ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"14" січня 2025 р. м. Ужгород Справа №907/1066/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Фізичної особи підприємця Консевича Віктора Борисовича, м. Ковель Волинської області

до відповідача Фізичної особи підприємця Подгорського Василя Васильовича, м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення 40 214,70 грн вартості наданих послуг із перевезення вантажу,

ВСТАНОВИЛА:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 13.01.2025 позовну заяву (справу №907/1066/24) розподілено судді Пригарі Л.І.

Позовна заява б/н від 12.12.2024 (вх. №02.3.1-05/1137/24 від 18.12.2024) підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено опису вкладення до цінного листа про надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, про що відділом діловодства та забезпечення судового процесу Господарського суду Закарпатської області складено акт №4/25 від 18.12.2024, натомість подано суду лише оригінал поштової квитанції, що, у свою чергу, не дозволяє встановити дійсність факту направлення на адресу відповідача саме копії позовної заяви з додатками, поданої до суду, а не будь-якого іншого документа.

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України Про судоустрій та статус судів, судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, письмові документи повинні подаватися державною мовою в порядку, встановленому ГПК України. Разом з тим, процесуальний закон не відкидає можливості подання до суду процесуальних письмових документів (за винятком позовної заяви) не українською мовою. Якщо документи подано до суду не українською мовою, суд не має права відмовити в їх прийнятті. В цьому випадку суд повинен витребувати від осіб, які їх подали, у визначений ним строк належним чином засвідчений переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України Про нотаріат.

Пунктами 2.1., 3.2. 3.5. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, визначено, що якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Таким чином, докази, не перекладені з іноземної мови на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст. 79 Закону України Про нотаріат, не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку.

Означена правова позиція також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постанові від 20.06.2019 у справі №910/4473/17.

Суд звертає увагу, що долучена до матеріалів позовної заяви CMR №01837/2024, на яку позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, подана іноземною мовою без супроводження її нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.

Приписами ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду заяви про усунення недоліків та наданням:

- доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів у порядку, передбаченому ст. 172 ГПК України;

- нотаріально засвідченого перекладу на українську мову CMR №01837/2024, долученої до позовної заяви, яка складена мовою іноземної держави.

3. Встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів із дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 14.01.2025.

Суддя Л.І. Пригара