ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.2025р. Справа №905/562/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пров. Світлодарський, буд.1, прим. 14; )

до відповідача 2: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача 3: фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до відповідача 4: фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 )

про солідарне стягнення 392 360,75 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 358 800,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 33 560,75 грн., -

без повідомлення (виклику) учасників справи

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство Сенс Банк звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 392 360,75 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 358 800,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 33 560,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО зобов`язань з повернення коштів за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021.

Враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021, між Акціонерним товариством АЛЬФА-БАНК (на теперішній час Акціонерне товариство Сенс Банк) та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № PSMB2021085/579/3 від 26.05.2021, між Акціонерним товариством АЛЬФА-БАНК та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № PSMB2021085/579/1 від 26.05.2021, між Акціонерним товариством АЛЬФА-БАНК та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № PSMB2021085/579/2 від 26.05.2021, позивач просить стягнути заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як солідарних боржників.

Ухвалою від 22.08.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі №905/562/24, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що позивач та відповідач 1 (ТОВ «ПРОМТЕХТЕПЛО») зареєстрували електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд», тому відповідно до ч. 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд вручає будь-які документи у справі виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету таких осіб.

Ухвала про відкриття провадження у справі була доставлена до електронних кабінетів вказаних учасників справи в підсистемі "Електронний суд" про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку документу до електронного кабінету.

Оскільки місцем реєстрації відповідачів є місто Слов`янськ Донецької області, яке згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, з 24.02.2022 є територією можливих бойових дій, ухвалою суду від 25.04.2024 судом було витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію в якості внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

06.05.2024 на адресу суду від Міністерства соціальної політки України надійшов лист, згідно якого станом на 30.04.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб наявна така інформація щодо запитуваної особи: ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав: АДРЕСА_4 ; фактично проживає та адреса для листування з 31.08.2022: АДРЕСА_5 . Також у вказаному листі зазначено, що інформація про інших запитуваних осіб у вказаній базі відсутня.

Враховуючи викладене, судом було здійснено направлення копій ухвали від 22.04.2024 на адресу реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у м. Слов`янську Донецької області рекомендованими листом з повідомленням №548 та №304. Разом із тим, вказані копії ухвали були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (проставлені 13.05.2024). Також в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2, а.с.16), згідно якого ухвала від 22.04.2024 була отримана ОСОБА_3 30.04.2024.

До того ж, в матеріалах справи наявні телефонограми від 25.04.2024, зроблені секретарем судового засідання Левкович Ю.Р., згідно яких 25.04.2024 ОСОБА_3 (телефон НОМЕР_4 ) та ОСОБА_1 (телефон НОМЕР_5 ), передано про відкриття провадження по справі.

Також господарським судом 25.04.2024 здійснено спробу передати ОСОБА_2 телефонограму за номером телефону НОМЕР_6 , проте зв`язок із вказаним абонентом був відсутній.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).

Отже, враховуючи, що ухвала від 22.04.2024 направлена відповідачам за адресою для листування/фактичного проживання і повернута поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з огляду на те, що отримання поштової кореспонденції, зокрема, за адресою для листування/фактичного проживання залежало виключно від волевиявлення та дій відповідача, за висновком суду, відповідачі є такими, що повідомлені про розгляд справи належним чином.

Крім того, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи на офіційному сайті суду https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/ 25.04.2024 було розміщено відповідні оголошення.

Про хід розгляду справи відповідачі також могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачами не надано відзивів на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

На думку суду, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Крім того слід зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

26.05.2021 між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО (далі клієнт) було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 (далі-договір), відповідно до п.1.1. якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у національній валюті, що надалі іменується «кредитна лінія», та на підставі відповідних заяв на видачу кредитних коштів (траншу) надає позичальнику кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором. У цьому договорі терміном кредит позначається загальна сума усіх траншів, що фактично надані позичальнику згідно з цим договором і не повернені банку.

Відповідно до п. 1.2 договору ліміт кредитної лінії (граничний розмір кредиту):

а) в період за дати набуття чинності цим договором по 25 листопада 2021 року (включно) 1 000 000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок;

б) в період з 26 листопада 2021 року по 25 грудня 2021 року (включно) 857 200,00 (вісімсот п`ятдесят сім тисяч двісті) гривень 00 копійок;

в) в період з 26 грудня 2021 року по 25 січня 2022 року (включно) 714 400,00 (сімсот чотирнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок;

г) в період з 26 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року (включно) 571 600,00 (п`ятсот сімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок;

д) в період з 26 лютого 2022 року по 25 березня 2022 року (включно) 428 800,00 (чотириста двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок;

е) в період з 26 березня 2022 року по 25 квітня 2022 року (включно) 286 000,00 (двісті вісімдесят шість тисяч) гривень 00 копійок;

є) в період з 26 квітня 2022 року по дату закінчення строку дії кредитної лінії (включно) 143 200,00 (сто сорок три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1.3.1 договору банк нараховує проценти на залишок строкової заборгованості позичальника за кредитною лінією (далі базова процентна ставка) у розмірі, визначеному за формулою: індекс UIRD (ЗМ) (змінна величина) (далі за текстом Індекс UIRD) + 7% (сім процентів) річних (фіксована маржа).

Терміном «індекс UIRD» у цьому договорі позначається український індекс ставок за депозитами фізичних осіб (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) середньозважена річна ставка, що розраховується кожного банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 (три) місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і опублікований в Thomson Reuters або опублікований на сайті Національного банку України в мережі Інтернет www.bank.gov.ua. У випадку розходження значень ставки UIRD між різними джерелами інформації перевага надається значенню ставки UIRD, що опублікована у Thomson Reuters.

Сторони погоджуються з тим, що індекс UIRD ґрунтується на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, дозволяє визначити ринкову вартість кредитних ресурсів та встановлюється незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

Згідно п. 1.3.2 договору на день укладення цього договору розмір базової процентної ставки складає 6,8 % (шість цілих вісім десятих проценти) річних + 7% (сім процентів) річних = 13,8 % (тринадцять цілих вісім десятих процента) річних, при цьому застосовано розмір індексу UIRD станом на 25.05.2021.

Сторони погодили, що базова процентна ставка за цим договором є змінюваною (за типом) та переглядається банком щоквартально 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня або у разі, якщо вони припадають на вихідний або неробочий день, наступного банківського дня, виходячи зі значення індексу UIRD станом на останній банківський день, що передує даті розрахунку нової базової ставки, та розміру фіксованої маржі, зазначеного в п/п 1.3.1 цього договору, протягом всього строку кредитування позичальника (п. 1.3.3 договору).

Відповідно до п. 1.3.5 договору розрахунок та перегляд розміру базової процентної ставки здійснюється без укладення окремої додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору строк дії кредитної лінії закінчується 25.05.2022.

Згідно з п. 1.6 кредитного договору належне виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується: а) порукою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на всю суму зобов`язань позичальника за цим договором; б) порукою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на всю суму зобов`язань позичальника за цим договором; в) порукою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на всю суму зобов`язань позичальника за цим договором.

Згідно п. 2.1 договору надання фінансової державної підтримки здійснюється Фондом розвитку підприємництва (далі Фонд) через банк на користь позичальника на умовах цього договору та в рамках реалізації Програми (далі Державна підтримка) у вигляді часткової компенсації Фондом процентної ставки за Кредитом (далі Компенсація процентів). Надання Фондом Державної підтримки на користь позичальника здійснюється в межах отриманих Фондом коштів, передбачених у державному бюджеті України на реалізацію Програми.

Відповідно до п. 2.2 договору компенсація процентів надається Фондом з метою зниження фактичних витрат позичальника на сплату встановленої цим договором базової процентної ставки:

- до рівня 0 відсотків річних на період строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострою респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2, або обмежувальних заходів, пов`язаних з її поширенням, та протягом 90 (дев`яноста) днів з дня його (її) відміни;

- до рівня 3 відсотків річних після скасування карантину/обмежувальних заходів та закінчення 90 (дев`яноста) днів з дня його (їх) відміни.

Внаслідок компенсації процентної ставки фондом позичальник має сплачувати лише частину базової процентної ставки (далі компенсаційна процентна ставка за умови вчасного та у повному обсязі виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Сума компенсації процентів розраховується як різниця між сумою нарахованих процентів за користування кредитом протягом місяця, із застосуванням базової процентної ставки (визначеної з урахуванням вимог пункту 1.3.1 цього договору), та сумою нарахованих процентів за користування кредитом протягом цього ж місяця, із застосуванням компенсаційної процентної ставки (п. 2.3 договору).

Згідно п. 2.4.2 договору в період припинення/призупинення надання державної підтримки у вигляді компенсації процентів, у тому числі позбавлення позичальником права на отримання державної підтримки за програмою, позичальник зобов`язаний забезпечити сплату процентів за користування кредитними коштами із розрахунку базової процентної ставки, встановленою згідно п. 1.3.1 цього договору.

З метою дотримання вимог щодо ліміту державної допомоги банк здійснює розрахунок отриманої позичальником державної допомоги в рамках програми, у вигляді компенсації процентів за кредитом, та надає Фонду інформацію щодо здійснених розрахунків. Сума отриманої позичальником державної допомоги визначається як різниця між сумою розрахованих банком процентів за користування кредитом на підставі середньої ринкової процентної ставки та сумою нарахованих процентів за кредитом з урахуванням компенсаційної процентної ставки. В якості середньої ринкової ставки для цілей програми використовується середнє значення за звітний квартал вартості довгострокових кредитів в національній валюті для суб`єктів господарювання за даними статистичної звітності банків України, що оприлюднюється Національним банком України на його офіційному веб-сайті..

Відповідно до п. 4.1 договору у день укладання цього договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію та позичковий рахунок для обліку кредиту.

Згідно п. 4.2 договору надання кредиту здійснюється шляхом переказу суми траншу з позичкового рахунку, зазначеного у пункті 12.3 цього договору, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_8 , відкритий у банку. Для цілей цього договору днем надання траншу вважається день списання його суми з позичкового рахунку по реквізитах, визначених згідно цим пунктом.

Банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії (4.3. Договору).

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник зобов`язаний сплатити банку комісію за управління кредитною лінією:

5.1.1 при підписанні цього договору на ринкових умовах у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок (без ПДВ);

5.1.2 при обслуговуванні цього договору у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок (без ПДВ).

Комісії за цим договором, зазначені у п.п. 5.1.1-5.1.2 сплачуються позичальником у день укладання цього договору.

Протягом строку дії цього договору розмір процентної ставки за користування кредитом (траншем) встановлюється згідно п. 1.3 цього договору (п. 6.1 договору).

Згідно п. 6.2 договору проценти нараховуються щомісячно, не рідше одного разу на місяць на суму кожного траншу протягом усього строку користування ним, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (метод факт/факт). Для цілей визначення періоду нарахування процентів на суму кожного з траншів день його надання враховується, а день повернення не враховується.

Відповідно до п. 6.3 договору проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов`язаний сплачувати у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Позичальник сплачує проценти за компенсаційною процентною ставкою (визначеною згідно з п. 2.3 цього договору) виключно за умови вчасного та у повному обсязі виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

У разі повного повернення траншу, у тому числі, але не виключно, дострокового, проценти, нараховані за користування траншем, повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повне повернення траншу, недостатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається, що строк сплати таких процентів наступив, і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів з урахуванням черговості, передбаченої п. 9.4 цього договору.

Сума заборгованості по сплаті процентів, що не повернена у будь-який з зазначених вище строків, на наступний банківський день за днем закінчення відповідного строку переноситься банком на рахунки простроченої заборгованості.

Якщо день закінчення зазначених вище строків припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до чинного законодавства України, то днем погашення суми заборгованості по сплаті процентів є перший банківський день, що слідує за таким днем.

Згідно п. 6.4.2 договору у разі, якщо мало місце порушення позичальником умов цього договору (виникнення простроченої заборгованості за кредитом), а саме прострочення виконання зобов`язань зі сплати частини/повної суми основної заборгованості за кредитом (відповідно до встановленого графіку згідно п. 1.2 цього договору або у терміни, що визначені у відповідній додатковій угоді/заяві про надання траншу, на підставі якої/яких цей транш наданий) та/або прострочення виконання зобов`язань зі сплати частини нарахованих процентів за користування кредитом (за компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються проценти), всі нараховані проценти за календарний місяць, протягом якого строк існування будь-якого із вищезазначених порушень умов цього договору перевищував 15 (п`ятнадцять) календарних днів, відповідно до умов цього договору визначаються простроченими та підлягають сплаті позичальником за базовою процентною ставкою згідно п/п 1.3.1 цього договору.

У випадку припинення порушення позичальником умов цього договору (погашення простроченої заборгованості за кредитом) та/ відповідно, відсутності підстав для призупинення надання Фондом державної підтримки, сплата компенсації процентів за кредитом відновлюється з наступного календарного місяця за місяцем, в якому було усунене зазначене порушення умов цього договору, в т.ч. внаслідок реструктуризації простроченої заборгованості за кредитом.

Позичальник повинен повернути банку кредит шляхом повернення кожного траншу у терміни, що визначені у відповідній додатковій угоді/заяві про надання траншу, на підставі якої/яких цей транш наданий, але не пізніше ніж у день закінчення строку дії кредитної лінії. Повернення кредиту або його частини до настання зазначеного терміну вважається достроковим (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.3 договору при зменшенні ліміту кредитної лінії у відповідності з пунктом 1.2 цього договору позичальник, незалежно від того, чи настав термін поверненням траншів, визначений згідно з пунктом 8.1 цього договору, зобов`язаний здійснювати часткове повернення кредиту таким чином, щоб він не перевищував:

- станом на 26 листопада 2021 857 200,00 (вісімсот п`ятдесят сім тисяч двісті) гривень 00 копійок;

- станом на 26 грудня 2021 року 714 400,00 (сімсот чотирнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок;

- станом на 26 січня 2022 року 571 600,00 (п`ятсот сімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок;

- станом на 26 лютого 2022 року 428 800,00 (чотириста двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок;

- станом на 26 березня 2022 року 286 000,00 (двісті вісімдесят шість тисяч) гривень 00 копійок;

- станом на 26 квітня 2022 року 143 200,00 (сто сорок три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Сума заборгованості за кредитом, що не повернена у будь-який зі строків, зазначених в п.8.1 та/або 8.3 цього договору, на наступний банківський день за днем закінчення відповідного строку, переноситься банком на рахунки простроченої заборгованості.

Якщо день закінчення зазначених вище строків припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, то днем погашення суми фактичної заборгованості за кредитом є перший банківський день, що слідує за таким днем.

Згідно п. 9.3 договору всі платежі позичальника за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів (окрім сум компенсації процентів згідно умов цього договору), комісій, пені, штрафних санкцій, неустойок тощо) здійснюються у порядку договірного списання коштів меморіальними ордерами з поточного рахунка позичальника на відповідний рахунок, зазначений у пункті 12.3 цього договору або письмово повідомлений банком.

Для цілей цього договору днем здійснення позичальником будь-якого платежу за цим договором вважається день зарахування коштів на відповідний рахунок, зазначений у пункті 12.3 цього договору, або письмово повідомлений банком, у повному обсязі.

Відповідно до п. 9.4 договору якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості позичальника за цим договором, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості:

- прострочені комісії (за їх наявності);

- прострочені проценти за користування траншем/траншами (за їх наявності);

- прострочені проценти, передбачені в п. 10.4 цього договору (за їх наявності);

- проценти, визначені в абзаці другому пункту 10.6 цього договору (за їх наявності);

- прострочена сума траншу/траншів (за її наявності);

- пеня за прострочення сплати процентів за користування траншем (за її наявності);

- пеня за прострочення повернення траншу (за її наявності);

- передбачені цим договором штрафні санкції (за їх наявності);

- строкові комісії (за їх наявності);

- строкові проценти за користування траншем (за їх наявності);

- проценти, передбачені в п. 10.4 цього договору (за їх наявності);

- строкове повернення траншу.

Позичальник надає банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості позичальника за цим договором. Банк інформує позичальника у письмовій формі на його запит про застосовану черговість погашення заборгованості. Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Згідно п. 9.5 договору позичальник доручає банку у порядку договірного списання меморіальними ордерами списувати грошові кошти з будь-яких рахунків позичальника (в тому числі поточних та/або депозитних) у банку та направляти їх на виконання грошових зобов`язань позичальника за цим договором, термін чи останній день строку виконання яких настав, або виконання яких прострочено, у сумі, що не перевищує фактичної заборгованості позичальника на день списання, а також суми комісій, пені, штрафних санкцій, неустойок тощо.

Відповідно до п. 10.2 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним і виконання всіх інших зобов`язань позичальника за цим договором у строк не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати направлення позичальнику відповідної вимоги у будь-якому із наступних випадків:

- у разі суттєвого порушення позичальником цього договору згідно з п. 10.3 цього договору;

- у разі, якщо до настання терміну або закінчення строку виконання будь-якого з передбачених цим договором грошових коштів зобов`язань позичальника останній надасть банку письмову заяву про неможливість своєчасно виконати таке зобов`язання згідно з цим договором;

- у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або будь-якою особою, що надала у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором, умов відповідного договору застави (за умови наявності застави);

- у разі втрати забезпечення, якщо це передбачено в договорах забезпечення (за умови наявності забезпечення);

- у разі прийняття компетентним органом (особою) рішення про припинення (ліквідацію або реорганізацію, крім реорганізації шляхом перетворення позичальника та/або будь-якої юридичної особи, що від свого імені надала гарантію, поруку або заставу у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором;

- у разі прийняття до розгляду будь-яким судом заяви будь-якої особи (в тому числі банку) про порушення провадження у справі про банкрутство позичальника та/або будь-якої іншої особи, що надала у заставу та/або поруку, та/або гарантію у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором;

- у разі виникнення у позичальника та/або у будь-якої особи, яка від свого імені надала гарантію, поруку або заставу у забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором, простроченої заборгованості та/або несплаченої неустойки, пені, штрафних санкцій за будь-яким іншим договором, що укладений позичальником та/або такою особою з банком, незалежно від виду договору та суми такої заборгованості;

- у випадках позбавлення позичальника права на отримання державної підтримки;

- за наявності інших обставин, передбачених цим договором.

Згідно п. 10.3 договору суттєвим порушенням позичальником цього договору вважається будь-яка з наступних обставин:

- повне або часткове прострочення повернення будь-якого траншу у термін, визначний згідно з пунктом 8.1 цього договору;

- повне або часткове прострочення сплати процентів за користування кредитом хоча б за один місяць та/або комісії, якщо таке прострочення складає 10 (десять) і більше календарних днів;

- нецільове використання позичальником кредиту або будь-якої його частини;

- невиконання або неналежне виконання позичальником протягом строку дії цього договору будь-якого із зобов`язань, зазначених у пунктах 7.1-7.8, 11.5 цього договору;

- недостовірність будь-якої з гарантій, наданих позичальником банку згідно з пунктами 3.2, 3.3, 3.4 цього договору;

- надання позичальником банку недостовірної або недійсної інформації, що призвело до виплати коштів державної підтримки на користь позичальника, який не мав права на її отримання.

Відповідно до п. 10.4 договору сторони домовились, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань з:

- повного повернення кредиту після закінчення строку дії кредитної лінії, вказаного у п. 1.4 цього договору або після закінчення строку виконання зобов`язання з повернення кредиту (його частини) у зв`язку з пред`явленням банком позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту (його частини), сплати процентів за користування ним і виконання усіх інших зобов`язань позичальника за цим договором та/або

- повного повернення будь-якого траншу (його частини) після закінчення терміну його повернення, встановленого у відповідній заяві про надання траншу,

Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти від суми простроченого кредиту та/або простроченого траншу (його частини) до повного фактичного повернення кредиту та/або траншу (його частини), в розмірі та відповідно до умов, що передбачені п. 1.3 цього договору.

Згідно п. 10.5 договору проценти, передбачені в п. 10.4 цього договору, нараховуються щомісячно, при цьому таке нарахування здійснюється не рідше одного разу на місяць, на суму кожного простроченого траншу (його частини)/на суму кредиту (його частини) до повного фактичного повернення кредиту та/або траншу (його частини), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (метод факт/факт).

Відповідно до п. 10.6 договору проценти, нараховані згідно з п. 10.5 цього договору, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

У разі повного повернення простроченого траншу, проценти нараховані на суму простроченого траншу повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів що направляються на повне повернення простроченого траншу недостатньо для повної сплати процентів, нарахованих відповідно до п. 10.4 цього договору, то вважається, що строк сплати таких процентів наступив, і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості, передбаченої п. 9.4 цього договору.

Кредитний договір та додатки до нього підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Також в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021, між Акціонерним товариством АЛЬФА-БАНК (на теперішній час Акціонерне товариство Сенс Банк) та фізичною особою ОСОБА_3 (поручитель), фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) та фізичною особою фізичною особою укладено договори поруки № PSMB2021085/579/3 від 26.05.2021, № PSMB2021085/579/1 від 26.05.2021 та PSMB2021085/579/2 від 26.05.2021відповідно.

Відповідно до п.1.1 договорів поруки поручитель поручається за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтехтепло», , зобов`язання, що виникло на підставі Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579, укладеного між банком та боржником 26.05.2021 (основний договір) або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому:

- обов`язку повернути банку частину наданого на підставі основного договору кредиту таким чином, щоб кредит не перевищував станом на 26.11.2021 857200,00грн (вісімсот п`ятдесят сім тисяч двісті) гривень 00 копійок; станом на 26.12.2021 714000,00грн (сімсот чотирнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок; станом на 26.01.2022 - 571 600,00 (п`ятсот сімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок; станом на 26 лютого 2022 року - 428000,00грн (чотириста двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, станом на 26 березня 2022 року 286 000 грн (двісті вісімдесят шість тисяч) гривень 00 копійок, станом на 26.04.2022 143 200,00 (сто сорок три тисячі двісті) гривень 00 копійок;

- обов`язку повернути банку наданий на підставі основного договору кредит у загальній сумі, що у будь-який момент часу не перевищуватиме ліміт кредитної лінії. Кожен з траншів, шляхом надання яких наданий кредит, повинен бути повернутий у строк, визначений у заяві, на підставі якої цей транш надано, але не пізніше, ніж у день закінчення строку дії Кредитної лінії;

- обов`язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом, наданим за кредитною лінією, у розмірі, який є базовою процентною ставкою та обчислюється за формулою: індекс UIRD (ЗМ) (змінна величина) +7% річних (фіксована маржа), з урахуванням компенсаційної процентної ставки, яка обчислюється згідно основного договору та застосовується за кредитом до дати його погашення, за умови вчасного та у повному обсязі виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, або у будь-якому іншому (більшому або меншому) розмірі, якщо такий буде встановлений шляхом зміни основного договору , у строк визначений в основному договорі;

- обов`язку сплачувати банку комісію у строки і розмірі, визначені в основному договорі;

- обов`язку у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, достроково (до настання термінів або строків повернення / сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із основного договору;

- обов`язку сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Основним договором;

- обов`язок сплачувати банку проценти від простроченої суми кредиту (його частини), наданого за кредитною лінією, у розмірі, який є базовою процентною ставкою та обчислюється за формулою: індекс UIRD (ЗМ) (змінна величина) +7% річних (фіксована маржа), з урахуванням компенсаційної процентної ставки, яка обчислюється згідно основного договору, - якщо прострочена складає не більше 15 календарних днів), яка застосовується за кредитом до дати його погашення.

Згідно з п. 3.1 договорів поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов`язків, передбачених пунктом 1.1. цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Передбачена пунктом 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить повне або часткове невиконання обов`язків у встановлені основним договором та/або законодавством України строки (прострочення виконання обов`язку), зазначених у пункті 1.1 цього договору (п.3.2 договорів поруки).

Відповідно до п. 5.1 договорів поруки поручитель підтверджує, що він повністю ознайомлений з умовами основного договору та обов`язками боржника за ним, порука надана без мети отримання поручителем прибутку. Поручитель підтверджує, що він відмовився від права на оплату його послуг, наданих боржникові, і ця відмова є безумовною та безвідкличною.

Договори діють до повного виконання зобов`язань боржника за основним договором. Порука припиняється через чотири роки з дати набуття чинності договором (п.5.2 договорів поруки).

Договори поруки підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання в частині надання кредитних коштів відповідачу 1 в межах встановленого договором ліміту, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку відповідача 1 та останнім не спростовано. Так, позивачем на виконання умов кредитного договору здійснено перерахування грошових коштів на користь відповідача-1 в загальній сумі 1 857 200,00 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача-1. Як вбачається з банківської виписки повернення кредитних коштів відбулось частково на суму 1 498 400,00 грн., а решта суми кредиту у розмірі 358 800,00 грн. позивачем сплачена не була.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 392 360,75 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 358 800,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 33 560,75 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Дослідивши умови договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК).

Матеріалами справи встановлено, що позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу 1 кредитну лінію у сумі 1 857 200,00 грн, що підтверджується випискою за особовим рахунком відносно відповідача 1 за період з 26.05.2021 по 20.02.2024 з призначенням платежу: «надання кредиту за кредитним договором №PSMB2021085/579 від 26.05.2021».

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

За приписами ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики .

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021 утворилась та має місце заборгованість відповідача 1 за кредитом у розмірі 358 800,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Листом №вих.3/02 від 23.02.2024 позивач звертався до відповідачів з вимогою про усунення порушень та просив сплатити заборгованість по кредиту та відсотках за користування кредитом, проте зазначена вимога залишилась без задоволення.

Невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач 1 вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем 1 своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем 1, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 358 800,00 грн.

Розглядаючи позов в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 33 560,75 грн, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заявлені до стягнення відсотки нараховані за період з 27.05.2021 по 19.02.2024.

При цьому відповідно до п. 1.4 кредитного договору строк дії кредитної лінії сплинув 25.05.2022 (останній день строку).

У постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому вказано, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Суд зазначає, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно їх не сплачує) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 ЦК України.

За наведеним у ст. 625 ЦК України регулюванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема, за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України й охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2010 у справі № 912/1120/16.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 уточнила висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, таким висновком, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20) вказав, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України, речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (ч. 1 ст. 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Саме тому, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за ст. 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за ст. 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи п. 1.4 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021, який передбачає, що строк дії кредитної лінії закінчується 25.05.2022, відповідач-1 мав обов`язок повернути всю заборгованість за кредитним договором до 25.05.2022 включно.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан неодноразово було продовжено.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, з 24.02.2022 включно і до припинення воєнного стану в Україні, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України в силу п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заборгованість по нарахованим процентам відповідачем 1 була погашена після спливу строку дії кредитної лінії (25.05.2022), отже заборгованість по нарахованим у межах строку кредитної лінії відсоткам становить 0,00 грн.

Приймаючи до уваги, що відсотки у сумі 33 360,75 грн нараховані позивачем за користування кредитом поза межами встановленого договором строку кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 33 360,75 грн. заборгованості за відсотками є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно приписів ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021, між Акціонерним товариством АЛЬФА-БАНК (на теперішній час Акціонерне товариство Сенс Банк) та фізичною особою ОСОБА_3 (поручитель), фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) та фізичною особою фізичною особою укладено договори поруки № PSMB2021085/579/3 від 26.05.2021, №PSMB2021085/579/1 від 26.05.2021 та PSMB2021085/579/2 від 26.05.2021 відповідно.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідачі мають відповідати перед позивачем за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором як солідарні боржники.

Беручи до уваги встановлений судом факт видачі кредиту та наявність солідарного обов`язку відповідачів щодо виконання грошового зобов`язання за спірним договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2021085/579 від 26.05.2021 в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 358 800,00 грн. є правомірними, доведені належним чином та відповідачами не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що з огляду на часткове задоволення позовних вимог судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача 1 пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Сенс Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 392 360,75 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 358 800,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 33 560,75 грн., задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пров. Світлодарський, буд.1, прим. 14; ), фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; ) заборгованість за кредитом в розмірі 358 800,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХТЕПЛО (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пров. Світлодарський, буд.1, прим. 14; ) на користь Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100; ) судовий збір в сумі 5381,99 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 17.01.2025.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Зельман