ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"10" січня 2025 р. Cправа №902/1395/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної М.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1 ідентифікаційний код юридичної особи 44907200) в особі Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" (21012, Вінницька область, місто Вінниця, провулок Костя Широцького, будинок 24, ідентифікаційний код 45165321)

до боржника Фізичної особи-підприємця Іанні Сальваторе ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу з вимогою про стягнення грошової заборгованості у розмірі 412,61 гривень за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №42АР13-11004-23 від 01.10.2023

ВСТАНОВИВ:

31.12.2024 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява № ВФ/109/1-ВИХ-3952-24 від 26.12.2024 (вх.№ 1462/24) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Іанні Сальваторе за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №42АР13-11004-23 від 01.10.2023 заборгованості у розмірі 412,61 гривень, у тому числі: 386,63 гривень основного боргу за надану протягом квітня-жовтня 2024 року послугу з розподілу природного газу, 3,95 гривень 3% річних, 22,03 гривень інфляційних втрат.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором розподілу природного газу, який був укладений між сторонами шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання №42АР13-11004-23 від 01.10.2023 до умов договору розподілу природного газу, що відповідає типовому, в частині своєчасного перерахування коштів за надані послуги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 зазначену заяву передано для розгляду судді Шамшуріній М.В.

Розглянувши заяву та долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 16 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до Фізичної особи - підприємця Іанні Сальваторе ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно із частиною 2 статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Положеннями абзацу 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація фізичних осіб - підприємців на підставі документів, а також державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, на підставі документів, поданих в електронній формі, проводиться незалежно від їх місця знаходження.

Відповідно до приписів статті 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

У пункті 2 частини 2 статті 150 ГПК України зазначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Судом установлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не міститься інформації щодо реєстрації у якості фізичної особи - підприємця щодо Іанні Сальваторе із вказаним заявником реєстраційним номером облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Копії документів наданих заявником на обгрунтування поданої заяви також не містять відомостей про укладення договору із боржником у якості фізичної особи-підприємця.

За приписами частини 2 статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Суд звертає увагу, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку у разі втрати особою статусу підприємця.

Як вказувалося вище, у пункті 16 частини 1 статті 20 та у частині 3 статті 147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження у якому боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Для цілей правового регулювання наказного провадження та процедури здійснення стягнення на підставі судового наказу ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають застосуванню як учасниками справи, так і судом.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до боржника фізичної особи, яка не набула статусу фізичної особи-підприємця, заявником не взято до уваги, що до складу сторін наказного провадження входять виключно юридична особа або фізична особа підприємець, учасником якого не може бути фізична особа, тому відсутність у фізичної особи статусу підприємця унеможливлює застосування до цих правовідносин процедури наказного провадження.

Відсутність у Іанні Сальваторе статусу фізичної особи - підприємця виключає можливість розгляду вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" у порядку наказного провадження у зв`язку з невідповідністю суб`єктного складу учасників наказного провадження.

Згідно приписів частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктами 4, 3 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як на підставу виникнення грошової заборгованості боржника перед заявником за письмовим договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" посилається на укладений між сторонами шляхом підписання заяви-приєднання №42АР13-11004-23 від 01.10.2023 до умов договору розподілу природного газу.

До матеріалів заяви заявником додано заяву-приєднання №42АР13-11004-23 від 01.10.2023 до умов договору розподілу природного газу, разом з тим Типового договору розподілу природного газу заявником до матеріалів заяви № ВФ/109/1-ВИХ-3952-24 від 26.12.2024 (вх.№ 1462/24 від 31.12.2024) не долучено, про свідчить відповідний акт Господарського суду Вінницької області № 545/24 від 31.12.2024.

Суд також звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Судом встановлено, що заяву про видачу судового наказу № ВФ/109/1-ВИХ-3952-24 від 26.12.2024 (вх.№ 1462/24) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" від імені заявника підписано в.о. директора Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" Ігорем Квіком, разом з тим доказів підписання вказаної заяви електронним підписом (відповідний протокол перевірки підпису) до матеріалів заяви не долучено.

Таким чином заявником всупереч вимог пунктів 4, 3 частини 3 статті 150 ГПК України на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги не долучено доказу підписання заяви електронним підписом (відповідний протокол перевірки підпису), копії договору, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, а також доказу щодо наявності у боржника статусу фізичної особи-підприємця та доказів, що договір за яким заявлена вимога, укладено із фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, заяву подано з порушенням вимог частини 3 статті 150 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 147, 148, 150-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою № ВФ/109/1-ВИХ-3952-24 від 26.12.2024 (вх.№ 1462/24) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Вінницької філії ТОВ Газорозподільні мережі України" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Іанні Сальваторе за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №42АР13-11004-23 від 01.10.2023 заборгованості у розмірі 412,61 гривень.

2. Згідно зі статтею 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами пункту 1 частини 1 статті 255 ГПК України ухвалу про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

4. Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник ухвали надіслати заявнику та боржнику до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, у разу відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу підписано 10.01.2025 року.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - заявнику, до електронного кабінету у системі ЄСІТС;

3 - боржнику, АДРЕСА_1 .