СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Харків Справа № 5023/2756/11

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Склярук О.І.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ліквідатора ДП «Харківський завод шампанських вин» Бідної Оксани Іванівни (вх. №2459Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.10.2024 (ухвалу постановлено суддею Кононовою О.В. в приміщенні Господарського суду Харківської області 02.10.2024 о 13:35 год, повний текст складено 07.10.2024) у справі №5023/2756/11

за заявою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вх. №30650 від 09.11.2023) із грошовими вимогами до банкрута по справі

за заявою ПП «АЗЧ Постач»

про визнання банкрутом Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин»

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.10.2024 відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора про закриття провадження у справі стосовно розгляду грошових вимог Головного управління ДПС у Харківській області до ДП «Харківський завод шампанських вин», заяву Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вх. № 30650 від 09.11.2023) із грошовими вимогами до банкрута Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» - задоволено, визнано поточні грошові вимоги Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до банкрута Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» в загальному розмірі 32200639,09 грн та 5368,00 грн. сплаченого судового збору за подачу заяви з грошовими вимогами.

Ліквідатор ДП «Харківський завод шампанських вин» Бідна Оксана Іванівна звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій стверджує про неправильну оцінку судом першої інстанції доказів, і просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.10.2024 по справі №5023/2756/11 за результатами розгляду заяви Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вх. № 30650 від 09.11.2023) із грошовими вимогами до банкрута скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити Головному управлінню ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, у визнанні кредиторських вимог в розмірі 32200639,09 грн та 5368,00 грн судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги ліквідатор посилається, зокрема, на таке:

- заява ГУ ДПС у Харківській області з кредиторськими вимогами не містить розрахунок таких вимог; податковим органом не зазначено та не конкретизовано заявлені суми за видами податків та складові відповідних донарахованих сум (пені, штрафу), не подані обов`язкові документи щодо підтвердження боргу (податкові вимоги, розрахунки тощо);

- ГУ ДПС у Харківській області було заявлено, зокрема, кредиторські вимоги по зобов`язанням боржника, які було самостійно нараховано платником податків, а саме податкові зобов`язання щодо: акцизного податку, зобов`язання зі сплати якого виникли за період з 02.03.2018 по 30.10.2020; податку на додану вартість, зобов`язання зі сплати якого виникли з 30.01.2019 по 30.10.2020; земельного податку, зобов`язання зі сплати якого виникли за період з 02.03.2018 по 30.10.2020; екологічного податку, зобов`язання зі сплати якого виникли за період з 19.08.2018 по 19.08.2020; адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну за 08.04.2018 та 17.07.2020. Таким чином такі зобов`язання є податковим боргом. Проте, контролюючим органом не було вчинено дії передбачені 59 ПК України щодо стягнення податкового боргу;

- грошові вимоги ГУДПС у Харківській області було пред`явлено з порушенням граничного строку для звернення стягнення податкового боргу. Враховуючи, що заява про кредиторські вимоги була надіслана 08.11.2023, то кінцевим строком за який може бути звернено стягнення є 08.11.2020. Отже минув строк давності встановлений ст. 102 ПК України та відповідно до ст. 101 ПК України даний податковий борг є безнадійним на підлягає списанню по податковим зобов`язанням щодо: акцизного податку на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовується спирт етиловий (14020300) за період з 02.103.2018 по 30.10.2020 у розмірі 7091653,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) за період 30.01.2019 по 30.10.2020 в розмірі 2583711,50 грн.; земельного податку з юридичних осіб (18010500) за період 02.03.2018 по 30.10.2020 в розмірі 3101121,98 грн.; екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю (19010100) за період 19.08.2018 по 19.08.2020 в розмірі 445,59 грн.; адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (21081500) за 08.04.2018 та 17.07.2020 в розмірі 34000,00 грн.;

- податковий борг виник за результатами самостійного визначення податкових зобов`язань, тому до даних грошових вимог не застосовуються положення ст. 102 ПК України та п. 52-2 підрозділу 10 розділу Х «Перехідні положення» Податкового кодексу України;

- грошові вимоги в розмірі 32200639,09 грн. є податковим боргом, виникнення та сплата якого регулюється нормами Податкового кодексу України. В свою чергу спори щодо стягнення податкового боргу відносяться до юрисдикції адміністративних судів, а отже провадження у справі стосовно розгляду таких грошових вимог підлягає закриттю;

- ГУ ДПС у Харківській області зверталося до адміністративного суду з вимогами про стягнення податкового боргу в розмірі 254603,40 грн. щодо адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну згідно рішення про застосування фінансових санкцій № від 03.08.2021 на загальну суму 17000,00 грн, а також згідно рішення про застосування фінансових санкцій № від 03.08.2021 на загальну суму 237603,40 грн. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/4367/22 закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивач від позову. Отже, вказані вимоги у розмірі 254603,40 грн., відповідно до ст. 231 ГПК України, є такими що не підлягають розгляду у справі про банкрутство;

- кредиторські вимоги з акцизного податку за березень 2021 року в розмірі 266879,00 грн. є неправомірними, оскільки боржником за березень 2021 року було подано декларацію акцизного податку з нарахованим податковим зобов`язанням в розмірі 83087,00 грн. Отже, підлягають визнанню кредиторські вимоги з акцизного податку за березень 2021 року у розмірі 83087,00 грн.

Ліквідатор також вважає, що у зв`язку з виявленням під час розгляду кредиторських вимог факту відмови від позову з аналогічними вимогами ГУ ДПС у Харківські області, контролюючим органом взагалі не подано до суду належних доказів кредиторських вимог щодо визнання податкового боргу, а саме: документальне підтвердження дати направлення (вручення) податкової вимоги платнику податків; дати виникнення податкового боргу (для встановлення строків звернення до суду); розміру податкового боргу (не надано відповідних розрахунків із зазначенням періодів, за які виник борг, та підстав виникнення податкового боргу податкові декларації, податкові повідомлення рішення тощо); акти перевірок якщо такі проводили.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ДП «Харківський завод шампанських вин» Бідної Оксани Іванівни (вх. №2459Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.10.2024 у справі №5023/2756/11; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 17.12.2024.

08.11.2024 від Харківської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу.

11.11.2024 від Фонду державного майна України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ФДМУ просить апеляційну скаргу задовольнити та закрити провадження за заявою ГУДПС у Харківській області з вимогами до банкрута в загальному розмірі 32200639,09 грн. та 5368,00 грн. судового збору.

15.11.2024 від ГУ ДПС у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу.

05.12.2024 від арбітражного керуючого надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 07.01.2025.

01.01.2025 від ГУ ДПС у Харківській області надійшли додаткові пояснення по справі.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2025 у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Пуль О.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Склярук О.І.

06.01.2025 від ліквідатора надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні ліквідатор ДП Харківський завод шампанських вин Бідна О.І. підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представники ГУ ДПС у Харківській області та прокурор проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечували.

Представник Фонду державного майна України здійснював спроби приєднатися до судового засідання в режимі відеоконференції, проте з технічних причин вони виявилися невдалими. Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе учасник справи, який подав відповідну заяву, суд здійснював розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2011 порушено провадження по справі про банкрутство Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.01.2013 введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2015 затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів боржника; визнано вимоги конкурсних кредиторів, що не були заявлені у місячний строк з моменту публікації оголошення, які рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника погашеними.

Постановою Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 припинено процедуру розпорядження майном боржника ДП «Харківський завод шампанських вин»; припинено повноваження розпорядника майна боржника - ДП «Харківський завод шампанських вин» арбітражної керуючої Бідної О.І.; визнано ДП «Харківський завод шампанських вин» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором ДП «Харківський завод шампанських вин» арбітражну керуючу Бідну О.І.

09.11.2023 ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України, звернулося з заявою, в якій просило визнати кредиторські вимоги у загальній сумі 32200639,09 грн. та 5368,00 грн. (судовий збір), зокрема:

- адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (21081500) у сумі 764603,40 грн. (штрафні санкції 764603,40 грн.), період виникнення податкового боргу з 08.04.2018 по 21.07.2023;

- акцизний податок на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовується спирт етиловий (14020300) у сумі 13986814,00 грн. (основний платіж 13984892, 00 грн., штрафні санкції 1922,00 грн.), період виникнення податкового боргу з 02.03.2018 по 28.08.2023;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у сумі 7155349,59 грн. (основний платіж 4093961,00 грн., штрафні санкції 3061388,59 грн.), період виникнення податкового боргу з 30.01.2019 по 30.08.2023;

- земельний податок з юридичних осіб (18010500) у сумі 5988215,28 грн. (основний платіж 5988045,28 грн., штрафні санкції 170,00 грн.), період виникнення податкового боргу з 02.03.2018 по 30.01.2023;

- екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю (19010100) у сумі 693,14 грн. (основний платіж 693,14 грн.), період виникнення податкового боргу з 19.08.2018 по 19.11.2021;

- єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦИХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності (КБК 71010000) у сумі 4304963,68 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 20.04.2018 по 09.02.2022.

Кредитор зазначає, що сума податкового боргу нарахована на підставі рішень про застосування фінансових санкцій; декларацій акцизного податку, податкових декларацій з податку на додану вартість, податкових повідомлень-рішень; податкових декларацій з плати за землю; розрахунків за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, які є додатком до податкової декларації екологічного податку; звітності про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (нарахування єдиного внеску), та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, які додані до заяви про визнання кредиторських вимог.

Ліквідатор ДП «Харківський завод шампанських вин», заперечуючи проти заявлених кредиторських вимог та посилаючись на порушення ГУ ДПС у Харківській області граничного строку для звернення стягнення податкового боргу, керуючись статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, просила визнати грошові вимоги ГУ ДПС у Харківські області в таких розмірах:

- адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (21081500) у сумі 730603,40 грн. (штрафні санкції), період виникнення податкового боргу з 23.09.2021 по 25.05.2023;

- акцизний податок на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовується спирт етиловий (14020300) у сумі 6709580,00 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 30.11.2020 по 28.08.2023;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у сумі 2047540,29 грн. (основний платіж 1661732,00 грн., штрафні санкції 385808,29 грн.), період виникнення податкового боргу з 01.02.2021 по 30.08.2023;

- земельний податок з юридичних осіб (18010500) у сумі 2887093,28 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 30.11.2020 по 30.01.2023;

- екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю (19010100) у сумі 247,55 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 19.11.2020 по 19.11.2021;

- єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦИХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності (КБК 71010000) у сумі 1274937,83 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 20.11.2020 по 09.02.2022.

В подальшому ліквідатор Бідна О.І. звернулася з доповненнями до заперечень щодо заявлених вимог поточних кредиторів, в яких визнала грошові вимоги ГУ ДПС у Харківські області в таких розмірах:

- адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (21081500) у сумі 730603,40 грн. (штрафні санкції), період виникнення податкового боргу з 23.09.2021 по 25.05.2023;

- акцизний податок на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовується спирт етиловий (14020300) у сумі 6525788,00 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 30.11.2020 по 28.08.2023;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у сумі 2047540,29 грн. (основний платіж 1661732,00 грн., штрафні санкції 385808,29 грн.), період виникнення податкового боргу з 01.02.2021 по 30.08.2023;

- земельний податок з юридичних осіб (18010500) у сумі 2887093,28 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 30.11.2020 по 30.01.2023;

- екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю (19010100) у сумі 247,55 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 19.11.2020 по 19.11.2021;

- єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦИХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності (КБК 71010000) у сумі 4304963,68 грн. (основний платіж), період виникнення податкового боргу з 20.04.2018 по 09.02.2022.

Також ліквідатор звернулася з заявою про закриття провадження у справі стосовно розгляду грошових вимог ГУ ДПС у Харківські області, вважаючи, що спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви ГУ ДПС у Харківські області з грошовими вимогами до боржника та визнання поточних вимог кредитора в загальному розмірі 32200639,09 грн. та 5368,00 грн. сплаченого судового збору за подання відповідної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором не надано доказів відсутності обов`язку сплати боржником заборгованості по податках та зборах перед бюджетом, натомість ГУ ДПС у Харківській області було надано суду документи на обґрунтування своїх вимог, які були досліджені судом та які в сукупності свідчать про обґрунтованість заявлених вимог.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України »Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КУзПБ заява кредитора має містити, зокрема, розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; перелік документів, що додаються до заяви.

Господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу (ч.1 ст. 46 КУзПБ).

Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог суд в силу наведених вище норм має з`ясовувати правову природу таких вимог (як конкурсних чи поточних), надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство

Відповідно до ст. 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

З дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута. З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України. Заява з вимогами поточного кредитора має відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 45 цього Кодексу. До заяви з вимогами поточного кредитора застосовуються положення статті 46 цього Кодексу (ст. 59 КУзПБ).

Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України (далі - ПК України), які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту порушення справи про банкрутство.

Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.

За змістом підпункту 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом (пп. 14.1.156-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору є період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з підпунктом 102.3.2 п. 102.3 ст. 102 ПК України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого, зокрема, контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

У пункті 102.4 ст. 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

За змістом п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Положеннями п.101.2 ст. 101 ПК України визначено, що під терміном «безнадійний» розуміється:

- податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (пп. 101.2.1);

- податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку (пп. 101.2.2);

- податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений п. 102.4 ст. 102 цього Кодексу(пп. 101.2.3);

- податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пп. 101.2.4);

- податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду (пп. 101.2.5);

- податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури(пп. 101.2.6).

Отже, у ст. 102 ПК України визначений універсальний граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №807/2097/16, від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 19.09.2019 у справі №910/11620/18, від 31.10.2019 у справі №925/1242/15, від 05.12.2019 у справі №910/1678/19).

У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий борг, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу (висновок, викладений у постанові Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі №807/2097/16).

Тому, при розгляді грошових вимог контролюючого органу до боржника, як платника податків, заявлених на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення податкових перевірок боржника, господарському суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який у п. 102.4. ст. 102 ПК України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №923/1092/16, від 17.04.2019 №43/75-15/7-б, від 19.09.2019 №910/11620/18, від 24.10.2019 у справі №906/665/17).

Відповідно до п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX зупинено дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період дії воєнного, надзвичайного стану.

При цьому, вказаним Законом статтю 102 Податкового кодексу України доповнено пунктом 102.9 такого змісту: « 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

У постанові Верховного Суду від 18.10.2022 у справі №904/10083/15 викладено висновок, що з системного аналізу пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» та пункту 102.9 статті 102 Податкового кодексу України убачається, що зупинення перебігу зазначених строків розпочалося з 18.03.2020 та не припинилося у зв`язку із прийняттям Закону України № 2120-IX від 15.03.2022, з огляду на доповнення цим самим Законом статті 102 Податкового кодексу України пунктом 102.9, а тому не переривався і перебіг строку такого зупинення. Безнадійною є та підлягає списанню тільки заборгованість, яка виникла до 18.03.2017.

Заявлені ГУ ДПС у Харківській області кредиторські вимоги складаються із податкових зобов`язань, які виникли з 2018 року по 2023 рік, а отже строк давності не сплив, та відповідно заборгованість не є безнадійною.

Як свідчать матеріали справи, грошові вимоги складаються з податкових зобов`язань щодо сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (21081500) у сумі 764603,40 грн. (штрафні санкції 764603,40 грн.).

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення штрафів, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Згідно з п. 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

ГУ ДПС у Харківські області надані такі рішення про застосування фінансових санкцій, на яких ґрунтуються грошові вимоги, та які, згідно рекомендованих повідомлень, отримані боржником та не оскаржувались ним:

№ від 02.03.2018 у розмірі 17000,00 грн., отримано - 09.03.2018, строк сплати - 08.04.2018;

- № вiд 27.05.2020 у розмірі 17000,00 грн., отримано - 03.06.2020, строк сплати 09.07.2020;

- № від 03.08.2021 у розмірі 17000,00 грн. та № від 03.08.2021 у розмірі 237603,40 грн., отримані - 11.08.2021, строк сплати 10.09.2021;

- №, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , від 25.05.2023, якими застосовано фінансові санкції у розмірі по 17000,00 грн, отримані 09.06.2023, строк сплати -09.07.2023.

ГУ ДПС у Харківські області надані акти перевірки №12367/20-40-09-01-08/30590422 від 16.07.2021 та №11919/20-40-09-01-03/30590422 від 02.05.2023.

Кредиторські вимоги також складаються з податкових зобов`язань щодо акцизного податку на виноробну продукцію, для виробництва якої не використовується спирт етиловий (14020300) у сумі 13986814,00 грн. (основний платіж 13984892, 00 грн., штрафні санкції 1922,00 грн.).

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах). Особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність (пп.212.3.1-1, п. 212.1 ст. 212 ПК України).

Відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період (пп. 222.1.1. п. 222.1 ст. 222 ПУ України).

Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу (п. 223.2 ПК України).

ГУ ДПС у Харківські області до заяви з кредиторськими вимогами додані декларації акцизного податку, самостійно подані боржником:

- № від 16.02.2018 на суму 4074,00 грн (основний платіж), термін сплати 02.03.2018;

- № від 14.03.2018 на суму 8346,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.03.2018;

- № від 04.04.2018 на суму 106830,00 грн (основний платіж ), термін сплати 30.04.2018;

- № від 23.05.2018 на суму 64077,00 грн (основний платіж згідно уточнюючої декларації акцизного податку) та 1922,00 грн штрафна санкція згідно уточнюючої декларації акцизного податку № від 23.05.2018, термін сплати 23.05.2018;

- № від 17.05.2018 на суму 62284,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.05.2018;

- № від 18.06.2018 на суму 39059,00 грн (основний платіж), термін сплати 02.07.2018;

- № від 17.07.2018 на суму 52866,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.07.2018;

- № від 17.08.2018 на суму 47170,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.08.2018;

- № від 18.09.2018 на суму 107697,00 грн (основний платіж) термін сплати 01.10.2018;

- № від 18.10.2018 на суму 200 503,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.10.2018;

- № від 19.11.2018 на суму 187675,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.11.2018;

- № від 20.12.2018 на суму 474644,00 грн (основний платіж), термін сплати 31.12.2018;

- № від 18.01.2019 на суму 1200698,00 грн. (основний платіж), термін сплати 30.01.2019;

- № від 18.02.2019 на суму 398212,00 грн (основний платіж), термін сплати 04.03.2019;

- № від 19.03.2019 на суму 412314,00 грн. (основний платіж), термін сплати 01.04.2019;

- № від 19.04.2019 на суму 347875,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.04.2019;

- № від 17.05.2019 на суму 184524,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.05.2019;

-№ від 19.06.2019 на суму 296535,00 грн (основний платіж), термін сплати 01.07.2019;

-№ від 19.07.2019 на суму 46715,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.07.2019;

-№ від 20.08.2019 на суму 31669,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.08.2019;

- № від 20.09.2019 на суму 76529,00 грн. (основний платіж), термін сплати 30.09.2019;

- № від 18.10.2019 на суму 239058,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.10.2019;

- № від 27.11.2019 на суму 135412,00 грн (основний платіж), термін сплати 02.12.2019;

- № від 20.12.2019 на суму 427952,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.12.2019;

- № від 20.01.2020 на суму 790992,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.01.2020;

-№ від 20.02.2020 на суму 222232,00 грн (основний платіж), термін сплати 02.03.2020;

-№ від 17.03.2020 на суму 29224,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.03.2020;

-№ від 14.04.2020 на суму 142455,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.04.2020;

- № від 14.05.2020 на суму 404,00 грн (основний платіж), термін сплати 01.06.2020;

- № від 18.06.2020 на суму 11687,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.06.2020;

- № від 17.07.2020 на суму 98708,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.07.2020;

- № від 19.08.2020 на суму 234454,00 грн (основний платіж), термін сплати 31.08.2020;

- № від 18.09.2020 на суму 254013,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.09.2020;

- № від 16.10.2020 на суму 338425,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.10.2020;

- № від 17.11.2020 на суму 732806,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.11.2020;

- № від 21.12.2020 на суму 742932,00 грн - основний платіж згідно декларації акцизного податку, термін сплати 30.12.2020;

- № від 19.01.2021 на суму 1983599,00 грн (основний платіж), термін сплати 01.02.2021;

- № від 19.02.2021 на суму 399542,00 грн. (основний платіж), термін сплати 02.03.2021;

- № від 16.03.2021 на суму 266879,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.03.2021;

- № від 12.05.2021 на суму 66102,00 грн (основний платіж), термін сплати 31.05.2021;

- № від 17.06.2021 на суму 189187,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.06.2021;

- № від 16.07.2021 на суму 183471,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.07.2021;

- № від 16.08.2021 на суму 134933,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.08.2021;

- № від 10.09.2021 на суму 17516,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.09.2021;

- № від 15.10.2021 на суму 284232,00 грн (основний платіж), термін сплати 01.11.2021;

- № від 15.11.2021 на суму 234809,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.11.2021;

- № від 13.12.2021 на суму 748560,00 грн (основний платіж), термін сплати 30.12.2021;

- № від 12.01.2022 на суму 570 333,00 грн. (основний платіж), термін сплати 31.01.2022;

- № від 11.02.2022 на суму 41747,00 грн (основний платіж), термін сплати 02.03.2022;

- № від 28.08.2023 на суму 112932,00 грн. (основний платіж згідно уточнюючої декларації акцизного податку), термін сплати 28.08.2023.

Стосовно включення до грошових вимог податкових зобов`язань щодо сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у сумі 7155349,59 грн (основний платіж 4093961,00 грн, штрафні санкції 3061388,59 грн).

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання, яку зазначає у податковій (митній) декларації, а у випадках, передбачених п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, обов`язок визначення суми грошових зобов`язань платника податків покладено на контролюючий орган, який згідно зі ст. 58 ПК України реалізує такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України та складають 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, визначеного п. 49.18 ст. 48 ПК України, або протягом такого ж строку за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

У відповідності до пунктів 203.1.та 203.2 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначена заборгованість виникла на підставі самостійно поданих декларацій та визначених контролюючим органом грошових зобов`язань, а саме:

- 64587,00 грн. основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 21.01.2019, термін сплати 30.01.2019;

- 238872,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19.02.2019, термін сплати 04.03.2019;

- 812947,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.03.2019, термін сплати 01.04.2019;

- 253388,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19.04.2019, термін сплати 30.04.2019;

- 9 219,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.06.2019, термін сплати 01.07.2019;

- 99384,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.09.2019; термін сплати 30.09.2019;

- 24062,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 21.10.2019, термін сплати 30.10.2019;

- 1551482,50 грн. штрафна санкція згідно з податковим повідомленням рішенням № від 11.11.2019, отримано -12.11.2019, термін сплати 22.11.2019;

- 159608,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 29.11.2019, термін сплати 02.12.2019;

- 620119,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.01.2020, термін сплати 30.01.2020;

- 150043,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.02.2020, термін сплати 02.03.2020;

- 66520,00 гривень - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.01.2021, термін сплати 01.02.2021;

- 1124097,80 грн штрафна санкція згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.01.2021, отримано 30.01.2021, термін сплати 09.02.2021;

- 83436,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19.02.2021, термін сплати 02.03.2021;

- 141081,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 22.03.2021, термін сплати 30.03.2021;

- 37159,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.08.2021, термін сплати 30.08.2021;

- 340,00 грн. - штрафна санкція згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 16.12.2021, отримано 11.01.2022, термін сплати 20.01.2022;

- 542002,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.01.2022, термін сплати 31.01.2022;

- 385468,29 грн. - штрафна санкція згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 11.01.2022, отримано 18.01.2022, строк сплати 28.01.2022;

- 73635,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 18.02.2022, термін сплати 02.03.2022;

- 12500,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 21.02.2023 (річна), термін сплати 22.02.2023;

- 227936,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.02.2023, термін сплати 02.03.2023;

- 277843,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.03.2023, термін сплати 30.03.2023;

- 137088,00 грн. - основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.04.2023, термін сплати 01.05.2023;

- 62532,00 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 21.08.2023, термін сплати 30.08.2023.

Стосовно включення до грошових вимог податкових зобов`язань щодо сплати земельного податку з юридичних осіб (18010500) у сумі 5988215,28 грн (основний платіж 5988045,28 грн., штрафні санкції 170,00 грн.), суд враховує таке.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Вищевказана заборгованість по земельному податку виникла на підставі самостійно поданих декларацій та визначених контролюючим органом грошових зобов`язань, а саме:

- 855435,00 грн основний платіж згідно з податковою декларацією з плати за землю № від 19.02.2018, термін сплати з 02.03.2018 по 30.01.2019;

- 1283152,58 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з плати за землю № від 21.02.2019, термін сплати з 02.03.2019 по 30.01.2020;

- 170,00 грн. штрафна санкція згідно податкового повідомлення рішення № від 09.04.2019;

- 1283152,56 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з плати за землю № від 19.02.2020, термін сплати з 01.03.2020 по 01.02.2021;

- 1283152,56 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з плати за землю № 10558367 від 18.02.2021, термін сплати з 02.03.2021 по 31.01.2022;

- 1283152, 58 грн. - основний платіж згідно з податковою декларацією з плати за землю № 12400015 від 21.02.2022, термін сплати з 02.03.2022 по 30.01.2023.

Щодо включення до грошових вимог податкових зобов`язань щодо сплати екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю (19010100) у сумі 693,14 грн. (основний платіж 693,14 грн.), колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 240.1. ст. 240 ПК України платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації (п. 250.2. ст. 250 ПК України).

Вищевказана заборгованість по екологічному податку виникла на підставі самостійно поданих декларацій та визначених контролюючим органом грошових зобов`язань, а саме:

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 10.07.2018, термін сплати 19.08.2018;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 26.10.2018, термін сплати 19.11.2018;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 01.02.2019, термін сплати 21.02.2019;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 25.04.2019, термін сплати 20.05.2019;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 26.07.2019, термін сплати 19.08.2019;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 30.10.2019, термін сплати 19.11.2019;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 28.01.2020, термін сплати 19.02.2020;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 24.04.2020, термін сплати 20.05.2020;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 24.07.2020, термін сплати 19.08.2020;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 22.10.2020, термін сплати 19.11.2020;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 03.02.2021, термін сплати 19.02.2021;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 13.04.2021, термін сплати 20.05.2021;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 04.08.2021, термін сплати 19.08.2021;

- 49,51 грн - основний платіж згідно з розрахунком податкової декларації екологічного податку № від 28.10.2021, термін сплати 19.11.2021.

Стосовно грошових вимог з податкових зобов`язань щодо сплати єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності (КБК 71010000) у сумі 4304963,68 грн. (основний платіж), суд приймає до уваги таке.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (в редакції від 01.01.2021) розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий Розрахунок за календарний рік не подається. Якщо останній день строку подання Розрахунку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Вищевказана заборгованість по єдиному внеску, нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності виникла на підставі самостійно поданих декларацій , а саме:

- 24281,35 грн. - залишок від суми нарахування єдиного внеску № від 19.04.2018, термін сплати 20.04.2018, за період березень 2018 року;

- 134299,56 грн. - нарахування єдиного внеску № від 17.05.2018, термін сплати 21.05.2018, за період квітень 2018 року;

-131381,37 грн. - нарахування єдиного внеску № від 18.06.2018, термін сплати 20.06.2018, за період травень 2018 року;

-121316,31 грн нарахування єдиного внеску № від 20.07.2018, термін сплати 20.07.2018, за період червень 2018 року;

- 126 719,29 грн. - нарахування єдиного внеску № від 17.08.2018, термін сплати 20.08.2018, за період липень 2018 року;

- 123 696,44 грн. - нарахування єдиного внеску № від 19.09.2018, термін сплати 20.09.2018, за період серпень 2018 року;

- 103599,72 грн. - нарахування єдиного внеску № від 18.10.2018, термін сплати 22.10.2018, за період вересень 2018 року;

- 100170,80 грн. нарахування єдиного внеску № від 19.11.2018, термін сплати 20.11.2018, за період жовтень 2018 року;

- 114248,45 грн. - нарахування єдиного внеску № від 19.12.2018, термін сплати 20.12.2018, за період листопад 2018 року;

- 78964,49 грн. - нарахування єдиного внеску № від 15.01.2019, термін сплати 21.01.2019, за період грудень 2018 року;

- 98250,17 грн.- нарахування єдиного внеску № від 14.02.2019, термін сплати 20.02.2019, за період січень 2019 року;

- 96931,05 грн.- нарахування єдиного внеску № від 18.03.2019, термін сплати 20.03.2019, за період лютий 2019 року;

- 101333,86 грн. - нарахування єдиного внеску № від 11.04.2019, термін сплати 22.04.2019, за період березень 2019 року;

- 87972,00 грн. - нарахування єдиного внеску № від 06.05.2019, термін сплати 20.05.2019, за період квітень 2019 року;

- 95765,37 грн. - нарахування єдиного внеску № від 13.06.2019, термін сплати 20.06.2019, за період травень 2019 року;

- 104924,20 грн. - нарахування єдиного внеску № від 17.07.2019, термін сплати 22.07.2019, за період червень 2019 року;

- 105561,36 грн. - нарахування єдиного внеску № від 12.08.2019, термін сплати 20.08.2019, за період липень 2019 року;

- 103211,22 грн. - нарахування єдиного внеску № від 05.09.2019, термін сплати 20.09.2019, за період серпень 2019 року;

- 93903,00 грн.- нарахування єдиного внеску № від 14.10.2019, термін сплати 21.10.2019, за період вересень 2019 року;

- 95010,55 гривень - нарахування єдиного внеску № від 27.11.2019, термін сплати 27.11.2019, за період жовтень 2019 року;

- 93034,93 грн. - нарахування єдиного внеску № від 17.12.2019, термін сплати 20.12.2019, за період листопад 2019 року;

- 97236,20 грн.- нарахування єдиного внеску № від 18.01.2020, термін сплати 20.01.2020, за період грудень 2019 року;

- 91133,11 грн. - нарахування єдиного внеску № від 20.02.2020, термін сплати 20.02.2020, за період січень 2020 року;

- 90456,36 грн. - нарахування єдиного внеску № від 18.03.2020, термін сплати 20.03.2020, за період лютий 2020 року;

- 74803,82 грн. - нарахування єдиного внеску № від 21.04.2020, термін сплати 21.04.2020, за період березень 2020 року;

- 68579,10 грн. - нарахування єдиного внеску № від 19.05.2020, термін сплати 20.05.2020, за період квітень 2020 року;

- 73156,39 грн. - нарахування єдиного внеску № від 19.06.2020, термін сплати 20.06.2020, за період травень 2020 року;

- 99781,56 грн. - нарахування єдиного внеску № від 17.07.2020, термін сплати 20.07.2020, за період червень 2020 року;

- 107074,48 грн.- нарахування єдиного внеску № від 19.08.2020, термін сплати 20.08.2020, за період липень 2020 року;

- 99586,91 грн. - нарахування єдиного внеску № від 18.09.2020, термін сплати 20.09.2020, за період серпень 2020 року;

- 93642,43 грн.- нарахування єдиного внеску № від 20.10.2020, термін сплати 20.10.2020, за період вересень 2020 року;

- 89799,09 грн.- нарахування єдиного внеску № від 19.11.2020, термін сплати 20.11.2020, за період жовтень 2020 року;

- 83 602,64 грн. - нарахування єдиного внеску № від 17.12.2020, термін сплати 20.12.2020, за період листопад 2020 року;

- 85 644,28 грн. - нарахування єдиного внеску № від 19.01.2021, термін сплати 20.01.2021, за період грудень 2020 року;

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску № вiд 12.05.2021, термін сплати 12.05.2021: 82 972,94 грн. - за період I квартал 2021 року (березень 2021 року), 83 263,49 грн. - за період I квартал 2021 року (січень 2021 року), 80164,11 грн. - за період I квартал 2021 року (лютий 2021 року);

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску № вiд 06.08.2021 термін сплати 09.08.2021: 83 794,91 грн - за період II квартал 2021 року (квітень 2021 року), 83 137,01 грн. - за період II квартал 2021 року (травень 2021 року), 93 667,56 грн. - за період II квартал 2021 року (червень 2021 року);

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску № вiд 29.09.2021 термін сплати 29.09.2021, за період IV квартал 2019 року (грудень 2019 року) - 352,00 грн.;

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску № вiд 02.11.2021, термін сплати 09.11.2021: 87267,31 грн. - за період III квартал 2021 року (вересень 2021 року), 83424,75 грн. - за період III квартал 2021 року (липень 2021 року); 93179,56 грн. - період III квартал 2021 року (серпень 2021 року); 84 229, 34 грн. - за період IV квартал 2021 року (грудень 2021 року);

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску № вiд 08.02.2022, термін сплати 09.02.2022: 77 952,43 грн. - за період IV квартал 2021 року (листопад 2021 року); 82486,41 грн. - за період IV квартал 2021 року (жовтень 2021 року).

Отже, ГУ ДПС у Харківські області надано всі необхідні документи на підтвердження заявлених грошових вимог.

Посилання ліквідатора на те, що контролюючим органом не було вчинено дії, передбачені 59 ПК України щодо стягнення податкового боргу, а саме не сформовано та не направлено податкову вимогу, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки аналіз приписів податкового законодавства, в тому числі положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПК України, дає змогу дійти висновку про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються. Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів законодавства про банкрутство.

Отже, існування та момент виникнення грошового зобов`язання боржника перед податковим органом не ставиться з залежність від направлення податкової вимоги та його узгодженості/неузгодженості.

В свою чергу, ст. 59 КУзПБ передбачено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав.

Щодо доводів ліквідатора щодо наявності підстав для закриття провадження у справі стосовно розгляду таких грошових вимог, оскільки, на його думку, спори про стягнення податкового боргу відносяться до юрисдикції адміністративних судів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно частини першої статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

Правила визначення юрисдикції регламентуються виключно базовими процесуальними кодексами - ГПК України, ЦПК України, КАС України, а не будь-якими іншими кодифікованими актами, у тому числі з процедурних питань.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Справи, що відносяться до господарської юрисдикції наведені в статті 20 ГПК України, серед яких, зокрема, є справи про банкрутство як одна з категорії спорів, що підсудні господарським судам.

Так, у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема:

- справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати;

- поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника,

- за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Зазначена правова норма визначає вичерпний перелік спорів, що підсудні господарським судам у межах розгляду справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та містить виняток щодо поширення юрисдикції господарських судів на певні спори (податкові спори) у межах цієї категорії справ, а саме про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Особливості порядку та процедури розгляду справ про банкрутство в межах господарської юрисдикції, визначеної ГПК України, регламентуються КУзПБ. При цьому КУзПБ не можна розглядати з точки зору розширення господарської юрисдикції на певні категорії спорів, щодо яких встановлено виняток пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, що розглядаються у межах справ про банкрутство, оскільки саме ГПК України визначається юрисдикція господарських справ, КУзПБ встановлюється не юрисдикція справ, а особливості порядку та процедури розгляду лише певної категорії спорів у межах господарської юрисдикції, визначеної статтею 20 ГПК України.

Згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до статті 1 КУзПБ банкрутством є визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника; боржником для цілей цього Кодексу є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Отже, банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені КУзПБ, введеним у дію з 21 жовтня 2019 року. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства в цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо).

В свою чергу юрисдикцію судів щодо розгляду тих чи інших спорів встановлюють лише процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України, ЦПК України).

При цьому, ПК України регулює особливості порядку та процедуру розгляду спорів, що здійснюються в межах спеціалізації адміністративного судочинства, - спорів, що виникають з податкових правовідносин, у тому числі спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Натомість КУзПБ регулює окрему судову процедуру, що здійснюється в межах спеціалізації господарського судочинства, - банкрутство, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ.

Іншими словами, КУзПБ та ПК України є кодексами з консолідованими нормами права, тобто є спеціальними в частині розгляду окремого виду господарських спорів (про банкрутство), які розглядаються господарським судом за правилами ГПК України з урахуванням особливостей, визначених КУзПБ, та відповідно окремого виду адміністративних спорів (податкових спорів), які розглядаються адміністративним судом за правилами КАС України з урахуванням особливостей, визначених ПК України.

ЄСПЛ у рішенні від 12.07.2001 року у справі «Феррадзіні проти Італії» (Ferrazzini v. Italy), заява №44759/98, указав, що податкові питання і досі становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер. Суд вважає, що податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків (пункт 29).

Однак, у тлумаченні відповідних положень процесуальних законів, які визначають правила та юрисдикцію вказаного спору, а саме норм статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 20 ГПК України, статей 2, 7 Кодексу України з питань банкрутства, правова позиція неодноразово зазнавала змін та відступлень з боку Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з останньою правовою позицією в постанові від 13.04.2023 у справі №320/12137/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про розгляд за правилами адміністративного судочинства справ за позовними вимогами, що стосуються перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, у спорі щодо суми заборгованості з ПДВ, строку сплати такої заборгованості та тривалості прострочення, оскільки такі спори є спорами публічно-правового характеру.

Ця правова позиція в подальшому підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 01.11.2023 у справі № 908/129/22 (908/1333/22) (провадження №12-46 гс23), предметом спору у якій є визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

Водночас, у даній справі не розглядаються вимоги, що стосуються перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. В даному випадку ГУ ДПС у Харківські області звернулося до Господарського суду Харківської області з грошовими вимогами до боржника в розумінні статей 1, 45, 59 КУзПБ, які підлягають розгляду виключно в межах провадження у справі про банкрутство.

Щодо доводів ліквідатора про неправомірність заявлення кредиторських вимог з акцизного податку за березень 2021 року в розмірі 266879,00 грн., оскільки, за твердженням ліквідатора боржником за березень 2021 року було подано декларацію акцизного податку з нарахованим податковим зобов`язанням в розмірі 83087,00 грн., тому підлягають визнанню саме такі кредиторські вимоги, колегія суддів зазначає таке.

В матеріалах справи міститься податкова декларація акцизного податку № від 16.03.2021 на суму 266879,00 грн. (основний платіж), звітний місяць - лютий 2021. Декларація за березень 2021 в матеріалах справи відсутня та відповідні податкові зобов`язання не входять до заявлених грошових вимог.

Крім того, ліквідатор, стверджуючи про те, що ним було подано до контролюючих органів декларацію за березень 2021 року на суму 83087,00 грн., не надав відповідних доказів суду.

Натомість ліквідатором до матеріалів справи надано уточнюючу декларацію акцизного податку за грудень 2018 року, яка була подана до контролюючого органу 08.02.2019, якою зменшувалась сума податкових зобов`язань на 23582,00 грн. Відповідно до інтегрованої картки платника податків на вказану суму було зменшено борг за декларацією з акцизного податку №, податкові зобов`язання за якою не входять до заявлених грошових вимог.

Водночас, колегія суддів вважає слушними доводи ліквідатора стосовно безпідставності включення до кредиторських вимог податкових зобов`язань щодо сплати адміністративних штрафів та штрафних санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, які ґрунтуються на рішеннях про застосування фінансових санкцій № від 03.08.2021 у розмірі 17000,00 грн. та № від 03.08.2021 у розмірі 237603,40 грн.

Так, матеріали справи свідчать, а ГУ ДПС у Харківські області підтверджує обставини звернення у 2022 році до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з ДП «Харківський завод шампанських вин» податкового бору у загальному розмірі 254603,40 грн, який ґрунтується на рішеннях про застосування фінансових санкцій № від 03.08.2021 у розмірі 17 000,00 грн. та № від 03.08.2021 у розмірі 237603,40 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 у справі №520/4367/22 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до ДП «Харківський завод шампанських вин» про стягнення податкового боргу прийнято заяву представника позивача про відмову від позову у справі №520/4367/22; закрито провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до ДП «Харківський завод шампанських вин» про стягнення податкового боргу; роз`яснено позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Відповідно до ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткову відмову у визнанні вказаних кредиторських вимог у розмірі 254603,40 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень частини першої ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора ДП «Харківський завод шампанських вин» Бідної Оксани Іванівни задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.10.2024 у справі №5023/2756/11 змінити, виклавши абзаци 2 та 3 її резолютивної частини у такій редакції:

«Заяву Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вх. № 30650 від 09.11.2023) із грошовими вимогами до банкрута Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» задовольнити частково.

Визнати поточні грошові вимоги Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до банкрута Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» в загальному розмірі 31 946 035,69 грн. та 5325,60 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити».

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, будинок 46, ) на користь Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» (61017, Харківська обл., місто Харків, вул. Лозівська, будинок 20, ) 50,88 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.01.2025.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.І. Склярук