ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 Справа № 917/1414/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр Еко-Стандарт

до Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Державне підприємство Лохвицький спиртовий комбінат

2) Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Сонце

про визнання недійсними та скасування результатів приватизації

за участю представників:

від позивача: Линник І. М.;

від відповідача: Біленко Н. О.,

від третьої особи (ТОВ Агро-Сонце): Немченко В. М.

від третьої особи (ДП Лохвицький спиртовий комбінат): не з`явився.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр Еко-Стандарт звернулося з позовною заявою до Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про визнання недійсними та скасування результатів приватизації об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат ():

- рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі Наказу №427 від 24.05.2024 року про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат (), шляхом викупу;

- рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі Наказу №428 від 24.05.2024 року про затвердження протоколу про результати аукціону № SPE001-UA-526 від 22.05.2024 року з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат ().

В обґрунтування позову позивач вказує, що він не може погодитись з результатами приватизації, оскільки позивачу стало відомо про те, що в зазначений єдиний майновий комплекс було включено майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «ЕкоСтандарт».

Відповідач у відзиві (вхід. № 12317 від 18.09.2024) проти позову заперечує з таких підстав:

- наказ Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)» згідно якого єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» включений до переліку об`єктів приватизації не оскаржується. Як і не оскаржується наказ Регіонального відділення від 18.08.2021 № 893 про приватизацію вищевказаного підприємства;

- позивач не обґрунтовує як обраний ним спосіб захисту вплинить на зміну складу об`єктів, сукупність активів, які становлять вищевказаний єдиний майновий комплекс;

- позивач не зазначає за якими саме конкретними індивідуальними ознаками ним здійснено ототожнення майна, переданого підприємству в оренду, із майном, яке входить до складу вищевказаного єдиного майнового комплексу та не підтверджує це жодним належним доказом;

- посилаючись на необґрунтованість стартової вартості об`єкта приватизації позивач також вказане твердження не підтверджує жодним належним доказом, при цьому яка стартова вартість об`єкта приватизації є обґрунтованою не зазначає.

- вимоги про визнання недійсними вказаних наказів є неналежними і неефективними способами захисту;

- виконання судового рішення, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, має відбуватись виключно у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач у відповіді на відзив (від 04.10.2024, вхід. №13210 від 07.10.2024) зазначив таке:

- позивач своїм позовом намагається захистити свої майнові права на майно, яке за рішенням суду не може вже повернути з 2011 року; у позивача є всі підстави вважати, що в процесі приватизації було приватизовано і майно, яке не належить та ніколи не належало ні державі, ні Державному підприємству «Лохвицький спиртовий комбінат»;

- задоволення позову та скасування спірних наказів перешкодить переходу права власності на майно позивача до третьої особи та надасть можливість виконати судове рішення та повернути позивачеві своє майно;

- серед наведених 1117 одиниць рухомого майна, що обліковується на балансі державного підприємства, можна точно ідентифікувати абсолютну більшість об`єктів рухомого майна, переданого в оренду на підставі договору оренди майна від 23.09.2003;

- включення до балансової вартості об`єктів, переданих в оренду ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», які відповідно до судового рішення повинні бути повернені позивачу, призвело також до визначення необґрунтованої стартової вартості об`єкта приватизації (його завищення), наслідком чого є порушення механізму проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації, визначеного Порядком.

Відповідач у запереченні (вхід. № 13379 від 08.10.2024) вказав, зокрема, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту у будь-якому випадку не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача навіть у разі визнання його судом порушеним, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач подав додаткові пояснення по справі (вхід. № 16136 від 28.11.2024), в яких підтримав позовні вимоги, та письмовий виступ у судових дебатах (вхід. № 520 від 16.01.2025).

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. за номером справи 917/1414/24 (а.с.57).

Ухвалою від 28.08.2024 (а.с.61-62) суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив недоліки (а.с.66-69).

Ухвалою від 09.09.2024 (а.с.73-74) суд відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче засідання, залучив до участі у справі Державне підприємство Лохвицький спиртовий комбінат та Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Сонце як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та встановив строки для подання заяв по суті спору.

Позивач надав відповідь на відзив (від 04.10.2024, вхід. №13210 від 07.10.2024) та клопотання про поновлення строку на її подання.

Ухвалою від 08.10.2024 (а.с.139-141) суд поновив Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр Еко-Стандарт строк для подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 08.10.2024 (а.с.139-141) суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Позивач подав клопотання від 11.11.2024 (вхід. № 15176 від 12.11.2024) про витребування додаткових доказів.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Сонце подало заперечення проти вказаного клопотання (вхід. №15208 від 12.11.2024).

Суд протокольною ухвалою 12.11.2024 залишив клопотання позивача без задоволення на підставі ст. 80 та ч. 1 ст. 81 ГПК України як таке, що подано з пропуском встановленого строку.

Позивач подав заяву (вхід. № 15976 від 26.11.2024) про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю його представника.

Цю заяву суд задовольнив ухвалою від 27.11.2024 (а.с.186-187).

Ухвалою від 28.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.12.2024 (а.с.203-204).

На клопотання позивача від 11.12.2024 у розгляду справи суд оголошував перерву до 16.01.2025.

Про час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку 28.11.2024 та 11.12.2024 ухвал від 28.11.2024 та від 11.12.2024 позивачу, представнику позивача, відповідачу, третій особі - ТОВ Агро-Сонце (а.с.207, 205, 206, 208), поштовим повідомленням від 29.11.2024 про доставку ухвали третій особі ДП Лохвицький спиртовий комбінат (а.с.210), розписками представників відповідача та третіх осіб від 28.11.2024 та від 11.12.2024.

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення сторін та дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 16.01.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)" (а.с.10-13) єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» (, далі - ЄМК) включено до Переліку об`єктів приватизації.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від 18.08.2021 № 893 прийнято рішення про приватизацію ЄМК шляхом продажу на аукціоні з умовами (https://www.spfu.gov.ua/ua/documents/press-list/to-privatization/16324.html; https://prozorro.sale/planning/UA-AR-P-2021-08-18-000002-1/).

В електронній торговій системі (Prozorro.Продажі) організатор аукціону 01.05.2024 оприлюднив інформаційне повідомлення про проведення електронного аукціону ID:-UA-708 (адреса відкритого доступу: https://prozorro.sale/planning/JAS001-UA-708/).

Відповідно до Додатку № 1 зазначеного інформаційного повідомлення (а.с.99-109) майно ЄМК становить - виробничі та невиробничі будівлі та споруди, будівлі соціальної сфери, об`єкти інженерної інфраструктури, автотранспорт.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях від 24.05.2024 № 427 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат (), шляхом викупу» (а.с.14) вирішено, зокрема:

- вважати таким, що не відбувся, оголошений на 23.05.2024 аукціон з умовами з продажу об`єкта малої приватизації - єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» ();

- приватизувати шляхом викупу об`єкт приватизації безпосередньо покупцем юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Сонце (), яке єдине подало заявку на участь у аукціоні з продажу обєкта приватизації, призначеному на 23.05.2024, за запропонованою ним ціною: 14014055,00 грн, без урахування ПДВ, що є нижче стартової ціни.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях України від 24.05.2024 № 428 (а.с.15) затверджено протокол про результати аукціону № SPE001-UA-526 від 22.05.2024 року з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат ().

Як зазначено у наказах №427 від 24.05.2024 року та №428 від 24.05.2024 року, приватизація єдиного майнового комплексу державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» здійснюється відповідно до вимог Законів України «Про приватизацію державного і комунального майна», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави» та Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 432.

Позивач у позові прохає визнати недійсними та скасувати вказані рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі наказу №427 від 24.05.2024 року та у формі наказу №428 від 24.05.2024 року, оскільки позивачу стало відомо про те, що в зазначений єдиний майновий комплекс було включено майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «ЕкоСтандарт» та підлягає поверненню позивачу на підставі постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49 (адреса доступу в ЄДРСР: https://reestr.court.gov.ua/Review/16113428; а.с.19-27) задоволено позов ЗАТ "Еко-енергія" та зобов`язано ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" передати ЗАТ "Екоенергія" обладнання по обезводненню на молекулярних ситах вихідної суміші з вмістом води не більш ніж 7% згідно з переліком.

На виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року Господарський суд Полтавської області видав наказ від 17.06.2011 року №18/49 (а.с.17-18), яким зобов`язав Державне підприємство "Лохвицький спиртовий комбінат" передати Закритому акціонерному товариству "Еко-Енергія" у відповідності до п.5.5 Договору оренди майна від 23.09.2003 року обладнання по обезводненню на молекулярних ситах вихідної суміші з вмістом води не більш ніж 7% згідно з переліком.

За ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.05.2012 у справі № 18/49 (адреса доступу в ЄДРСР: https://reestr.court.gov.ua/Review/24380812):

1) задоволено заяву ПАТ "Еко-Енергія" про заміну найменування позивача та зміну способу та порядку виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011р. по справі №18/49,

2) замінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства "Еко-Енергія" (61003, Харківська область, м.Харків, вул. Університетська, 33, ) на Публічне акціонерне товариство "ЕКО-ЕНЕРГІЯ" (вул. Заводська, 1, Г, с.Будилка, Лебединський район, Сумської області, );

3) змінено спосіб та порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011р. по справі №18/49 з зобов`язати Державне підприємство "Лохвицький спиртовий комбінат" передати Закритому акціонерному товариству "Еко-Енергія" на вилучити у Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" (Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонозаводське, вул. Червоноармійська, 10, ) та передати Публічному акціонерному товариству "ЕКО-ЕНЕРГІЯ" (Сумська область, Лебединський район, с. Будилка, вул. Заводська, 1, Г, ) у відповідності до п.5.5 Договору оренди майна від 23.09.2003 року обладнання по обезводненню на молекулярних ситах вихідної суміші з вмістом води не більш ніж 7%, а саме: Насос ЦГ 6 - 1 шт., балансова вартість 8191,69 грн., інвентарний номер 3.2, Насос ЦГ6 -1 шт, балансова вартість 8191,69 грн., інвентарний номер 3.3, Теплообмінник-1 шт., балансова вартість 80988,15 грн., інвентарний номер 3.4, Теплообмінник-1 шт., балансова вартість 80988,15 грн., інвентарний номер 3.5, Теплообмінник - 1 шт., балансова вартість 80988,15 грн., інвентарний номер 3.6, Теплообмінник - 1 шт., балансова вартість 80988,15 грн., інвентарний номер 3.7, Теплообмінник - 1 шт., балансова вартість 80988,16 грн., інвентарний номер 3.8, Теплообмінник - 1 шт., балансова вартість 80988,16 грн., інвентарний номер 3.9, Епруветки - 1 шт., балансова вартість 58311,46 грн., інвентарний номер 3.10, Епруветки -1 шт., балансова вартість 58311,47 грн., інвентарний номер 3.11, Насос самовсмоктуючий - 1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.12, Насос самовсмоктуючий -1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.13, Насос самовсмоктуючий - 1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.14, Насос самовсмоктуючий - 1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.15, Насос самовсмоктуючий -1 шт., балансова вартість 34731,44грн., інвентарний номер 3.16, Насос самовсмоктуючий -1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.17, Насос самовсмоктуючий-1шт., балансова вартість 4731,44 грн., інвентарний номер 3.18, Насос самовсмоктуючий - 1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.19, Насос самовсмоктуючий -1 шт., балансова вартість 34731,44 грн., інвентарний номер 3.20, Насос самовсмоктуючий - 1 шт., балансова вартість 34731,42 грн., інвентарний номер 3.21, Вакуумний насос - 1 шт., балансова вартість 32422,92 грн., інвентарний номер 3.22, Вакуумний насос -1 шт., балансова вартість 32422,93 грн., інвентарний номер 3.23, Збірник вихідної суміші -1 шт., балансова вартість 22687,41 грн., інвентарний номер 3.24, Бак Б1 -1 шт., балансова вартість 4235,34 грн., інвентарний номер 3.25, Бак Б 2 -1 шт., балансова вартість 1780,80 грн., інвентарний номер 3.26, Бак Б З - 1 шт., балансова вартість 4178,95 грн., інвентарний номер 3.27, Бак Б 4 - 1 шт., балансова вартість 5805,41 грн., інвентарний номер 3.28, Збірник напірний ВКД -1 шт., балансова вартість 12970,17 грн., інвентарний номер 3.29, Колектор води артезіан. -1 шт., балансова вартість 2012,31 грн., інвентарний номер 3.30, Колектор води технич. -1 шт., балансова вартість 2605,91 грн., інвентарний номер 3.31, Опора - 1 шт., балансова вартість 557,98 грн., інвентарний номер 3.32, Опора - 1 шт., балансова вартість 557,98 грн., інвентарний номер 3.33, Опора - 1 шт., балансова вартість 557,99 грн., інвентарний номер 3.34, Бак Б 5 - 1 шт., балансова вартість 1418,70 грн., інвентарний номер3.35, Розширювач Р 1 - 1 шт., балансова вартість 1044,74 грн., інвентарний номер 3.36, Розширювач Р 2 - 1 шт., балансова вартість 777,62 грн., інвентарний номер3.37, Збірник ВКД - 1 шт., балансова вартість 20075,57 грн., інвентарний номер 3.38, Збірник вихідної суміші - 1 шт., балансова вартість 22271,89 грн., інвентарний номер 3.39, Бак запірний - 1 шт., балансова вартість 30439,84 грн., інвентарний номер 3.40, Адсорбер правий -1 шт., балансова вартість 424493,35 грн., інвентарний номер 3.41, Адсорбер лівий - 1 шт., балансова вартість 424493,35 грн., інвентарний номер 3.42, Конденсатор - 1 шт., балансова вартість 55014,90 грн., інвентарний номер 3.43, Кип 'ятильник - 1 шт., балансова вартість 67842,61 грн., інвентарний номер 3.44, Згущувач - 1 шт., балансова вартість 14139,57 грн., інвентарний номер 3.45, Відділював - 1 шт., балансова вартість 11575,21 грн., інвентарний номер 3.46, Перегрівач - 1 шт., балансова вартість 46900,38 грн., інвентарний номер 3.47, Конденсатор - 1 шт., балансова вартість 87627,32 грн., інвентарний номер 3.48, Конденсатор - 1 шт., балансова вартість 105102,92 грн., інвентарний номер 3.49, Колона регенеруючи - 1 шт., балансова вартість 212360,60 грн., інвентарний номер 3.50, Насос ХА80-50-200К - 1 шт., балансова вартість 12862,13 грн., інвентарний номер 3.51, Насос ХА80-50-200К - 1 шт., балансова вартість 12862,14 грн., інвентарний номер 3.52, Насос АХА65-40-200К - 1 шт., балансова вартість 7915,07 грн., інвентарний номер 3.53, Насос АХА65-40-200К - 1 шт., балансова вартість 7915,07 грн., інвентарний номер 3.54, Насос АХА65-40-200К - 1 шт., балансова вартість 7915,07 грн., інвентарний номер 3.55, Насос АХА65-40- 200К-1 шт., балансова вартість 7915,08 грн., інвентарний номер 3.56, Насос АХА 40- 25-160К - 1 шт.,балансова вартість 6554,54 грн., інвентарний номер 3.57, Насос АХА40-25-160К-1шт., балансова вартість 6554,54 грн., інвентарний номер 3.58, Насос АХА40-25-160К - 1 шт., балансова вартість 6554,54 грн., інвентарний номер 3.59, Насос АХА40-25-160К - 1 шт., балансова вартість 6554,53 грн., інвентарний номер 3.60, Комп 'ютер -1 шт., балансова вартість 153831,56 грн., інвентарний номер 4.1, Клавіатура - 1 шт., балансова вартість 570,38 грн., інвентарний номер 4.2, Екран - 1 шт., балансова вартість 16541,03 грн., інвентарний номер 4.3, Принтер кольоровий -1 шт., балансова вартість 741,50 грн., інвентарний номер 4.4, Шафа управління - 1 шт., балансова вартість 142595,08 грн., інвентарний номер 2.1, Захисний блок-1 шт., балансова вартість 5703,80 грн., інвентарний номер 3.60, Електрошафа - 1 шт., балансова вартість 65593,74 грн., інвентарний номер 3.61, Поплавковий витратомір - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.62, Поплавковий витратомір - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.63, Поплавковий витратомір- 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3,64, Поплавковий витратомір -1шт.,балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3,65, Поплавковий витратомір -1шт.,балансова вартість 2281,53 грн., інвентарний номер 3.66, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.67, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.68, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.69, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.70, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.71, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.72, Датчик тиску - 1 шт., балансова вартість 2851,91 грн., інвентарний номер 3.73, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.74, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.75, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.76, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.77, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.78, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.79, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.80, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.81, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.82, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.83, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.84, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.85, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.86, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.87, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.88, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.89, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.90, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.91, Температурний зонд - 1 шт., балансова вартість 2281,54 грн., інвентарний номер 3.92, Індик рівня з датчиком - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.93, Індик рівня з датчиком -1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.94, Індик рівня з датчиком - 1 шт., балансова вартість 2851,90 грн., інвентарний номер 3.95, Визначник рівня - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.96, Визначник рівня - 1 шт., балансова вартість 2281,52 грн., інвентарний номер 3.97, Засувка управління - 1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.98, Засувка управління - 1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.99, Засувка управління - 1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.100, Засувка управління - 1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.101, Засувка управління -1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.102, Засувка управління -1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.103, Засувка управління -1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.104, Засувка управління - 1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.105, Засувка управління -1 шт., балансова вартість 9126,09 грн., інвентарний номер 3.106, Засувка управління - 1шт., балансова вартість 9126,04 грн., інвентарний номер 3.107, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.108, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.109, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.110, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.111, Клапан управління -1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.112, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.113, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.114, Клапан управління -1 шт., балансова вартість 8555,70 грн., інвентарний номер 3.115, Клапан управління - 1 шт., балансова вартість 8555,74 грн., інвентарний номер 3.116, Поплавковий витратомір - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.117, Поплавковий витратомір -1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.118, Поплавковий витратомір- 1шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.119, Поплавковий витратомір -1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.120, Поплавковий витратомір - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.121, Поплавковий витратомір - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.122, Термометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.123, Термометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.124, Термометр -1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.125, Термометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.126, Термометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.127, Термометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.128, Термометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.129, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.130, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.131, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.132, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.133, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.134, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.135, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.136, Манометр - балансова вартість 1 шт., 1140,76 грн., інвентарний номер 3.137, Манометр - балансова вартість 1 шт., 1140,76 грн., інвентарний номер 3.138, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.139, Манометр 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.140, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.141, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.142, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.143, Манометр - 1 шт., балансова вартість 1140,76 грн., інвентарний номер 3.144, Манометр - 1 шт., 1140,76 грн., інвентарний номер 3.145, Манометр - 1 шт., 1140,76 грн., інвентарний номер 3.146, Манометр - 1 шт.,1140,76 грн., інвентарний номер 3.147, Манометр -1шт., балансова вартість 1140,77 грн., інвентарний номер 3.148, Лічильник гот. Продукції - 1 шт., балансова вартість 19706,65 грн., інвентарний номер 3.149; Кабель КВП та А, силовий кабель - 1 шт., балансова вартість 58215,06 грн., інвентарний номер 1.3, Спиртосховище - 1 шт., балансова вартість 31685,66 грн., інвентарний номер 1.4, Трубопровід стальний - 1шт.,балансова вартість 142052,10 грн., інвентарний номер 1.5, Трубопровід з н/сталі - 1 шт., балансова вартість 132373,39 грн., інвентарний номер 1.6.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.02.2020 року (адреса доступу в ЄДРСР: https://reestr.court.gov.ua/Review/87995025) змінено стягувача у наказі Господарського суду Полтавської області від 17.06.2011 року у справі № 18/49 Публічне акціонерне товариство «Еко-Енергія» () на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «Еко-Стандарт», ).

Лохвицький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постановою від 11.11.2021 відкрив виконавче провадження з виконання судових рішень та наказу від 17.06.2011 у справі № 18/49 (а.с.28-36).

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 67478126 на час розгляду цієї справи виконавче провадження з виконання судових рішень та наказу від 17.06.2011 у справі № 18/49 ще не закінчене.

Позивач у позові вказує, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49 до теперішнього часу не виконана, що порушує законне право Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «Еко-Стандарт» на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Позивач у позові вказує, що вказаною постановою підтверджено, що між ЗАТ «Еко-Енергія» (орендодавець) та ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» (орендар) укладено договір оренди майна. Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування обладнання по обезводненню на молекулярних ситах вихідної суміші з вмістом води не більш ніж 7%, що знаходиться на балансі орендодавця. У зв`язку з невиконанням ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» умов договору щодо оплати орендної плати ЗАТ «Еко-Енергія» листом від 22.10.2008 року повідомив орендаря про розірвання договору оренди майна. Приймаючи до уваги, що договір оренди майна припинив свою дію 23.09.2008 року, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення позову ЗАТ «Еко-Енергія» та зобов`язав ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» передати ЗАТ «Еко-Енергія» обладнання по обезводненню на молекулярних ситах вихідної суміші з вмістом води не більш ніж 7%. Однак, зазначене майно до теперішнього часу так і не повернуто власнику.

З огляду на викладене, позивач вважає, що вказане майно не може входити до єдиного майнового комплексу ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», так як ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» не має жодних прав на нього та мало повернути це майно ще у 2011 році за судовим рішенням Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «Еко-Стандарт» (правонаступнику Закритого акціонерного товариства «Еко-Енергія»).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18 січня 2018 року№ 2269-VIII (в редакції змін на дату прийняття спірних рішень; далі Закон № 2269-VIII):

приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями (п.22 ст.1 Закону);

органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад (п.20 ст.1 Закону).

Згідно з ч. 2 статті 7 Закону № 2269-VIII державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють такі основні повноваження, зокрема:

затверджують переліки об`єктів, що підлягають приватизації;

класифікують об`єкти приватизації відповідно до цього Закону;

приймають рішення про приватизацію об`єктів державної власності у випадках, установлених законодавством;

змінюють у процесі приватизації організаційну форму підприємств, що перебувають у державній власності;

здійснюють повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації;

продають майно, що перебуває у державній власності, у процесі його приватизації, а також акції (частки), що належать державі у майні господарських товариств;

утворюють аукціонні комісії;

контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Відповідно до ч. 3 стаття 11 Закону № 2269-VIII переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України.

У ч. 1 стаття 4 Закону № 2269-VIII до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Згідно з п.13 ст.1 Закону № 2269-VIII єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

Наказом Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)" (а.с.10-13) єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» (, далі - ЄМК) включено до Переліку об`єктів приватизації.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд враховує наступні правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 03 вересня 2024 року у cправі № 917/183/21.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує, що включення до балансової вартості об`єктів, переданих в оренду ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», які відповідно до судового рішення повинні бути повернені позивачу, призвело також до визначення необґрунтованої стартової вартості об`єкта приватизації, наслідком чого є порушення механізму проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації, визначеного Порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 2269-VIII суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці.

За змістом ч. 1 статті 14 Закону № 2269-VIII потенційні покупці зобов`язані подати разом із заявою у довільній формі інформацію і документи на участь у приватизації.

Позивач не надав суду доказів подання заявки на участь у приватизації спірного об`єкта чи доказів, що він мав намір взяти участь у цій приватизації.

Згідно з протоколом про результати аукціону № SPE001-UA-526 від 22.05.2024 року з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат () заявку на участь у аукціоні з продажу вказаного об`єкта приватизації подало лише Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Сонце.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях від 24.05.2024 № 427 (а.с.14) вирішено, зокрема, приватизувати шляхом викупу вказаний об`єкт приватизації безпосередньо покупцем юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Сонце за запропонованою ним ціною: 14014055,00 грн, без урахування ПДВ, що є нижче стартової ціни.

Зазначене свідчить, що позивач не подавав заявку та не приймав участі в аукціоні з продажу вказаного об`єкта приватизації, позивач не мав наміру брати участь у приватизації та не є учасником правовідносин вказаної приватизації, отже визначення у спірних наказах № 427 та № 428 від 24.05.2024 ціни об`єкта приватизації жодним чином не порушує прав позивача.

Позивач у позові прохає визнати недійсними та скасувати вказані рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі наказу №427 від 24.05.2024 року та у формі наказу №428 від 24.05.2024 року, оскільки позивачу стало відомо про те, що в зазначений єдиний майновий комплекс було включено майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «ЕкоСтандарт» та підлягає поверненню позивачу на підставі постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49.

Положення ст. 129-1 Конституції України визначають, що Суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до положення частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а також позицію Конституційного Суду України, який неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

На цій підставі Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2019 року у справі № 805/5043/15-а).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49 вирішено майновий спір щодо спірного обладнання. Ця постанова набрала законної сили.

На виконання цієї постанови Господарський суд Полтавської області видав наказ від 17.06.2011 року №18/49 (а.с.17-18), яким зобов`язав Державне підприємство "Лохвицький спиртовий комбінат" передати Закритому акціонерному товариству "Еко-Енергія" у відповідності до п.5.5 Договору оренди майна від 23.09.2003 року обладнання по обезводненню на молекулярних ситах вихідної суміші з вмістом води не більш ніж 7% згідно з переліком.

Лохвицький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постановою від 11.11.2021 відкрив виконавче провадження з виконання судових рішень та наказу від 17.06.2011 у справі № 18/49 (а.с.28-36).

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 67478126 це виконавче провадження з виконання судових рішень та наказу від 17.06.2011 у справі № 18/49 ще не закінчене.

Відповідно до ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 стаття 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. У ч. 3 цієї статті вказано, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

У ч. 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвал, постанов судів у господарських справах.

Згідно з ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У абзаці шостому частини шостої статті 26 Закону № 2269-VIII вказано, що наявність заборони відчуження або накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, внесення державного підприємства до Єдиного реєстру боржників, відсутність згоди кредитора, іпотекодержателя на продаж майна, що перебуває в заставі (іпотеці), а також відсутність згоди контролюючого органу на відчуження майна, яке перебуває в податковій заставі, у випадку, передбаченому пунктом 92.4 статті 92 Податкового кодексу України, не є перешкодою для продажу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно, у порядку, встановленому цим Законом, та не є підставою для відмови у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого єдиного майнового комплексу. Продаж такого єдиного майнового комплексу здійснюється без повідомлення та згоди особи, в інтересах якої встановлені відповідні обтяження. Всі обтяження зберігають чинність для покупця об`єкта приватизації і припиняються в порядку, встановленому законодавством України.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 67478126 на цей час не закінчене.

Таким чином, наявні судові рішення у справі № 18/49 про передачу позивачу спірного майна, примусове виконання цих судових рішень на цей час здійснюється державною виконавчою службою.

Отже, виконання судового рішення, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, має відбуватись виключно у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Питання щодо ідентифікації майна, визначеного у виконавчому документі, також має вирішуватися виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження.

Позивач не подав доказів щодо неможливості виконання судових рішень та наказу у справі № 18/49 в межах наявного виконавчого провадження.

Позивач в обгрунтування позову вказує, що прийняття спірних рішень про проведення приватизації призводить до позбавлення можливості отримати позивачу майно, присуджене йому у справі № 18/49.

Проте позивач не врахував наступні положення діючого законодавства.

У п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації;

Згідно з ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

У п.14 ст.1 Закону № 2269-VIII вказано, що завершення приватизації - продаж об`єкта приватизації (усіх акцій, передбачених до продажу, єдиного майнового комплексу, іншого майна тощо) та перехід права власності на такий об`єкт покупцю, що оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону № 2269-VIII приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

Згідно з абзацом першим частини шостої статті 26 Закону № 2269-VIII право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, крім випадків переходу права власності на пакет акцій.

Згідно з ст. 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

У ч.1 ст.28 Закону України № 2269-VIII вказано, що особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

З огляду на викладене, прийняття Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях спірних рішень у формі наказу № 427 від 24.05.2024 року та наказу №428 від 24.05.2024 року жодним чином не порушує прав позивача на визначене у позові майно.

Суд зазначає, що застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має також бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.09.2024 9 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6) від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 29)).

При цьому обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (зокрема, постанова Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 521/15465/21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач у позові прохає визнати недійсними та скасувати вказані рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі наказу №427 від 24.05.2024 року та у формі наказу №428 від 24.05.2024 року, оскільки позивачу стало відомо про те, що в зазначений єдиний майновий комплекс було включено майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробничий центр «ЕкоСтандарт» та підлягає поверненню позивачу на підставі постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49.

Проте, вказаний у позові спосіб захисту не призведе поновлення прав позивача на зазначене майно, оскільки визнання недійсними оспорюваних рішень не призведе до повернення позивачу майна.

Як суд встановив, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2011 року у справі № 18/49 та відповідний наказ про передачу позивачу спірного майна перебувають на примусовому виконанні у державній виконавчій службі, відповідне виконавче провадження триває.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оспорювані рішення відповідача у формі наказу №427 від 24.05.2024 року та у формі наказу №428 від 24.05.2024 року не порушують прав чи законних інтересів позивача.

Тому з огляду на вказані у позові підстави вимог, відсутні підстави для визнання недійсними та скасування результатів приватизації об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат (), а саме:

- рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі Наказу №427 від 24.05.2024 року про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат (), шляхом викупу;

- рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумський областях, викладені у формі Наказу №428 від 24.05.2024 року про затвердження протоколу про результати аукціону № SPE001-UA-526 від 22.05.2024 року з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства Лохвицький спиртовий комбінат ().

Також суд встановив вище, що позивач обрав неправильний спосіб захисту свого майнового права.

З огляду на викладене, суд відмовляє у позові повністю.

Суд встановив, що за подання цього позову позивач сплатив 4844,80 грн. судового збору за квитанцією № 5620-9316-7623-5882 від 02.09.2024 (а.с.68). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 04.09.2024 (а.с.70).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки суд відмовив у позові повністю.

Керуючись статтями 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 16.01.2025.

Суддя Т. М. Безрук