РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2025Справа № 910/12338/24

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 5647,50 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка сталась 17.04.2024, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи (поліс ЕР220030474), всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Відповідачем не було подано відзив на позовну заяву чи інших клопотань або заяв.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі було надіслана відповідачу до його електронного кабінету - 10.10.2024, що підтверджується відповідним повідомленням наявним у справі.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 між позивачем як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.24.2825802 (Програма "Комфорт"), предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом "Audi A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідний страховий випадок настав 17.04.2024 на перехресті вул. Володимирська та Богдана Хмельницького в м. Києві за участю застрахованого позивачем транспортного засобу "Audi A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Peugeot 301", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "Peugeot 301", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , при ввімкненні зеленого сигналу світлофору не дав дорогу автомобілю "Audi A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який завершував рух через перехрестя, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом "Audi A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Audi A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунку № СЧ-000107 від 07.05.2024 ФОП Желтан О.С. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Audi A4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 39436 грн.

На підставі складеного позивачем страхового акту від 30.04.2024 № 3.24.01986-1 вищенаведену ДТП визнано страховим випадком та вирішено виплатити на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 39436 грн.

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту від 30.04.2024 № 3.24.01986-1 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 39436 грн, (платіжна інструкція № 68817984 від 07.05.2024).

Згідно з полісом № ЕР/220030474 станом на 17.04.2024 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Peugeot 301", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 3200 грн та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 160000 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування в розмірі 36236 грн (39436 грн - 3200 грн.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/8209/24, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" задоволено повністю, стягнуто з відповідача 36236 грн страхового відшкодування.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог у справі № 910/8209/24, у зв`язку з виявленими в процесі відновлювального ремонту прихованими пошкодженнями, яку суд не прийняв до розгляду у зв`язку із поданням вказаної заяви поза межами строку, визначеного ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, Господарським судом міста Києва у справі № 910/8209/24 розглядалися позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 36236 грн.

Підставою подання цього позову є здійснення доплати позивачем страхового відшокодування у розмірі 8847,50 грн. у зв`язку з виявленими в процесі відновлювального ремонту прихованими пошкодженнями.

Позивач зазначає, що в процесі відновлювального ремонту було виявлено приховані пошкодження (пошкодження лакофарбового матеріалу, зазначені у рахунку №СЧ-000209 від 19.07.2024).

На підставі службової записки, рахунку від 19.07.2024 позивачем складено страховий акт № 3.24.01986-2, та здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 8847,50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.08.2024.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу у сумі 8847,50 грн. Відповідачем зі свого боку не надано жодних доказів на спростування даних обставин.

Судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку з урахуванням умовам полісу ЕР/220030474 в межах ліміту за шкоду майну в сумі 5647,50 грн, та враховуючи франшизу 3200 грн.

Позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а одразу подав відповідний позов.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к (провадження №13-24кс19) зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також зазначено, що у системному зв`язку зі ст. 36 положення п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

З наведеного вбачається, що звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування в межах річного строку.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування за договором (полісом) ЕР/220030474 обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання зобов`язання може бути встановлений як договором, так і законом.

В даному випадку п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено строк виконання зобов`язання із виплати страхового відшкодування - 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування та документів, зазначених у статті 35 цього Закону.

Разом з тим, станом на день ухвалення даного рішення встановлений 90 денний строк наданий відповідачу для виплати страхового відшкодування або надання обґрунтованої відмови у здійсненні такої виплати завершився, однак матеріали справи не мають доказів вчинення останнім виплати страхового відшкодування чи відмови у такому. Так само відповідачем не спростовано жодними доказами, що вартість ремонту Застрахованого автомобіля є необґрунтованою.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Враховуючи викладене, заявлена вимога про виплату страхового відшкодування у сумі 5647,50 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, приміщення 6; ідентифікаційний код 20080515) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 22; ідентифікаційний код 36086124) 5647 (п`ять тисяч шістсот сорок сім) грн 50 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.