді складу зберігання тонкостінних труб (літера «Н»);

- частину приміщень площею 510,10 кв.м у споруді складу ВЗК (літера «С»).

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном з моменту підписання акту приймання-передачі орендованих приміщень, в якому буде відображено фактичний стан приміщень, що передаються в оренду.

У п. 3.1 Договору визначено базовий розмір орендної плати за оренду приміщень в споруді складу для зберігання тонкостінних труб (літера «Н») та в споруді складу ВЗК (літера «С») в розмірі 50,00 грн з ПДВ за 1 кв.м за місяць. За всі приміщення за цим Договором орендна плата за місяць складає 27 705,00 грн з ПДВ. Орендна плата не включає в себе відшкодування за електроенергію, водопостачання, опалення, послуги телефонного зв`язку, мережі Інтернет. Орендна плата також не включає в себе витрати на прибирання та вивіз сміття. Оплата даних послуг проводиться на підставі рахунків, виставлених орендодавцем або іншими постачальниками житлово-комунальних послуг, відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.2 Договору орендна плата проводиться орендарем шляхом передоплати згідно з рахунком, виставленим орендодавцем, у термін до 10-го числа поточного місяця. Орендодавець надає в термін до 10 числа поточного місяця орендарю оригінали акту наданих послуг за минулий місяць та податкові накладні, оформлені згідно з чинним законодавством.

Пунктами 3.10, 3.11 Договору передбачено, що з метою належного та своєчасного виконання орендарем взятих на себе грошових зобов`язань за даним Договором, орендодавець має право надсилати орендареві рахунки на оплату платежів, що визначені цим Договором, та по сплаті пені та штрафів, факсимільним зв`язком, електронною поштою (на e-mail) або по пошті простим листом. Факсимільні рахунки, рахунки в електронному вигляді, рахунки з оригінальними відтисками печаток орендодавця та особистими підписами його уповноважених представників підлягають обов`язковій сплаті орендарем в порядку та строки, визначені цим Договором. Суми платежів, які надходять в рахунок сплати зобов`язань, що виникли за даним Договором, незалежно від призначення платежу спрямовуються на погашення заборгованості з більш раннім строком виникнення в тому числі на погашення пені та штрафів.

Відповідно до підп.7.1.3 п.7.1 Договору орендодавець має право у разі виробничої необхідності запропонувати орендарю інше приміщення, попередивши його про це не пізніше, як за 1 місяць. Орендар має повідомити орендодавця про своє рішення (згоду чи не згоду) протягом 10 днів з моменту отримання письмової пропозиції. У випадку неодержання відповіді у зазначений термін (або незгоди орендаря), Договір розривається. Орендна плата сплачується згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору.

За затримку орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі 10% від несплаченої суми за кожний день затримки платежу (п. 8.1 Договору).

Пунктами 9.1, 9.3 Договору встановлено, що Договір діє з 01.06.2021 по 31.05.2022. Договір може бути пролонгований, змінений чи розірваний за згодою сторін. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії Договору, визначеного в п. 9.1 Договору, жодна із сторін не виявила бажання розірвати чи переглянути умови цього Договору, він вважається продовженим на тих саме умовах і на той самий строк.

01.06.2021 за актом приймання-передачі майна, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування:

- частину приміщення у споруді складу зберігання тонкостінних труб (літера «Н») площею 44,0 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Дегтярівська, 21;

- приміщення споруди складу ВЗК (літера «С») площею 510,10 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Дегтярівська, 21.

01.06.2022 сторони уклали додаткову угоду до Договору, якою визначили, що первісний строк оренди майна становить по 31.12.2022 включно.

Як зазначає позивач, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, зокрема, з грудня 2023 року припинив сплачувати орендну плату.

Позивач вказує, що листом № 1-1 від 18.07.2024 він повідомив відповідача про дострокове розірвання Договору. У цьому ж листі позивач зазначив, що станом на 01.07.2024 сума заборгованості відповідача зі сплати орендної плати становить 116 636,10 грн, а з оплати комунальних платежів - 13 802,06 грн.

Однак відповідач не розрахувався з позивачем за оренду майна, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 116 361,00 грн заборгованості з орендної плати, 13 802,06 грн заборгованості зі сплати комунальних платежів, 6 543,72 грн пені, 5 408,44 грн інфляційних втрат та 1 963,12 грн 3% річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонам Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором оренди, який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частинами 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт користування відповідачем орендованим майном - частинами приміщень та споруд за адресою: м.Київ, вул.Дегтярівська, 21, загальною площею 554,10 кв.м, а саме: частиною приміщення площею 44,0 кв.м у споруді складу зберігання тонкостінних труб (літера «Н») та приміщенням площею 510,10 кв.м у споруді складу ВЗК (літера «С»), починаючи з червня 2021 року підтверджується наявним у матеріалах справи підписаним та скріпленим печатками обох сторін актом приймання-передачі майна за Договором від 01.06.2021.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача, у зв`язку з укладенням Договору та прийняттям у користування об`єкта оренди, виникло зобов`язання зі сплати орендної плати, а також супутніх платежів, за весь час користування об`єктом оренди протягом дії Договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на положення пункту 3.2 Договору, зобов`язання зі сплати орендної плати мало виконуватись відповідачем щомісячно у формі попередньої оплати до 10 числа поточного місяця згідно з рахунком позивача.

Судом встановлено, що для сплати орендної плати у спірний період з грудня 2023 року по березень 2024 року позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату № 1110 від 01.12.2023 на суму 27 705,00 грн (за грудень 2023 року), № 1228 від 26.12.2023 на суму 27 705,00 грн (за січень 2024 року), № 37 від 01.02.2024 на суму 27 705,00 грн (за лютий 2024 року), № 1387 від 01.03.2024 на суму 33 246,00 грн (за березень 2024 року, до якого також включено 5 541,00 грн відшкодування експлуатаційних витрат за березень 2024 року).

Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку своєчасного внесення орендної плати.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18.

Більше того, в Договорі сторони погодили розмір та строк сплати орендної плати, а відтак, відповідач фактично був обізнаний про розмір орендної плати, що підлягав оплаті позивачеві та строки її оплати.

Отже, приймаючи до уваги умови укладеного сторонами Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань зі сплати орендної плати за період з грудня 2023 року по березень 2024 року є таким, що настав.

Щодо строку виконання відповідачем зобов`язання з відшкодування спожитих комунальних послуг, суд зазначає таке.

У силу п. 3.1 Договору орендна плата не включає в себе відшкодування за електроенергію, водопостачання, опалення, послуги телефонного зв`язку, мережі Інтернет, витрати на прибирання та вивіз сміття. Оплата даних послуг проводиться на підставі рахунків, виставлених орендодавцем або іншими постачальниками житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 13 802,06 грн охоплює період з березня 2023 року по березень 2024 року.

Так, для оплати комунальних платежів у цей період позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату № 302 від 31.03.2023 на суму 1 071,64 грн, № 42 від 30.04.2023 на суму 767,02 грн, № 550 від 31.05.2023 на суму 406,38 грн, № 658 від 30.06.2023 на суму 123,14 грн, № 762 від 31.07.2023 на суму 474,90 грн, № 858 від 31.08.2023 на суму 150,18 грн, № 975 від 30.09.2023 на суму 607,74 грн, № 1077 від 31.10.2023 на суму 1 866,58 грн, № 1180 від 30.11.2023 на суму 3 325,40 грн, № 1291 від 31.12.2023 на суму 2 220,53 грн, № 212 від 31.01.2024 на суму 2 027,54 грн, № 1312 від 29.02.2024 на суму 495,84 грн, № 1386 від 31.03.2024 на суму 993,83 грн.

Водночас суд відзначає, що ані в Договорі, ані у вказаних рахунках на оплату не встановлено строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати комунальних платежів.

За приписами частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пред`явлення вимоги має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до боржника. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги кредитором, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (див. постанову Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/10958/19).

В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу як вищенаведених рахунків на оплату комунальних платежів, так і листа № 1-1 від 18.07.2024, у якому позивач вимагав сплатити заборгованість. Суд відзначає, що зазначений лист, було направлено позивачем на адресу відповідача: вул.Ревуцького, буд.36/2, кв.195, м.Київ, 02068, зазначену в Договорі, однак, як вбачається з матеріалів справи, у подальшому, відповідач змінив місцезнаходження на: вул.Калініна, б.71, с.Плахтіївка, Одеська обл., 68232, саме цю адресу було вказано у додатковій угоді від 01.06.2022 до Договору, і саме ця адреса є адресою місцезнаходження відповідача відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви докази направлення листа № 1-1 від 18.07.2024 не можуть вважатися належними доказами направлення позивачем вимоги відповідачу.

Відтак, строк оплати відповідачем спожитих комунальних послуг є таким, що настав із пред`явленням цього позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем орендної плати за період з грудня 2023 року по березень 2024 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було частково сплачено комунальні платежі за березень 2023 року - в сумі 728,66 грн. Докази сплати решти комунальних платежів за період з березня 2023 року по березень 2024 року на загальну суму 13 802,06 грн відсутні.

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошових зобов`язань відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу в повному обсязі відповідач не надав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати в розмірі 110 820,00 грн та заборгованості зі сплати комунальних платежів в розмірі 13 802,06 грн. визнаються судом обґрунтованими.

Водночас, як встановлено судом, до рахунку для сплати орендної плати за березень 2024 року та, відповідно, до загальної суми заборгованості відповідача, позивачем було включено витрати на відшкодування експлуатаційних витрат в розмірі 5 541,00 грн, сплата яких не передбачена умовами Договору. Тому, в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5 541,00 грн суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 543,72 грн пені, 5 408,44 грн інфляційних втрат та 1 963,12 грн 3% річних.

Як встановлено частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.1 Договору за затримку орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі 10% від несплаченої суми за кожний день затримки платежу.

З огляду на викладене, оскільки невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати підтверджується матеріалами справи, позовна вимога про стягнення з відповідача пені, нарахованої за неналежне виконання грошового зобов`язання, визнається судом обґрунтованою.

Водночас, оскільки п. 8.1 Договору передбачено нарахування пені лише за затримку сплати орендної плати, підстави для нарахування пені за несвоєчасну оплату комунальних платежів відсутні.

Суд, також, не може погодитись з наданим позивачем розрахунком пені за період з 10.03.2024 по 09.09.2024 із суми боргу в розмірі 130 163,06 грн, з огляду на таке.

По-перше, як встановлено судом, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати складає 110 820,00 грн.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже імператив частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що штрафні санкції нараховуються упродовж шести місяців саме від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не передбачено умовами договору.

Висновок про те, що початком нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано за умовами договору викладено також у постанові Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі № 3-120гс14.

Відтак, враховуючи, що заборгованість відповідача в розмірі 110 820,00 грн складається із невиконаних грошових зобов`язань за період з грудня 2023 року по березень 2024 року, то пеню упродовж 6 місяців слід нараховувати за кожен місяць окремо, починаючи з дня, коли грошове зобов`язання стало простроченим, як це передбачено частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

По-друге, за приписами статей 253, 254 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

По-третє, пункт 8.1 Договору передбачає сплату пені в розмірі 10% від несплаченої суми за кожний день затримки платежу, при цьому позивач здійснює розрахунок, виходячи з 10% річних.

Крім того, при обрахунку розміру пені позивачем не враховано норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Так, згідно зі статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відтак, оскільки пункт 8.1 Договору передбачає сплату пені в розмірі 10% від несплаченої суми за кожний день затримки платежу, що перевищує встановлений законом граничний розмір пені, а позивач здійснює розрахунок, виходячи з 10% річних, що не передбачено Договором, суд здійснює власний розрахунок пені, не виходячи, при цьому, за заявлений позивачем період нарахування (з 10.03.2024 по 09.09.2024), а також обмежуючись подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розмір пені за затримку сплати орендної плати за грудень 2023 року склав 1996,12 грн. та розрахований за період з 10.03.2024 по 11.06.2024 наступним чином:

- з 10.03.2024 по 14.03.2024 (27 705,00 x (2 x 15,00 : 366) x 5 днів (прострочення) : 100) = 113,55 грн.

- з 15.03.2024 по 25.04.2024 (27 705,00 x (2 x 14,50 : 366) x 42 днів (прострочення) : 100) = 921,99 грн.

- з 26.04.2024 по 11.06.2024 (27 705,00 x (2 x 13,50 : 366 ) x 47 днів (прострочення) : 100) = 960,59 грн.

Розмір пені за затримку сплати орендної плати за січень 2024 року склав 2 549,71 грн. та розрахований за період з 10.03.2024 по 09.07.2024 наступним чином:

- з 10.03.2024 по 14.03.2024 (27 705,00 x (2 x 15,00 : 366 ) x 5 днів (прострочення) : 100) = 113,55 грн.

- з 15.03.2024 по 25.04.2024 (27 705,00 x (2 x 14,50 : 366) x 42 днів (прострочення) : 100) = 921,99 грн.

- з 26.04.2024 по 13.06.2024 (27 705,00 x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100) = 1 001,47 грн.

- з 14.06.2024 по 09.07.2024 (27 705,00 x (2 x 13,00 : 366 ) x 26 днів (прострочення) : 100) = 511,71 грн.

Розмір пені за затримку сплати орендної плати за лютий 2024 року склав 3158,82 грн. та розрахований за період з 10.03.2024 по 09.08.2024 наступним чином:

- з 10.03.2024 по 14.03.2024 (27 705,00 x (2 x 15,00 : 366 ) x 5 днів (прострочення) : 100) = 113,55 грн.

- з 15.03.2024 по 25.04.2024 (27 705,00 x (2 x 14,50 : 366) x 42 днів (прострочення) : 100) = 921,99 грн.

- з 26.04.2024 по 13.06.2024 (27 705,00 x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100) = 1 001,47 грн.

- з 14.06.2024 по 09.08.2024 (27 705,00 x (2 x 13,00 : 366 ) x 57 днів (прострочення) : 100) = 1 121,83 грн.

Розмір пені за затримку сплати орендної плати за березень 2024 року склав 3723,52 грн. та розрахований за період з 12.03.2024 по 09.09.2024 (оскільки день сплати орендної плати, 09.03.2024, припав на вихідний день, відповідно до ст.ст.253,254 Цивільного кодексу України, день оплати переноситься на перший за ним робочий день, 11.03.2024, а відтак, днем з якого нараховується пеня за прострочення платежу буде 12.03.2024). Розрахунок проведено наступним чином:

- з 12.03.2024 по 14.03.2024 (27 705,00 x (2 x 15,00 : 366 ) x 3 днів (прострочення) : 100) = 68,13 грн.

- з 15.03.2024 по 25.04.2024 (27 705,00 x (2 x 14,50 : 366) x 42 днів (прострочення) : 100) = 921,99 грн.

- з 26.04.2024 по 13.06.2024 (27 705,00 x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100) = 1 001,47 грн.

- з 14.06.2024 по 09.09.2024 (27 705,00 x (2 x 13,00 : 366 ) x 88 днів (прострочення) : 100) = 1 731,94 грн.

Оскільки розрахований судом розмір пені за вищевказані періоди перевищує розмір пені, що розрахований позивачем, а також беручи до уваги те, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 6 543,72 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищенаведеного, судом також здійснено власні розрахунки втрат позивача від інфляції та 3% річних.

За підрахунком суду сума 3% річних за період з 10.03.2024 по 11.03.2024 із суми боргу в розмірі 83 115,00 грн склала 13,63 грн, а за період з 12.03.2024 по 09.09.2024 із суми боргу в розмірі 110 820,00 грн склала 1 653,22 грн.

Отже, загальний розмір 3% річних розрахований в межах періоду зазначеного позивачем (з 10.03.2024 по 09.09.2024), складає 1666,85 грн.

Розмір інфляційних втрат за період з березня по серпень 2024 року із суми боргу в розмірі 110 820,00 грн склав 4 604,71 грн.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають заборгованість з орендної плати в розмірі 110 820,00 грн, заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 13 802,06 грн, пеня в розмірі 6 543,72 грн, 3% річних в розмірі 1 666,85 грн та інфляційні втрати в розмірі 4 604,71 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2 888,43 грн - на відповідача, в розмірі 139,57 грн - на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 247, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Новіцького Руслана Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Інвест Девелопмент» (вул.Острозьких Князів, буд.8, м.Київ, 01010; ідентифікаційний код 41080475) заборгованість з орендної плати в розмірі 110 820 (сто десять тисяч вісімсот двадцять) грн 00 коп., заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 13 802 (тринадцять тисяч вісімсот дві) грн 06 коп., пеню в розмірі 6 543 (шість тисяч п`ятсот сорок три) грн 72 коп., 3% річних в розмірі 1 666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн 85 коп., інфляційні втрати в розмірі 4 604 (чотири тисячі шістсот чотири) грн 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 888 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн 43 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.01.2025.

Суддя Т.П. Капцова