ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025 Справа № 914/2035/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, за участю секретаря судового засідання Зоряни Палюх, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№12)»,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бел-Імпекс»,

про стягнення заборговансті за договором купівлі-продажу,

від позивача не з?явився;

від відповідача не з?явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№12)» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бел-Імпекс» про стягнення заборговансті за договором купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, подальший рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

18.11.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Після закриття підготовчого провадження представник позивача подав додаткові пояснення в яких фактично збільшив позовні вимоги.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення судом 06.01.2025 прийнято рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачами умов договору купівлі продажу №Г-32 від 05.06.2023 у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 554 000,00 грн. На основну суму заборгованості нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

У додаткових поясненнях вх. №31246/24 від 30.12.2024 заявник фактично збільшив нарахування 3 % річних та інфляційних втрат і зменшив розмір пені. В цілому сума позовних вимог збільшилась.

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, пояснення по суті позовних вимог не надав, явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про розгляд справи.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05 червня 2023 року між Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№12)» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕЛ-ІМПЕКС» укладено Договір купівлі - продажу №Г-32. Термін дії договору до 31 грудня 2023 року.

Відповідно до п 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю продукцію, а саме ліжко армійське двоярусне тип «А», згідно Специфікації 1, що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах цього Договору.

Згідно із п. 2.1 Загальна сума договору складає Сума без ПДВ 3 295 000 грн. 00 коп. (три мільйони двісті дев`яносто п`ять тисяч грн. 00 коп.) ПДВ (20%) 659 000 грн. 00 коп.(шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч грн. 00 коп. Сума з ПДВ: 3 954 000 грн. 00 коп. (три мільйони дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 3.1 Оплата за товар здійснюється у національній валюті шляхом перерахування Покупцем коштів на рахунок Продавця за кожну відвантажену партію у формі 100% передоплати.

На виконання умов договору позивач (Продавець) зобов`язується передати у власність продукцію а саме ліжко армійське двоярусне тип «А» згідно специфікації, а ТОВ «БЕЛ-ІМПЕКС» (Покупець) прийняти та оплатити продукцію на умовах зазначеного договору.

Так відповідачем були здійснено розрахунки:

- №1323 від 19.10.2023 сума 34 500,00 грн.;

- №1325 від 23.10.2023 сума 100 000,00 грн.;

- №1337 від 19.12.2023 сума 100 000,00 грн.;

- №1338 від 21.12.2023 сума 50 000,00 грн.;

- №1339 від 28.12.2023 сума 50 000,00 грн.;

- №1343 від 18.01.2024 сума 50 000,00 грн.;

- №1348 від 23.01.2024 сума 50 000,00 грн.

Відповідно до акту звірки станом на 31.01.2024 заборгованість становить 554 000,00 грн. Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений печатками.

З метою досудового врегулювання спору Відповідачу направлялись претензії:

- №1/14-92/Дк від 15.02.2024 року (додаток );

- претензія №1/14-290/Дк від 15.05.2024 року (додаток ).

Відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

ОЦІНКА СУДУ

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно з статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору купівлі продажу №Г-32 від 05.06.2023.

Відповідно до ст. 655 ГК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується наявність основної заборгованості в розмірі 554 000,00 грн, тому позовні вимоги в цій частині підставні та підлягають задоволенню.

З приводу поданих позивачем додаткових пояснень, суд звертає увагу, що зазначена в них сума фактично є більшою від заявленою первісно в позовній заяві. В силу ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити суму позовних вимог лише на стадії підготовчого судового засідання. Відповідно до ст. 118 ГПК України, суд залишає вказані додаткові пояснення без розгляду.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат і 3% річних та встановлено, що такі проведено невірно, водночас до стягнення підлягає 21 298,65 інфляційних втрат та 9 354,43 грн 3% річних.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, частини 2 та 3 вказаної статті визначають, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, розмір неустойки має бути визначений договором чи законом. В іншому випадку підстав для її стягнення немає.

Сторони не погодили в договорі розмір пені, яка підлягає стягненню при порушенні зобов`язань, тому відсутні підстави для стягнення пені.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню 554 000,00 грн основної заборгованості, 21 298,65 грн інфляційних втрат та 9 354,43 грн 3% річних.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 8 769,80 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бел-Імпекс» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 18, офіс 705, ) на користь Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально виконавчої служби України (№12)» (61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1, ) заборгованість в розмірі 593 422,88 грн з яких 554 000,00 грн основної заборгованості, 21 298,65 грн інфляційних втрат, 9 354,43 грн 3% річних та 8 769,80 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.