ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/3446/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/3446/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м.Київ, Столичне шосе, буд. 103, корп. 1, поверх 9, )

до Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень в розмірі 25555,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "НОВА ПОШТА" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом (вх. № 3446/24 від 27.09.2024) до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 25555,30 грн, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повного проведення розрахунків за послуги, надані позивачем на підставі договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, укладеного шляхом підписання Фізичною особою-підприємцем Сотніковим Сергієм Сергійовичем (який з 16.07.2024 припинив свою підприємницьку діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) Заяви про приєднання до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень від 07.10.2020 № 686278, яка є Додатком № 1 до зазначеного договору.

З метою вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України та ст. 16 Закону України "Про захист персональних даних", 01.10.2024 Господарським судом Харківської області направлено запит до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача у даній справі - фізичної особи ОСОБА_1 , на який судом 22.10.2024 за вх. № 26668/24 отримано відповідь (вих. № 6301.4.3-16730/63.2-24 від 08.10.2024), згідно з якою фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 07.10.2024 зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 ; дата реєстрації 30.06.2006.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.11.2024 прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито позовне провадження у справі № 922/3446/24, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу - ТОВ "НОВА ПОШТА" в електронному вигляді до його зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС та відповідачу - фізичній особі ОСОБА_1 в паперовому вигляді листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на його адресу місця проживання (яку вказано у позові позивачем та повідомлено суду Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області).

Від позивача та відповідача після відкриття провадження у справі будь-яких заяв по суті справи або заяв чи клопотань з процедурних питань на адресу суду станом на день ухвалення даного судового рішення не надходило.

Позивач - ТОВ "НОВА ПОШТА" копію ухвали суду про відкриття провадження у даній справі отримав 04.11.2024 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України), що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1 своїм правом на захист не скористався, ні в установлений судом строк, ні станом на день прийняття судом даного рішення не подав відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду про відкриття провадження у даній справі, що була направлена на адресу місця проживання відповідача (яку вказано у позові позивачем та повідомлено суду Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області), адресату не вручена та повернулася 26.11.2024 за зворотною адресою до суду з довідкою працівника оператора поштового зв`язку про причину повернення поштового відправлення: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до приписів ч. 6 ст. 242 ГПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. В разі відсутності заяви учасника справи про зміну адреси, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається за останньою відомою суду адресою цього учасника справи, і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться.

Тобто, в разі, якщо ухвалу суду направлено за належною адресою (у даному випадку - за адресою місця проживання відповідача, яка вказана позивачем у позові та була повідомлена суду Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області), вважається, що адресат належно повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання відповідачем зазначеної ухвали суду, оскільки таке неотримання зумовлене не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самого учасника справи щодо отримання кореспонденції, яка надходить від суду на його адресу.

Крім того, як вже зазначалося вище, ухвала суду від 01.11.2024 про відкриття провадження у справі № 922/3446/24 була вчасно офіційно оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень у відповідності до ст. 122 ГПК України.

У силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача - фізичної особи Сотнікова С.С. про розгляд даної справи й надання йому можливості висловити свою позицію щодо заявлених позивачем вимог і звернутись до суду із заявами по суті справи та заявами чи клопотаннями з процесуальних питань. Втім, відповідач, відзиву на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та жодних доказів для долучення до матеріалів справи не надав, із заявами або клопотаннями по суті справи та з процедурних питань до суду не звернувся, на зв`язок із судом будь-яким чином не виходив.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, подання відповідачем відзиву на позов є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже відсутність відзиву не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на приписи ст. 248 ГПК України щодо строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, й суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для ухвалення обґрунтованого та об`єктивного рішення у справі, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та докази, надані позивачем до позовної заяви, суд встановив таке.

ТОВ "НОВА ПОШТА", як експедитор, керуючись ст. 633, 634 ЦК України, розмістивши в мережі інтернет (https://novaposhta.ua) публічний Договір про надання послуг з організації перевезень відправлень, запропонувало необмеженому колу осіб (замовників) приєднатися до умов цього договору з метою отримання послуги з організації перевезення відправлень відповідно до положень цього договору.

Відповідно до умов приєднання, замовник, який діє на законних підставах, підписавши заяву про приєднання (надалі - заява), уклав з експедитором договір, розміщений на веб-сайті експедитора https://novaposhta.ua/ (надалі - сайт експедитора), шляхом приєднання до всіх його умов в цілому. З моменту прийняття експедитором заяви, замовник та експедитор набули прав та обов`язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання та/або незалежне виконання.

Підписавши заяву замовник засвідчив:

- ознайомлення з усіма положеннями Договору та Умовами надання послуг;

- повне розуміння змісту Договору, Умов надання послуг, значень термінів і понять;

- вільне волевиявлення укласти Договір, відповідно до всіх його умов, шляхом приєднання до нього в повному обсязі.

05.10.2020 до ТОВ "НОВА ПОШТА" від фізичної особи-підприємця Сотнікова Сергія Сергійовича надійшла підписана ним та скріплена його печаткою Заява про приєднання до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, яка є Додатком № 1 до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі по тексту - Договір).

Вказану Заяву про приєднання прийнято Експедитором (ТОВ "НОВА ПОШТА") 07.10.2020 та присвоєно їй індивідуальний номер № 686278.

Згідно з п. 2.1 Договору, цей договір є договором приєднання в розумінні ст. 633, 634 ЦК України і може бути укладений лише шляхом приєднання Замовника до всіх його умов в цілому шляхом надання Експедитору Заяви про приєднання (додаток № 1 до цього Договору) в порядку, передбаченому цим Договором.

Умовами п. 2.2, 2.4 Договору передбачено, що Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення, а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором. За надані Експедитором послуги Замовник сплачує Експедитору винагороду згідно з чинними тарифами Експедитора, розміщеними на офіційному сайті Експедитора novaposhta.ua.

Пунктом 2.7 Договору Замовник шляхом надання Заяви про приєднання підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з умовами, чинними на момент укладення договору та розміщеними на офіційному сайті Експедитора, і зобов`язується їх виконувати.

Згідно з п. 5.1 Договору, загальна ціна договору складається із вартості послуг, наданих Експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами Експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг Експедитора.

У відповідності до умов п. 5.3 Договору, Експедитор до 10-го, 20-го та останнього числа кожного місяця складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику одним із способів на власний вибір:

- шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання Замовником;

- шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється Сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4 Договору. Адреса електронної пошти Замовника для обміну електронними документами вказується Замовником в Заяві про приєднання.

Замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 примірники актів наданих послуг та повертає Експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг (п. 5.4 Договору).

За умовами п. 5.7 Договору, припинення дії Договору чи його розірвання не звільняє Сторони від обов`язку виконати свої зобов`язання за даним Договором.

На виконання умов Договору ТОВ "НОВА ПОШТА" (Експедитор) відповідно до Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 20.02.2022 по 30.04.2022 та Специфікацій до зазначених Актів (якими засвідчується конкретний перелік наданих послуг) надав ФОП Сотнікову С.С. (Замовнику) послуги з організації перевезення відправлень на загальну суму 25555,30 грн, а саме:

- акт № НП-007222567 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.02.2022 на суму 1358,70 грн;

- акт № НП-007278401 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2022 на суму 2570,07 грн;

- акт № НП-007295999 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.03.2022 на суму 1197,69 грн;

- акт № НП-007315175 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.03.2022 на суму 2885,96 грн;

- акт № НП-007345693здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2022 на суму 1287,63 грн;

- акт № НП-007376919 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.04.2022 на суму 2158,85 грн;

- акт № НП-007407025 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.04.2022 на суму 1624,60 грн;

- акт № НП-00449284 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2022 на суму 471,80.

Позивачем були сформовані та виставлені відповідачу відповідні рахунки-фактури за період з 20.02.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 25555,30 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на адресу відповідача 04.09.2023 цінним листом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 260 були надіслані акт звірки взаєморозрахунків на загальну суму 25555,30 грн, специфікації, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки-фактури.

Вказаний цінний лист отриманий відповідачем особисто 12.09.2023, що підтверджується доданою до позову копією зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 260.

Позивач посилається на те, що не отримував від відповідача письмової мотивованої відмови від підписання актів у порядку пункту 5.4 Договору, тому, надіслані позивачем акти вважаються такими, що є погодженими відповідачем - ФОП Сотніковим С.С. (Замовником) без зауважень та заперечень, а надані позивачем ТОВ "НОВА ПОШТА" (Експедитором) послуги прийняті відповідачем у повному обсязі, а відтак, відповідач обов`язаний здійснити оплату наданих послуг згідно з отриманими від позивача документами. Втім відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати у визначені Договором строки наданих позивачем послуг з організації перевезення відправлень на загальну суму 25555,30 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Водночас, як зазначає позивач у позовній заяві та підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент подання позову до суду фізична особа-підприємець Сотніков Сергій Сергійович (відповідач) припинив свою підприємницьку діяльність, про що внесено відповідний запис до зазначеного Реєстру.

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями ст. 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 52 ЦК України, ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, за змістом зазначених норм, а також відповідно до ст. 598-609 ЦК України, ст. 202-208 ГК України, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (ФОП), її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати, фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач - ТОВ "НОВА ПОШТА", звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність даного спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача фізичної особи Сотнікова Сергія Сергійовича із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам, що стали предметом спору у даній справі, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Правовідносини щодо надання послуг регулюються положеннями Глави 63 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Тобто, за договором про надання послуг виконавець зобов`язується виконати певні дії або здійснити певну діяльність, які, як правило, не мають матеріального результату (наприклад, послуги зв`язку, освітні послуги, спортивно-оздоровчі та ін.). Деякі послуги можуть мати матеріальний результат, як, наприклад, медичні послуги із надання стоматологічної допомоги (пломбування хворого зуба, встановлення коронки). Проте всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, адже при наданні послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Отже, предметом договору про надання послуг є виконання певних дій або здійснення певної діяльності, які не мають матеріального результату.

При цьому, зі змісту ч. 2 ст. 901 ЦК України вбачається, що положення Глави 63 ЦК України поширюються на всю низку договорів, предметом яких є надання послуги, яка споживається, в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, які як передбачені в Цивільному кодексі України поза межами глави (перевезення, страхування, транспортне експедирування, зберігання, доручення, комісія, управління майном та ін.), так і не передбачені кодексом, а містяться в інших нормативно-правових актах - Законі України Про аудиторську діяльність, Законі України Про зв`язок тощо. Окрім цього, положення цієї глави поширюються на інші види договорів, які не передбачені законодавством взагалі, але мають своїм предметом надання послуг.

Згідно зі ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 931 ЦК України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши правовідносини, що склалися між ТОВ "НОВА ПОШТА" та ФОП Сотніковим С.С. на підставі укладеного між ними договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, укладеного шляхом підписання останнім Заяви про приєднання до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень від 07.10.2020 № 686278, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування, сторони досягли всіх суттєвих умов договору, притаманних для такого виду договорів, тому зазначений договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач - ТОВ "НОВА ПОШТА" (Експедитор) належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, у період з 20.02.2022 по 30.04.2022 надав відповідачу - ФОП Сотнікову С.С. (Замовнику) послуги з організації перевезення відправлень на загальну суму 25555,30 грн, що підтверджується наданими до позову копіями відповідних Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактури та Специфікацій за вказаний період на загальну суму 25555,30 грн, які були направлені засобами поштового зв`язку 04.09.2023 цінним листом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача, та отримані останнім 12.09.2023, про що свідчить надана до позову копія зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 260.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов п. 5.1 Договору, укладеного між сторонами, передбачено, що оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається на підставі актів наданих послуг упродовж 2-х банківських днів з моменту погодження цих актів.

Умовами п. 5.4 Договору сторони визначили обов`язок Замовника впродовж 2-х робочих днів з дати отримання від Експедитора актів наданих послуг підписати ці акти та повернути Експедитору або в той самий строк надати йому письмову мотивовану відмову від підписання актів. У разі непідписання Замовником актів упродовж 2-х робочих днів з дати їх отримання від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень свідчить про факт визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором та погодження актів, а також свідчить про відсутність у Замовника претензій щодо наданих послуг та настання у нього обов`язку здійснити оплату послуг згідно з отриманими від Експедитора документами для оплати наданих послуг.

На момент ухвалення судом даного рішення сторонами не надано до матеріалів справи жодного доказу направлення відповідачем письмової мотивованої відмови від підписання актів, у порядку, передбаченому пунктом п. 5.4 Договору.

Також у матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача будь-яких претензій чи зауважень щодо якості, обсягу, строків наданих позивачем послуг.

Отже, як передбачено умовами п. 5.4 Договору, надіслані позивачем ФОП Сотнікову С.С. (Замовнику) та отримані останнім Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 20.02.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 25555,30 грн, вважаються такими, що є погодженими відповідачем без зауважень та заперечень, а послуги, надані позивачем згідно з вказаними Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), прийнятими відповідачем у повному обсязі.

Однак, ФОП Сотніков С.С. (Замовник) не виконав своїх зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг за період з 20.02.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 25555,30 грн у строки, визначені п. 5.1 Договору (впродовж 2-х банківських днів з моменту погодження отриманих Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.11.2024 № 33986171, що 16.07.2024 фізична особа-підприємець Сотніков Сергій Сергійович (відповідач) припинив свою підприємницьку діяльність на підставі власного рішення, про що внесено відповідний запис до зазначеного Реєстру (державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням, 16.07.2024 № 010130168).

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до положень ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст. 202-208 Господарського кодексу України, ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном.

За таких обставин, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності Сотнікова Сергія Сергійовича (відповідача) його обов`язок щодо здійснення оплати за надані ТОВ "НОВА ПОШТА" (позивачем) послуги по Договору за період з 20.02.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 25555,30 грн, зважаючи на те, що вказані спірні правовідносини між стронами виникли з господарської діяльності відповідача, - не припинився.

На підставі викладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в усій їх сукупності та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, враховуючи, що відповідачем станом на день прийняття судом даного рішення не надано суду будь-яких заперечень, з наведенням обставин та наданням доказів, які б вказували на недостовірність наданих позивачем документів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, зокрема які б спростовували надання позивачем відповідачу послуг по Договору у період з 20.02.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 25555,30 грн, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено позовні вимоги про стягнення з відповідача 25555,30 грн основного боргу, тому задовольняє вказані позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем при поданні позову з вимогами майнового характеру на суму 25555,30 грн було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, тобто у встановленому законом мінімальному розмірі. Сплачений позивачем судовий збір зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування зазначеного судового збору, наявною в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені повністю, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, ст. 4 Закону України Про судовий збір, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2 . Стягнути з Фізичної особи Сотнікова Сергія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корп. 1, поверх 9, ) заборгованість у розмірі 25555,30 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

3 . Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

У зв`язку з відпусткою судді повний текст рішення складено і підписано 14.01.2025.

Суддя Н.А. Новікова