УХВАЛА

м. Київ

01.01.2025Справа № 910/16179/24
Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Покрещука Миколи Олексійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс",

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Покрещук Микола Олексійович звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" укладати будь з ким договори про надання майданчика за адресою: м.Київ, провулок Сеноманський, 16 для експлуатації, утримання та обладнання.

Як стверджує заявник у поданій заяві, 28.02.2019 року між Фізичною особою - підприємцем Покрещуком Миколою Олексійовичем та Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" був підписаний договір про надання в експлуатацію майданчика для паркування за адресою: Київ, Дніпровський район, провул.Сеноманський, 16.

Після закінчення дії договору заявник продовжував діяльність на вказаному майданчику для паркування та продовжував сплачувати плату, визначену договором. В той же час, Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" на багаторазові звернення та скарги відмовлялося укладати договір на новий строк. Через постійні зміни керівництва зазначеного підприємства заявнику доводилось направляти нові звернення та відвідувати робочі зустрічі Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" та Департаменту транспортної інфраструктури КМДА, на яких заявника запевняли про врегулювання ситуації, що склалася.

20.12.2024 з використанням сервісу електронних закупівель "Прозорро продажі" відбувся аукціон на право експлуатації, утримання та обладнання майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м.Київ, Дніпровський район, провул.Сеноманський, 16, після закінчення якого і відкриття інформації про учасників аукціону, заявником було виявлено, що участь у аукціоні брав ФОП Нємножко Олексій Володимирович, який став переможцем аукціону.

Згідно інформації викладеній на сайті "Прозорро продажі" очікується підписання договору з переможцем аукціону.

В той же час, як стверджує заявник, зазначений аукціон був проведений із суттєвими порушеннями чинного законодавства України, а саме: не було дотримано переважного права заявника на укладення договору на право експлуатації даного майданчику для паркування на новий строк, як про це вказано в "Положенні про порядок реалізації прав на експлуатацію, утримання та обладнання майданчиків для паркування із застосуванням електронних торгів в комунальному підприємстві "Київтранспарксервіс", а також замовником аукціону було надано недостовірні документи, які не враховують права власника нерухомого майна, що розташоване на даній території, не відображають дійсних характеристик паркувального майданчику, надано схему організації дорожнього руху, яка суперечить наданому тим же замовником аукціону супутниковому плану майданчику, схема не враховує відсутність заїздів на майданчик та спосіб розташування транспортних засобів та споруд на майданчику і складена з порушенням нормативів, встановлених самим замовником - Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс".

Отже, вважаючи такі дії протиправними, заявник має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" про визнання договору про надання майданчика за адресою: м.Київ, провул.Сеноманський, 16 для експлуатації, утримання та обладнання між Фізичною особою-підприємцем Покрещуком Миколою Олексійовичем та Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" укладеним у редакції, запропонованій заявником.

Як стверджує заявник у поданій заяві, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернувся до суду. В тому разі, якщо Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" укладе договір з іншим суб`єктом господарювання до ухвалення судом рішення, то задля відновлення своїх порушених прав і усунення негативних наслідків протиправного укладення договору заявник буде змушений повторно (і неодноразово) звертатися до судів із іншими позовами, в тому числі про визнання недійсним договору та про усунення перешкод у користуванні належним йому майном, у зв`язку з чим існує необхідність у вжитті запропонованих заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заборона відповідачу вчиняти певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити активну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов`язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити виконання ймовірного судового рішення про задоволення позову і забезпечує ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В свою чергу, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до положень ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На переконання суду, заборона Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" укладати будь з ким договори про надання майданчика за адресою: м.Київ, провул. Сеноманський, 16 для експлуатації, утримання та обладнання з вимогами заявника, з якими він планує звернутися до суду в майбутньому щодо визнання договору укладеним, не співвідноситься.

Заявник не довів, що невжиття таких заходів, як заборона відповідачу укладати договори про надання майданчика за адресою: м.Київ, провул.Сеноманський, 16 для експлуатації, утримання, зумовить настання негативних і незворотних наслідків для його господарської діяльності. Можливість настання негативних наслідків не підтверджена жодним доказом. Так само заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту й унеможливити поновлення його порушених прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

До того ж, задоволення запропонованих заявником вимог про вжиття заходів забезпечення позову фактично означало би втручання в проведення аукціону на його заключній стадії.

У зв`язку з цим, у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Покрещука Миколи Олексійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова