ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025р. Справа № 904/4697/24

За позовом: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

До: Приватного акціонерного товариства «Теплогенерація», м. Нікополь

Про: стягнення 1 488 603,26грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ :

АТ «Укртрансгаз» (позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ «Теплогенерація» (відповідач) про стягнення 1 488 603,26грн. (в т.ч.: 1 142 085,24грн. - компенсація вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень 2016р., 51 012,37грн. - 3% річних; 169 348,55грн. - інфляційних втрат; 109 799,28грн. - компенсація вартості наданих послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень 2016р., 4 483,65грн. - 3% річних, 11 874,17грн. - інфляційних втрат). В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на здійснення відповідачем відбору природного газу з газотранспортної системи у січні 2016р. без поданих постачальником газу номінацій та несплату вартості послуг транспортування природного газу за січень 2016р.

Ухвалою суду від 04.11.24р. відкрите провадження у справі №904/4697/24 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ПрАТ «Теплогенерація» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує на те, що відбір у січні 2016 р. природного газу обсягом 297,511 тис.куб.м. здійснено на підставі договору постачання природного газу №068/16-ПР-3 від 15.12.15р., який укладено між відповідачем (в якості споживача )та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» ( в якості постачальника). Окрім того, зазначає, що в порушення вимог п. 3.4. договору №068/16-ПР-3 від 15.12.15р. АТ «НАК «Нафтогаз України» безпідставно відмовилось від підписання акту приймання-передачі природного газу (без номеру) від 31.01.16р. Відповідач звертає увагу суду на ту обставину , що ним належним чином здійсненна оплата на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» вартості відібраного у січні 2016р. на підставі договору постачання природного газу №068/16-ПР-3 від 15.12.15р. природного газу обсягом 297,511 тис.куб.м. та послуг з його транспортування на загальну суму 2 503 769,28грн. з ПДВ.

28.11.24р. ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви АТ «Укртрансгаз» про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Окрім того, ухвалою суду від 28.11.24р. відмовлено в задоволенні клопотання АТ «Укртрансгаз» про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

АТ «Укртрансгаз» (позивач) у поясненнях вказано про те, що відповідачем не заперечується факт, що споживання природного газу у січні 2016 року відбулось без виділення постачальником номінації та за відсутності підписаного акту приймання передачі природного газу. Крім того, відповідачем не заперечується те, що між ним та АТ «НАК «Нафтогаз України» наявні договори на постачання природного газу, але АТ «НАК «Нафтогаз України» номінацію за січень 2016 р. в обсязі 297,511 тис.куб.м. відповідачем не надано, акт приймання-передачі природного газу на вказаний обсяг не підписано. Відтак, відповідачем фактично спожито обсяг природного газу у розмірі 297,511 тис.куб.м, що зобов`язує його компенсувати вартість спожитого газу в порядку , визначеному ч.2 ст.8 Закону України №1730-VIII. Наявність вказаного порушення стало підставою для застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Підпис від газотранспортної організації начальника Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Харьківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Матвієнко Р.В. не свідчить про факт постачання вказаного обсягу природного газу відповідачу постачальником, а лише фіксує факт відбору вказаного обсягу природного газу відповідачем з газотранспортної системи. Сплачені відповідачем кошти на адресу АТ «НАК «Нафтогаз України» не були відображені останнім в своєму бухгалтерському обліку, як кошти за поставлений товар (природний газ), про що свідчить акт звірки, наданий відповідачем. Акт приймання-передачі природного газу №1 від 31.01.16р. не було підписано постачальником природного газу та повернуто на адресу ПрАТ «Теплогенерація», а відтак господарська операція, що має зумовлювати рух товарно-матеріальних цінностей, не відбулось.

ПрАТ «Теплогенерація» (відповідач) у запереченнях на відповідь на відзив наголошує, що ним належним чином здійсненна оплата на адресу АТ «НАК «Нафтогаз України» відібраного у січні 2016р. на підставі договору постачання природного газу №068/16-ПР-3 від 15.12.15р. природного газу обсягом 297,511 тис.куб.м. Відповідно до переліку споживачів, які отримали природний газ безпосередньо з магістральних газопроводів УМГ «Харьківтрансгаз» за січень 2016р., кінцевим постачальником відповідачу природного газу у кількості 297,511 тис.куб.м. у січні 2016р. є саме АТ «НАК «Нафтогаз України».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Укртрансгаз» до 31.12.19р. було оператором газотранспортної системи, суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу»).

ПрАТ «Теплогенерація» є споживачем - юридичною особою, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу»).

ПрАТ «Теплогенерація» є захищеним споживачем природного газу у розумінні пункту 10 статті цього Закону, оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» на ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016р. № 357 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії», та з дотриманням принципу недискримінації.

Отже, на підставі вказаного розпорядження, яке є обов`язковим до виконання, на ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону.

Відповідно до статті 1 Кодексу газотранспортної системи номінація попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування Оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу.

Між АТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ПрАТ «Теплогенерація» (споживач) укладено договір постачання природного газу №4255/16-БО-З/ПТ від 15.12.15р., відповідно до умов якого визначено планові обсяги постачання природного газу у період з 01.01.16р. по 31.03.16р. обсягом до 6170 тис.куб.м., у тому числі за місяцями: січень 2016р. 2360тис.куб.м.; лютий 2016р. 1960тис.куб.м.; березень 2016р. 1850тис.куб.м. (п.2.1).

Відповідно до п.1 глави1 розділу ХІ Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов`язані подати Оператору ГТС номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу.

Разом з тим, позивачем за результатами опрацювання поданих номінацій встановлено відсутність поданих номінацій АТ «НАК «Нафтогаз України» у спірний період (січень 2016р.) в обсязі 297,511тис.м.куб. для ПрАТ «Теплогенерація».

Загальний обсяг відбору у вказаний період складає 297,511тис.куб.м., що підтверджуються: реєстром реалізації природного газу за прямими договорами НАК «Нафтогаз України» теплопостачальними підприємствами у січні 2016р. (яким підтверджено обсяг спожитого природного газу 2 565,375 тис.м.куб.); актом приймання передачі природного газу від 31.01.2016р. між НАК «Нафтогаз України» та ПрАТ «Теплогенерація» на обсяг 2 565,375 тис.м.куб.; переліком споживачів, які отримували природний газ безпосередньо із магістральних газопроводів УМГ «Харьківтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» у січні 2016р. (відповідно до якого у січні 2016р. ПрАТ «Теплогенерація» отримано: 297,511 тис.м.куб.; 2 565,375 тис.м.куб. Всього отримано 2 565,375 тис.м.куб.); актом №1 від 01.02.2016р. по окремим споживачам на вводі «Ніко Тьюб» ГРС м. Нікополь, підписаним між Оператором ГТС та ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» (відповідно до якого ПрАТ «Теплогенерація» у січні 2016р. отримало із ГТС 2 862,886 тис.м.куб.)

Акт приймання-передачі природного газу №1 за січень 2016р. на вказаний обсяг був підписаний відповідачем та направлений для підписання до НАК «Нафтогаз України», однак згідно з листом НАК «Нафтогаз України» від 19.02.16р. №26-902/1.2-16 цей акт був повернутий відповідачу без підписання з посиланням на те, що у зв`язку з невиконанням умов пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.15р. № 758 КП «Павлоградтеплоенерго» не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу за попередній місяць (січень 2016р.). Таким чином, компанія не здійснювала постачання природного газу відповідачу у вказаному періоді.

Звертаючись з цим позовом, позивач вказує на те, що відповідач зобов`язання з оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначених періодах (січні 2016р. - у розмірі 297,511тис.куб.м.) за період з 01.12.2015р. по 31.12.2019р. у сумі 1 142 085,24грн. не виконав , що і є причиною виникнення спору.

Правове регулювання взаємовідносин оператора ГРС із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування ГРС здійснюється Кодексом ГТС, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону «Про ринок природного газу», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2, 3 гл. 1 розд.І Кодексу ГТС (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) цей Кодекс є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Відповідно до ч. 5 гл. 1 розд.І Кодексу ГТС:

- номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору ГТС, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до ГТС в точках входу та відібрані з ГТС в точках виходу;

- несанкціонованиий відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Відповідно до частини 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС оператор ГТС на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу, зокрема, послуги транспортування природного газу ГТС через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Пунктом 4 глави 3 розділу І Кодексу ГТС визначено, що експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Згідно з пунктом 9 глави 1 розділу VІІІ Кодексу ГТС замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора ГТС нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з ГТС; замовлення фізичного транспортування природного газу ГТС на підставі підтвердженої номінації; послугу балансування обсягів природного газу, які подаються до ГТС та які відбираються з неї.

Для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку (пункт 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС).

Укладення договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами, а також подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для відбору природного газу в межах ГТС.

Частиною 1 статті 11 Закону «Про ринок природного газу» визначено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених КМУ після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів.

Кабінет Міністрів України відповідно до ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» прийняв постанови від 01.10.2015р. №758, від 22.03.2017р. №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу». Указані постанови зобов`язували НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 1 цього Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами ГРС, оператором ГТС та особою, що виконувала функції оператора ГТС до 31.12.19р. включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування. Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення (стаття 2).

29.09.21р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», яким внесено зміни до Закону 1730, зокрема, його статтю 8 доповнено частиною 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону 1730, підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 01.12.2015р. по 31.12.2019р. здійснювали відбір природного газу з ГТС без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021р., щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора ГТС до 31.12.2019р. включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами КМУ на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Відповідно до норм права, передбачених Кодексом ГТС (пункт 8 глави 3 розділу XII, пункт 1 глави 1 розділу XIV), у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора ГРС, а останній, як замовник послуг транспортування, є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання.

З цих норм права вбачається, що обсяги газу, відібрані споживачами за відсутності по оператору ГРС підтвердженої номінації та віднесені в алокацію останнього, оплачуються таким оператором ГРС на користь оператора ГТС на підставі договору транспортування природного газу.

Однак, як зазначалося вище, 14.07.2021р. законодавцем прийнято Закон 1639-IX, що спрямований на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу шляхом урегулювання заборгованості, зокрема виробників теплової енергії за природний газ, поставлений НАК «Нафтогаз України» в рамках спеціальних обов`язків використаний для їх виробництва, а також неоплаченої вартості обсягів природного газу, відібраних з ГТС підприємствами теплоенергетики протягом 2015 - 2019 років без документального оформлення, отримання номінацій або включення до реєстру.

Аналіз приписів Закону 1730 дає підстави для висновку, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень ст. 8 цього Закону є: 1) учасниками процедури врегулювання заборгованості мають бути - підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019р. включно; 2) заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів; 3) період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015р. - 31.12.2019р.; 4) строк оплати настав з 01.10.2021р.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 04.05.2023р. у справі №914/1940/22, а також Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.02.2024р. у справі №905/2044/19.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.02.2024р. у справі №905/2044/19 зазначив, що відібрання підприємствами обсягів природного газу з ГТС без номінацій призводить до негативного небалансу, який вноситься в алокацію на оператора ГРС та який потребує балансування в системі (відновлення обсягу відібраного газу з ГТС шляхом його закупівлі), зокрема з боку оператора ГТС. Тобто в такому випадку відбувається надання оператором ГТС послуг балансування, які підлягають оплаті (компенсації вартості газу, необхідного для відновлення балансу ГТС). Разом з цим витрати оператора ГТС на закупівлю природного газу, відібраного підприємствами без номінацій протягом періоду з 01.12.2015р. до 31.12.2019р., компенсуються такими підприємствами у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 8 Закону 1730-VIII.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.02.2024р. у справі №905/2044/19 сформував висновок щодо застосування ч. 2 ст. 8 Закону 1730-VIII та п. 8 гл. 3 розділу XII, п. 1-2 гл. 1 розділу XIV Кодексу ГТС: при стягненні оператором ГТС (особою, яка виконувала функції оператора ГТС) вартості послуг балансування з оператора ГРС за період 2016 - 2019р.р. із загального місячного небалансу оператора ГРС відраховуються обсяги відбору природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, які підпадають під дію ч. 2 ст. 8 Закону 1730-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону 1730 обсяги природного газу, зазначені в ч. 2 цієї статті, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону 1730 різниця між вартістю природного газу за ціною компенсації, що визначена ч. 2 цієї статті, та фактичною вартістю природного газу, яку відображено в бухгалтерському обліку особи, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019р. включно, у відповідні періоди відбору природного газу без поданих номінацій, підлягає списанню в обліку особи, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019р. включно.

Тобто за таких обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, зроблені у справах №914/1940/22 та №905/2044/19, Законом 1730 не передбачено виключень в частині відібраних без номінацій обсягів природного газу. Усі обсяги природного газу, які були використані без номінацій, підпадають під дію положень ч. 2 ст. 8 Закону 1730.

Отже, враховуючи, що ПрАТ «Теплогенерація» здійснило відбір природного газу з газотранспортної системи в обсязі 297,511 тис.м.куб. у вказані вище періоди без поданих постачальником газу номінацій, вартість вказаних обсягів компенсується позивачу відповідно до порядку, встановленого ч. 2 ст. 8 Закону України №1730.

Виходячи з вказаних норм права, в силу вимог Закону України № 1730 у ПрАТ «Теплогенерація» виникло зобов`язання компенсувати позивачу вартість відібраних у січні 2016р. без номінацій обсягів природного газу 297,511тис.м.куб.

Згідно зі ст. 8 Закону № 1730 визначено, що компенсація позивачу має бути здійснена за цінами реалізації природного газу, чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів, то при розрахунку загального розміру заборгованості позивачем враховано обсяги споживання природного газу, використані відповідачем для виробництва теплової енергії для різних категорій споживачів, що визначені самим відповідачем в договорах постачання природного газу та в актах приймання-передачі природного газу, а також враховано ціни для виробників теплової енергії по категоріям споживачів, які діяли протягом періоду відборів природного газу без номінацій.

Таким чином, позивачем здійснено розрахунок вартості відібраних відповідачем без номінацій обсягів природного газу у визначених періодах у загальному розмірі 297,511 тис. куб. м. за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів , яка загалом складає 2 284 170,45грн, яку відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.21р., щомісяця рівними частинами оплатити позивачу. Відповідно, розмір щомісячної оплати (починаючи з 01.10.21р.) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 31 724,59грн.

Станом на 11.10.24р. строк оплати (01.10.21р. 01.09.24р.) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, а тому відповідач зобов`язаний був сплати 1 142 085,24грн.

Доказів сплати компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу відповідач до суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростував.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 142 085,24грн. компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є правомірними та підлягають задоволенню.

Крім того, вартість наданих послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за період січня 2016р. у загальному обсязі 297,511 тис.куб.м. за цінами, визначеними відповідно до постанови НКРЕКП № 3159 від 29.12.2015р. загалом складає 219 598,82грн.; розмір щомісячної оплати (починаючи з 01.09.22р.) вартості наданих послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 3 049,98грн.

Станом на 11.10.24р. строк оплати (за період з 01.10.21р. - 01.09.24р.) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, а тому відповідач зобов`язаний був сплатити 1 142 085,24 грн.; строк оплати (за період з 01.10.21р. - 01.09.24р.) вартості наданих послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, а тому відповідач зобов`язаний був сплати 109 799,28грн.

В цьому контексті суд також враховує висновки Верховного Суду, що викладені у постанові 03.04.24р. по справі № 922/2737/23 у подібних правовідносин, про те, що не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості, а також те, що жодна норма чинного законодавства України не надає право використовувати природний газ безоплатно.

Доводи відповідача про те, що вартість спірного обсягу спожитого природного газу ним була сплачена на користь НАК «Нафтогаз України» судом до уваги не приймаються, оскільки доказів на підтвердження цих доводів відповідачем не надано. Посилання відповідача на акт звірки з НАК «Нафтогаз України» в якості підтвердження вказаних доводів про сплату вартості спірного газу суд вважає безпідставними, оскільки з вказаного акту не вбачається сплати саме спірних обсягів газу, також вказаний акт не містить ані обсягів спожитого газу, ані періоду споживання, лише міститься вказівка про договір, за яким здійснюється звірка. Однак, враховуючи те, що судом було встановлено факт того, що долучений до матеріалів справи договір, укладений між НАК «Нафтогаз України» і відповідачем, не охоплює поставку спірних обсягів природного газу, спожитого відповідачем, відповідно розрахунки за цим договором також виключають можливу сплату такого газу, який є предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати компенсації вартості спожитого природного газу позивачу за спірний період, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних за період з 01.11.21р. по 11.10.24р. (по кожному місяцю окремо), судом встановлено, що вказаний розрахунок 3% річних був здійснений позивачем вірно. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних за порушення строків оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу у розмірі 51 012,37грн., та за порушення строків оплати вартості наданих послуг з транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу в сумі 4 483,65грн.

Окрім того, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за порушення строків оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу в розмірі 169 348,55грн. та за порушення строків оплати вартості наданих послуг з транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу в сумі 11 874,17грн. та встановлено, що вказані інфляційні нарахування були здійснені позивачем вірно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Теплогенерація» (53201, м. Нікополь, просп. Трубників, 56; ) на користь позивача Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ): 1 142 085,24грн. - компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу; 51 012,37грн. - 3 % річних; 169 348,55грн - інфляційних втрат від простроченої компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень 2016р.; 109 799,28грн. - компенсації вартості наданих послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень 2016р.; 4 483,65грн. - 3 % річних; 11 874,17грн. - інфляційних втрат від простроченої компенсації вартості наданих послуг транспортування відібраних без номінацій обсягів природного газу за січень 2016р. та 17 863,24грн. витрат зі сплати судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 13.01.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.