ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" січня 2025 р. Справа № 925/1032/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

розглянувши

заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури

про забезпечення позову

у справі

за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури,

м. Черкаси в інтересах держави

до 1. Черкаської міської ради, м. Черкаси;

2. приватного підприємства "Строй-центр-2000", м. Черкаси

3. товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс",

м. Черкаси

про усунення перешкод шляхом визнання незаконним та скасування

рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди

землі, скасування реєстрації речового права - права оренди,

зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернувся заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави до Черкаської міської ради та приватного підприємства "Строй-центр-2000" про:

- усунення перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га шляхом визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради від 24 вересня 2015 року №2-1645 "Про перехід права на оренду земельної ділянки по вул. Гагаріна в прибережній захисній смузі Дніпра ліворуч входу в парк ім. 50-річчя Жовтня, що була предметом договору оренди землі від 16 лютого 2007 року №14 до приватного підприємства "Строй-центр-2000";

- усунення перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га шляхом визнання недійсним договору оренди землі від 26 травня 2016 року укладеного між Черкаською міською радою та приватним підприємством "Строй-центр-2000", зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 вересня 2016 року за №16286491 та №16283247;

- усунення перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га шляхом скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га за приватним підприємством "Строй-центр-2000" державна реєстрація вчинена 05 вересня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (записи за №16286491 та №16283247);

- усунення перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га, в межах населеного пункту шляхом зобов`язання приватним підприємством "Строй-центр-2000" (ідентифікаційний код 35377470) їх повернення на користь Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 25212542).

Ухвалою суду від 23 березня 2023 року суд повернувся до стадії підготовчого провадження. Також даною ухвалою провадження у справі №925/1032/22 було зупинено до перегляду судового рішення у справі №925/1133/18 у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського у складі Верховного Суду.

13 червня 2023 року від прокурора надійшла заява про зміну предмету позову, в якій прокурор виклав зміст своїх позовних вимог та просить суд:

- усунути перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га шляхом визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради від 24 вересня 2015 року №2-1645 "Про перехід права на оренду земельної ділянки по вул. Гагаріна в прибережній смузі Дніпра ліворуч входу в парк ім. 50-річчя Жовтня, що була предметом договору оренди землі від 16 лютого 2007 року № 14 до приватного підприємства "Строй-центр-2000";

- усунути перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га шляхом визнання недійсним договору оренди землі від 26 травня 2016 року укладеного між Черкаською міською радою та приватним підприємством "Строй-центр-2000", зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 вересня 2016 року за №16286491 та №16283247;

- усунути перешкоди територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради () у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га шляхом скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер запису про інше речове право - 16286491), кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер запису про інше речове право - 16283247) за товариством з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс" ();

- усунути перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га, в межах населеного пункту шляхом зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс" () їх повернення на користь Черкаської міської ради ().

Також прокурор просив суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс".

Водночас, від прокурора надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20 червня 2023 року провадження у справі №925/1032/22 поновлено.

Заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Черкаської окружної прокуратури про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

Залучено до участі у справі в якості співвідповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс" (вул. Набережна, 83/3, м. Черкаси, 18035).

Вжито заходи забезпечення позову зі справи №925/1032/22 шляхом накладення арешту на земельні ділянки кадастровий номер :03:001:0018 площею 1,8918 га, кадастровий номер :03:001:0019 площею 0,0500 га.

В решті заяву прокурора залишено без задоволення.

Провадження у справі №925/1032/22 зупинено.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25 листопада 2024 року провадження у справі №925/1032/22 поновлено. Підготовче засідання призначено на 11 год. 00 хв. 03 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс" про роз?яснення судовго рішення - відмовлено.

03 січня 2025 року від прокурора надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 06 січня 2025 року повернуто заступнику керівника Черкаської окружної прокуратури заяву про забезпечення позову без розгляду.

07 січня 2025 року повторно від прокурора надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Динамік-Плюс" (, юридична адреса: м. Черкаси, вулиця Набережна, 83/3, моб. тел. +38(067)-470-49-48) та іншим особам проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних робіт на земельних ділянках за кадастровими номерами :03:001:0019 площею 0,0500 га та :03:001:0018 площею 1,8918 га, які розташовані по вул. Князя Ольгерда (Гагаріна), що в м. Черкаси.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування поданої заяви прокурор вказує, що незважаючи на накладення судом арешту на спірні земельні ділянки, третім відповідачем - ТОВ "Динамік-Плюс" здійснюються активні дії щодо їх забудови шляхом проведення будівельних робіт - залиття бетонних замощень орієнтовними розмірами 5 м на 10 м у кількості 6 одиниць.

Водночас, забудова спірних земельних ділянок призведе до фактичної втрати ними свої властивостей саме як земель водного фонду, а територіальна громада м. Черкаси буде позбавлена можливості використовувати їх за прямим цільовим призначенням.

Отже, заходи забезпечення позову накладені ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20 червня 2023 року виявились не достатньо ефективними та не забезпечують реального збереження природного стану спірних земель, як земель водного фонду.

У зв`язку з чим прокурор вказує, що за таких обставин обґрунтованим є застосування додаткових заходів забезпечення позову, визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, а саме заборони ТОВ "Динамік- Пплюс" та іншим особам проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних робіт на земельних ділянках за кадастровими номерами :03:001:0018 та :03:001:0019.

Розглянувши заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, судом враховано наступне:

Згідно з частиною першою статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Предметом розгляду даної справи є вимоги прокурора про усунення перешкоди державі в особі територіальної громади м. Черкаси у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду, шляхом: визнання незаконним та скасування рішення міської ради; визнання недійсним договору оренди землі укладеного між міською радою та другим відповідачем; скасування державної реєстрації права оренди на спірні земельні ділянки та зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс" повернути спірні земельні ділянки водного фонду на користь Черкаської міської ради.

Отже, у такому випадку судом досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також застосовується та досліджується інша підстава вжиття заходів забезпечення позову, а саме: достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, в немайнових спорах досліджується, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 ЦК, статті 20 ГК України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Судом враховано, що обраний прокурором спосіб захисту відповідає способам захисту, передбачених ст. 16 ЦК України.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Саме на відновлення порушеного права та охоронюваного законом інтересу подається позов, а заходи забезпечення позову, у такому випадку, забезпечують можливість ефективного відновлення порушеного права та охоронюваного законом інтересу, у випадку задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland)).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" зазначено, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Таким чином, виходячи зі змісту статей 15, 16 ЦК, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством - ефективність); відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Вирішуючи питання, чи підлягає захисту порушене право, суд має дати оцінку чи не спричинить задоволення позову порушення прав інших осіб, та чи не завдасть їм шкоди (частина третя статті 16, частини друга, третя статті 13 ЦК).

Судом враховано, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як вже зазначалося вище, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу (відповідачам) вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

З наданих суду доказів вбачається, що на спірних земельних ділянках виконуються будівельні роботи шляхом зведення бетонних замощень в межах прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища р. Дніпро.

Крім того, згідно даних Реєстру будівельної діяльності до повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЧК 96 від 28 квітня 2021 року на підставі заяви ТОВ "Динамік-Плюс" від 06 грудня 2024 року №ЧК96-3 внесено зміни про замовника будівництва, проведено коригування проєктної документації та змінено генерального підрядника з ПП "Строй-центр-2000" на ТОВ "Динамік-Плюс".

Суд погоджується з доводами прокурора, що вказане у своїй сукупності свідчить про реальні наміри саме ТОВ "Динамік-Плюс" здійснювати забудову спірних земельних ділянок.

Водночас, доказів того, що будь-які інші особи забудовують спірні землі суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 58 ЗК України та ст. ст. 1, 3, 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами, гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них, береговими смугами водних шляхів, штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється спеціальний порядок надання й використання.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Вказаний висновок знайшов своє вираження у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 № 469/1393/16-ц; від 15.05.2018 у справі № 372/2180/15-ц; від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц; від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц; від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц; від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц; від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц; від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, постановах Верховного Суду від 02.02.2022 № 707/1924/20; від 19.01.2022 у справі № 707/1933/20, від 25.01.2023 у справі № 372/190/19, від 10.05.2023 у справі № 707/1919/20, від 14.06.2023 у справі № 707/1923/20.

Згідно зі ст. ст. 60, 61 ЗК України, ст. ст. 88, 89 ВК України земельні ділянки під прибережні захисні смуги виділяються у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України, абз. 2 п. 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів і додаток 13 до цих правил).

У межах прибережних захисних смуг забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ громадян до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон та зон особливого режиму використання земель, а також земельних ділянок, на яких розташовані: гідротехнічні, гідрометричні та лінійні споруди; об`єкти підвищеної небезпеки; пансіонати, об`єкти реабілітації, спорту, санаторії та інші лікувально-оздоровчі заклади, дитячі оздоровчі табори, що мають відповідні передбачені законом документи на споруди та провадження відповідної діяльності; об`єкти природно-заповідного фонду, об`єкти культурної спадщини.

Відповідно до ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, де забороняється, у тому числі будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних,

навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, миття та обслуговування транспортних засобів і техніки. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим.

Отже, правовідносини пов`язані з використанням земель водного становлять суспільний інтерес.

Судом враховано, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Забудова спірних земельних ділянок може призвести до суттєвого погіршення стану земель водного фонду а також спричиненню шкоди довкіллю.

Водночас, у випадку задоволення позовних вимог у цій справі і не застосування заходів забезпечення позову може мати місце ситуація, коли територіальна громада фактично буде позбавлена можливості використовувати земельні ділянки за призначенням, а тому останній доведеться звертатися з новими позовами до суду з метою захисту свого права, тобто буде порушено право позивача на ефективний захист.

Отже, враховуючи негативні наслідки для територіальної громади у разі невжиття заходів забезпечення позову і необхідності у додатковому судовому захисті (звернення з новим позовом для приведення земельних ділянок у попередній стан) у разі задоволення позову, суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову дасть змогу досягти збалансованості інтересів сторін та, як наслідок, забезпечить ефективний судовий захист прав власника землі без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших осіб.

Проте, застосовувати заходи забезпечення позову щодо інших невстановлених осіб, які не є учасниками даного провадження суд не вбачає.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заява прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс" (, юридична адреса: м. Черкаси, вулиця Набережна, 83/3 проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних робіт на земельних ділянках за кадастровими номерами :03:001:0019 площею 0,0500 га та :03:001:0018 площею 1,8918 га, які розташовані по вул. Князя Ольгерда (Гагаріна), що в м. Черкаси.

3. В решті заяву прокурора залишити без задоволення.

4. В порядку ч. 2 ст. 144 ГПК України надіслати примірник ухвали сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала набрала законної сили: 09 січня 2025 року.

Дата видачі ухвали: 09 січня 2025 року.

Суддя А.В.Васянович