ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

13 січня 2025 року Справа № 915/8/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до відповідача: Миколаївської міської ради (м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 26565573)

про: про визнання додаткових угод укладеними,

В С Т А Н О В И В:

06.01.2025 Фізична особа-підприємець Кравченко Людмила Володимирівна звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 03.01.2025 (вх. № 94/25) (з додатками), в якій просить суд:

1. Визнати додаткову угоду до договору оренди укладеною в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі, який зареєстровано у

Миколаївській міській раді 11.09.2009 р. за № 6889

та договору про зміни № 277-14 від 13.11.2014 р.

м. Миколаїв "____" ___________ 2015р.

Миколаївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови, з однієї сторони, та фізична особа підприємець Кравченко Людмила Володимирівна, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що надалі іменується Орендар, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окрема Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», п. 3.1. Договору оренди землі № 6889, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 11.09.2009 р. (далі Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити термін дії Договору оренди на 5 (п`ять) років, до 13.06.2022 р. на тих самих умовах.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Реквізити та підписи сторін:

Орендодавець: Орендар:

Миколаївська міська рада Фізична особа підприємець

54001, м. Миколаїв, Кравченко Людмила Володимирівна

вул. Адміральська, 20 код РНОКПП НОМЕР_1

код ЕДРПОУ 26565573 Адреса:

АДРЕСА_2

тел.: НОМЕР_2

Міський голова

_______________ _____________ ФОП Кравченко Л.В.

2. Визнати додаткову угоду до договору оренди укладеною в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі, який зареєстровано у

Миколаївській міській раді 11.09.2009 р. за № 6889

та договору про зміни № 277-14 від 13.11.2014 р.

м. Миколаїв "____" ___________ 2020р.

Миколаївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови, з однієї сторони, та фізична особа підприємець Кравченко Людмила Володимирівна, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що надалі іменується Орендар, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окрема Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», п. 3.1. Договору оренди землі № 6889, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 11.09.2009 р. (далі Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити термін дії Договору оренди на 5 (п`ять) років, до 13.06.2027 р. на тих самих умовах.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Реквізити та підписи сторін:

Орендодавець: Орендар:

Миколаївська міська рада Фізична особа підприємець

54001, м. Миколаїв, ОСОБА_1

АДРЕСА_3 код РНОКПП НОМЕР_1

код ЕДРПОУ 26565573 Адреса:

АДРЕСА_2

тел.: НОМЕР_2

Міський голова

_______________ _____________ ФОП Кравченко Л.В.

3. Стягнути з Миколаївської міської ради (через виконавчий комітет Миколаївської міської ради) вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов висновку, що позовна заява Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Володимирівни б/н від 03.01.2025 (вх. № 94/25) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за такими підставами.

За змістом статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що до позовної заяви не додано документів, передбачених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме: всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028 гривень.

Позовна заява Про Державний бюджет України на 2025 рік містить дві вимоги немайнового характеру, а саме:

- вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди на 5 років, до 13.06.2022;

- вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди на 5 років, до 13.06.2027.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви з такими вимогами повинен складати 6 056,00 грн (2 х 3028,00 грн).

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки позовна заява подана до суду в електронній формі, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», розмір судового збору за подання відповідного позову має складати 4844,80 грн (6056,00 грн х 0,8).

В якості доказів сплати судового збору позивачем надано суду квитанцію № 2587-9286-0568-2688 від 11.11.2024 на суму 3028,00 грн.

При цьому, слід зауважити, що на виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 №6-17517/18 суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у справі №915/8/25, згідно з вищевказаною квитанцією.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судовий збір, сплачений позивачем у сумі 3028,00 грн за квитанцією № 2587-9286-0568-2688 від 11.11.2024 зараховано за звернення до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою у справі № 915/1400/24.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2024 у справі № 915/1400/24 позовну заяву (вх. № 13815/24 від 08.11.2024) Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Володимирівни до відповідача Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною і додані до неї документи було повернуто позивачу Фізичній особі-підприємцю Кравченко Людмилі Володимирівні.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі повернення заяви або скарги.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України чи Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості при поданні нових заяв, ураховувати платіжні доручення (квитанції) про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду, а тому після повернення позовної заяви за ухвалою суду від 16.12.2024 у справі № 915/1400/24 Фізична особа-підприємець Кравченко Людмила Володимирівна отримала право на повернення суми судового збору, сплаченого у такій справі за квитанцією № 2587-9286-0568-2688 від 11.11.2024 на суму 3028,00 грн, яка приєднана до такої справи №915/1400/24, а тому така платіжна інструкція не може бути прийнята, в якості доказу сплати судового збору у цій справі № 915/8/25.

Вказане, mutatis mutandis узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.01.2021 у справі №160/5879/20.

Крім того, суд зауважує, що незвернення заявника на сьогоднішній день до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 915/1400/24 не свідчить про неможливість подання ним такого клопотання у майбутньому.

Судом також взято до уваги, що питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Отже, оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає квитанцію № 2587-9286-0568-2688 від 11.11.2024 на суму 3028,00 грн, як належний доказ оплати судового збору за подання Фізичною особою-підприємцем Кравченко Людмилою Володимирівною позовної заяви б/н від 03.01.2025 (вх. № 94/25) у справі № 915/8/25.

Таким чином, всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

При цьому, суд зауважує, що за змістом ч. 2 ст. 174 ГПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, у даній справі підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Володимирівни б/н від 03.01.2025 (вх. № 94/25) у справі № 915/8/25 залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Г. Смородінова