ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

про банкрутство

13 січня 2025 року Справа № 915/1573/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

за участю помічника судді Бурлаченко А.Д.

представники ініціюючого кредитора та боржника не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1573/24

за заявою ініціюючого кредитора: Головного управління ДПС у Миколаївській області (; 54001, м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз (; вул. Соборна, 12-Б, м. Миколаїв, 54017)

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

встановив:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою від 18.12.2024, сформованою в системі Електронний суд (вх..№ 15953/24 від 18.12.2024) про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи, у якій просить суд:

1) відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз ();

2) визнати безспірні грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області у сумі у сумі 2579837,30 грн. в такій черговості:

- у першу чергу (судовий збір/авансування винагороди а.к.) 102 280,00 грн.;

- у третю чергу (основний платіж по податкам та зборам) 1968944,00 грн.;

- у шосту чергу (штрафні санкції та пеня) 508613,30 грн.;

3) призначити розпорядником майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз Безабчук Аллу Володимирівну, свідоцтво №233 від 20.02.2013.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1573/24 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

19.12.2024 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Безабчук Алли Володимирівни (свідоцтво № 233 від 20.02.2013) про участь у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 23.12.2024 заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 13.01.2025, про що повідомлено учасників справи, зобов`язано боржника надати суду належним чином засвідчені копії установчих документів, зокрема статут товариства, відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, складений відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ініціюючому кредитору указана ухвала доставлена до Електронного кабінету ЄСІТС 25.12.24 о 12:01, про що зазначено у довідці про доставку документа в кабінет електронного суду.

Боржнику ухвалу було направлено рекомендованою кореспонденцією за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Соборна, 12-Б, м. Миколаїв, 54017. Однак, указане направлення повернуте суду 06.01.2024 з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2023 у справі № 902/709/22.

Окрім цього, варто зазначити, що ухвала суду від 23.12.2024 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень у відповідності до положень законодавства, і сторони мали можливість ознайомитися з її змістом.

За такого, суд встановив, що учасники справи належним чином та завчасно повідомлені про час та місце проведення підготовчого засідання.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства, підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі. До відзиву боржника додаються докази відправлення заявнику копії відзиву.

Боржник своїм правом у визначений строк на подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ч. 2, 3 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі.

Учасники справи правом участі у підготовчому засіданні не скористалися.

Згідно п.2 ч.1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Враховуючи, що боржник повідомлявся за юридичною адресою про розгляд справи, відзиву суду не надав, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим розгляд справи за наявними матеріалами.

На підставі ст. 233 ГПК України, 13.01.2025 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до визначень зазначеної норми грошове зобов`язання - грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю Лимерз () (далі ТОВ Лимерз) зареєстровано за адресою: вул. Соборна, 12-Б, м. Миколаїв, 54017.

Підприємство є платником податків та перебуває на податковому обліку у контролюючому органі. Головне управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику України, відповідно до статті 21-1 Закону України Про центральні органи виконавчої влади є, органом державної влади.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Контролюючі органи, згідно із пп. 19-1.1.2. п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повному нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до п. 20.1.39. ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду із заявами щодо порушення справ про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КУзПБ, до заяви кредитора контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, іншого органу, який відповідно до закону здійснює контроль за справлянням інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу або іншої заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу

Крім цього, згідно пункту 129.4 статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Пунктом 129.5. ст.. 129 ПК України встановлено, що зазначені в п.п. 129.4 розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Згідно пп. 129.1 129.4 статті 129 ПК України пеня розраховується за формулою: ПЕНЯ = (сума сплаченого зобов`язання * кількість днів прострочення * 100 %*ставку НБУ *120% річних НБУ)/кількість днів у календарному році.

За змістом заяви кредитора, в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків у боржника ТОВ Лимерз наявна непогашена податкова заборгованість у сумі 2477557,30 грн (основний платіж 1968944,00 грн, штрафні санкції 492236,00 грн, пеня 16377,30 грн). Заборгованість складається із зобов`язань, самостійно визначених Боржником в податкових деклараціях (звітах/розрахунках), зобов`язань/штрафів, визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях (рішеннях) прийнятих за результатами перевірок, пені нарахованої відповідно до закону.

Детальний розрахунок заборгованості, із зазначенням типу податку, сумами заборгованості та підтверджуючі заборгованість документи кредитором додано до заяви (а.с. 7).

З метою погашення існуючого у боржника податкового боргу контролюючим органом вживались наступні заходи. Так, на виконання пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючий орган звертався до суду з позовами щодо стягнення з боржника податкового боргу.

Згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №400/4417/20 стягнуто з ТОВ Лимерз податковий борг у сумі 2477557,30 грн.

За змістом указаного рішення (а.с. 13-14) складовими стягнутої суми є: заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 1968944,00 грн, штрафні санкції в розмірі 492236,00 грн, пеня у сумі 16377,30 грн,

Рішення набрало законної сили та наразі є чинним та невиконаним.

Разом з тим, частиною першою статті 3 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 ПК України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім пункту 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючі органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, доказами в підтвердження грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною ПК України.

Інкасове доручення від 21.04.21 №927 повернуте фінустановою з відміткою про повернення без виконання.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 400353093 від 22.10.2024 стосовно боржника відомості про наявність нерухомого майна відсутні.

Крім цього, стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості (пункт 95.22 ст. 95 ПК України) передбачено "Порядком використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи, як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи" від 16.06. 2017 за № 585. Положення зазначеного Порядку передбачають безпосередній контакт з посадовими особами підприємства з метою укладання договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган та наявність всіх необхідних первинних та фінансових документів, завірених належним чином.

Проте, згідно тверджень податкового органу боржник не звітує, не здійснює господарську діяльність, відомості щодо місцезнаходження бухгалтерських документів і посадових осіб підприємства відсутні. Також відсутні відомості про наявність документально підтвердженої дебіторської заборгованості Боржника, що в свою чергу унеможливлює здійснення заходів зі стягнення заборгованості, передбачених п. 95.22 ст. 95 Податкового кодексу України.

ГУ ДПС у Миколаївській області вжито усіх заходів щодо стягнення податкового боргу, які позитивних результатів не дали.

Судом встановлено, що за боржником рахується податкова заборгованість у загальній сумі 2477557,30 грн (основний платіж 1968944,00 грн, штрафні санкції 492236,00 грн, пеня 16377,30 грн).

Боржником не надано суду підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

У підготовчому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 39 КУзПБ, господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Беручи до уваги те, що заборгованість боржника перед кредитором у розмірі 2477557,30 грн є непогашеною, враховуючи факт вжиття кредитором заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу, а також те, що наявність податкової заборгованості підтверджено доданими до заяви документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання кредиторських вимог ініціюючого кредитора в сумі 2477557,30 грн та відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 8 статті 39 КУзПБ, в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про: відкриття провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном; призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Пунктом 2-1 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Заява ГУ ДПС у Миколаївській області про відкриття провадження у справі про банкрутство містить пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого Безабчук Аллу Володимирівну (свідоцтво Міністерства юстиції України № 233 від 20.02.2013) для виконання повноважень розпорядника майна та заяву зазначеного арбітражного керуючого про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ Лимерз.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши норми діючого законодавства та дослідивши подані документи, господарський суд дійшов висновку про відповідність кандидатури арбітражного Безабчук А.В. вимогам КУзПБ та про призначення його розпорядником майна ТОВ Лимерз.

Згідно з абз. 1 ч. 2 статті 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

З огляду на викладені норми законодавства, суд встановлює грошову винагороду арбітражному керуючому за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника, авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області.

Згідно з ч. 9 статті 39 КУзПБ, з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному вебпорталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

Керуючись ст. 1, 2, 28, 30, 39, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі № 915/1573/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз (; вул. Соборна, 12-Б, м. Миколаїв, 54017).

Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі:

пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі;

пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом;

арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки у майні боржника у зв`язку з виходом із складу його учасників забороняється;

рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Кодексом.

2. Визнати вимоги кредитора Головного управління ДПС у Миколаївській області (ідентифікаційний код 44104027) до Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз (; вул. Соборна, 12-Б, м. Миколаїв, 54017) на суму 2477557,30 грн, з яких 1968944,00 грн - податковий борг (третя черга), 508613,30 грн штраф та пеня (шоста черга).

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 13.01.2025.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника з 13.01.2025 на строк до 170 календарних днів.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника),

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Безабчук Аллу Володимирівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора № 233 від 20.02.2013; адреса: вул. Павла Скоропадського, 48, м. Миколаї, 54001).

6. Встановити розпоряднику майна боржника розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області.

7. Зобов`язати розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 28.02.2025 відомості про результати розгляду вимог кредиторів боржника.

8. Зобов`язати розпорядника майна боржника до 13.03.2025 включно організувати та провести інвентаризацію майна боржника.

9. Оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз () у встановленому законодавством порядку.

10. Заборонити боржнику та власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації боржника, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

11. Призначити попереднє засідання суду у справі на 03 березня 2025 року о 12:30.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Миколаїв, вул. Олексія Вадатурського (Фалєєвська), 14.

12. Повідомити учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання.

13. Зобов`язати державного реєстратора внести відповідні відомості стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю Лимерз () до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

14. Зобов`язати боржника надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимогу для підготовки аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках; надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна.

15. Ухвалу надіслати учасникам провадження у справі, розпоряднику майна арбітражному керуючому Безабчук А.В. (вул. Павла Скоропадського, 48, м. Миколаї, 54001), Центральному районному суду м. Миколаєва (вул. Декабристів 41/12, м. Миколаїв, 54020), Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056), державному реєстратору Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20).

На вебсторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Роз?яснити учасникам справи можливість подання пояснень, заяв чи клопотань на адресу суду: за допомогою сервісу Електронний суд; засобами поштового зв?язку: Господарський суд Миколаївської області, до запитання, м. Миколаїв, 54614.

Згідно ч. 12 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 256, 257та ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано суддею 14.01.2025.

Суддя Т.М. Давченко