ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2025 р. Справа № 910/7175/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 (повний текст рішення складено 06.08.2024) (суддя Пукшин Л.Г.)

у справі № 910/7175/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ"

про стягнення 93 225,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" (відповідач) про стягнення 93 225,44 грн, з яких: 66 589,60 грн - пеня, 26 635,84 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № на виконання проектно-вишукувальних робіт від 12.01.2022 (далі - Договір) у частині своєчасного виконання передбачених Договором робіт.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 у справі № 910/7175/24 позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" пеню в сумі 66 589,60 грн, штраф у сумі 26 635,84 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що під час розгляду даної справи судом встановлений, а відповідачем не спростований факт порушення відповідачем як підрядником своїх договірних зобов`язань у частині своєчасного виконання проєктно-вишукувальних робіт.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 у справі № 910/7175/24, Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю вказане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 3, 6, 11, 12, 13, 598, 599, 604, 849, 887 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та ухвалити нове, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

Зокрема, скаржник зазначає, що позовна заява є безпідставною, а дії позивача в рамках Договору містять у собі зловживання правом, оскільки замовник міг у будь-який час до закінчення робіт відмовитись від Договору, виплативши плату за виконану частину роботи та відшкодувавши збитки, завдані розірванням Договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 у справі № 910/7175/24; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 18.11.2024.

Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги по місту Києву, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України); припинення зобов`язань договору відбувається після їх виконання, проведеного належним чином (ст. 509 ЦК України, ст. 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України)).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до умов договору № на виконання проєктно-вишукувальних робіт від 12.01.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" як підрядником (Договір), останнє взяло на себе зобов`язання на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати "Проектно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція газорозподільної станції "Стримба" (коригування ПД) (Будівельні роботи та поточний ремонт)" (далі - роботи), зазначені в завданні на проектування № 21.74.08 від 15.07.21 (додаток № 1), що є невід`ємною частиною Договору, проходження відомчої експертизи та експертизи в експертній організації та здійснювати їх супровід, а замовник зобов`язався прийняти результат таких робіт (проектну документацію та експертний звіт експертної організації) та сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Згідно з п. 1.3 Договору в редакції, викладеній у додатковій угоді № 3 від 15.09.2022 до Договору, підрядник відповідно до календарного графіка виконання робіт (далі - календарний графік), який є невід`ємною частиною Договору (додаток № 3), зобов`язався виконати роботи впродовж 460 календарних днів з дати укладання Договору.

У додатку № 3 до Договору в редакції, викладеній у додатковій угоді № 3 від 15.09.2022 до Договору (додаток № 1 до додаткової угоди № 3) встановлено такий календарний графік виконання проєктно-вишукувальних робіт:

- І етап робіт (Інженерно-геологічні та інженерно-геодезичні вишукування) вартістю 62 941,53 грн починається з дати укладання Договору та закінчується протягом 270 календарних днів;

- ІІ етап робіт (Коригування проектної документації стадія "Проект", проходження відомчої експертизи Товариства та експертизи в експертній організації) вартістю 140 466,99 грн починається з дати завершення І етапу (підписання акта здачі-приймання) та закінчується протягом 150 календарних днів;

- ІІІ етап робіт (Коригування проектної документації стадія "Робоча документація" вартістю 113 684,79 грн починається з дати завершення ІІ етапу (підписання акта здачі-приймання) та закінчується протягом 40 календарних днів.

У п. 5.1 Договору визначено, що підрядник після виконання робіт згідно з календарним графіком (додаток № 3) передає замовнику в електронному вигляді з дотриманням вимог завдання на проектування (додаток № 1) проектну документацію для проведення відомчої експертизи замовника, разом із супровідним листом.

За умовами п. 5.2 Договору замовник після отримання електронної версії проектної документації зобов`язаний прийняти її та провести відомчу експертизу, за результатами якої надати підряднику лист-повідомлення замовника про завершення відомчої експертизи проектної документації або лист з переліком зауважень, які повинен усунути підрядник та надати замовнику скориговану проектну документацію.

У п. 5.3, 5.4 Договору передбачено, що підрядник після отримання листа-повідомлення від замовника про завершення відомчої експертизи ініціює подання проектної документації на експертизу в експертну організацію, про що укладає відповідний договір. Після отримання позитивного експертного звіту експертної організації, підрядник передає замовнику оригінал та копію експертного звіту, видану експертною організацією, паперові-примірники проектної документації, акт здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.5 Договору замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи та протягом 5 (п`яти) днів підписати акт здачі-приймання виконаних робіт або надати мотивовану відмову від його підписання.

Замовник протягом 5-ти (п`яти) днів після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт зобов`язується повернути підряднику один примірник оформленого акта (пункт 5.6 Договору).

У п. 8.1 Договору погоджено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Згідно з п. 8.3 Договору за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення.

Відповідно до п. 12.1 Договору в редакції додаткової угоди № 3 від 15.09.2022 Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 17.05.2023. Закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі невиконання своїх зобов`язань підрядником, повідомивши в письмовій формі про це у строк 20 (двадцять) календарних днів до дати дострокового розірвання Договору (пункт 12.2 Договору).

Листом (повідомленням) від 10.10.2023 № ТОВВИХ-23-14351 позивач повідомив відповідача про припинення зобов`язань за Договором з моменту отримання цього повідомлення, у зв`язку із закінченням терміну дії Договору та втратою замовником пріоритету реконструкції об`єкта. Вказане повідомлення відповідач отримав нарочно 21.12.2023, про що свідчить особистий підпис його керівника.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" послалось про те, що відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором проектно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція газорозподільної станції "Стримба" (коригування ПД) (Будівельні роботи та поточний ремонт)" у погоджені строки не виконав, у зв`язку із чим йому нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 93 225,44 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що замовник мав право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від Договору, що передбачено ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України, а також п. 12.2 Договору, проте з 09.10.2022 він не вчиняв жодних дій до моменту подання позову 07.06.2024; крім того, в листі від 10.10.2023 № ТОВВИХ-23-14351 останній повідомив про припинення зобов`язань за Договором, який слід трактувати і в контексті припинення зобов`язань зі сплати штрафних санкцій, отже, пред`явлення даних позовних вимог є недобросовісною поведінкою з боку позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною першою статті 181 ГК України передбачено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою статті 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Робота, виконана підрядником, згідно зі ст. 857 ЦК України, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Статтею 858 ЦК України встановлена відповідальність підрядника за неналежну якість роботи. Так, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

За приписами частини першої статті 850 та статті 851 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Апеляційний господарський суд у даному випадку зважає на те, що матеріали справи не містять будь-яких належних доказів на підтвердження того, що відповідач приступав до виконання своїх зобов`язань за Договором протягом строку його дії.

У матеріалах справи наявне лише листування сторін з метою погодження залучення до виконання робіт субпідрядника (лист відповідача від 20.01.2022 № 801, договір про наміри із субпідрядною організацією та відповідь позивача від 02.02.2022.

Разом із тим, пунктом 4.2 Договору передбачено зобов`язання замовника вчасно надати всі необхідні дані для розробки проектної документації, надати доступ до існуючого об`єкта (п. 4.3 Договору), своєчасно розглянути проекту документацію та надати зауваження.

Згідно з п. 4.7 Договору замовник, не втручаючись у господарську діяльність підрядника, здійснює контроль за ходом виконання робіт.

Доказів виконання позивачем наведених вимог Договору, а також приписів ст. 850 ЦК України щодо сприяння підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених Договором, суду не надано.

Строк дії Договору з урахуванням додаткової угоди визначено сторонами - до 17.05.2023.

У той же час, із листом № ТОВВИХ-23-14351 щодо припинення дії Договору з моменту отримання цього повідомлення позивач звернувся до відповідача лише 10.10.2023, мотивуючи його закінченням терміну дії Договору та втратою замовником пріоритету реконструкції об`єкта.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України, п. 12.1 Договору).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів належного виконання позивачем умов Договору, зокрема, вчинення ним дій, спрямованих на виконання Договору.

З огляду на зазначене вище, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку ч. 4 ст. 631 ЦК України (п. 12.1 Договору).

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19).

З урахуванням викладеного, поведінка позивача щодо пред`явлення позову після повідомлення відповідача про припинення дії Договору у зв`язку із закінченням строку його дії та втрату пріоритету його виконання, замість належного виконання своїх зобов`язань та користування правами, є недобросовісною.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною першою статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Частинами четвертою, шостою статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За таких обставин та з огляду на те, що зобов`язання за укладеним між сторонами Договором є припиненими, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною другою наведеної вище статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням зазначеного вище, судове рішення ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 631 ЦК України, ст. 74, 76, 79, 236 ГПК України, а відтак, підлягає скасуванню.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 у справі № 910/7175/24 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення.

4. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" про стягнення 93 225,44 грн відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України "УКРНДІІНЖПРОЕКТ" (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 38, ідентифікаційний код 34694548) 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 00 коп. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

7. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко