ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3340/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Фурман Р.В. адвокат (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідачів: 1. ФГ КОЛОС-1: не з`явився;

2. ОСОБА_1 : не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства БАНК АЛЬЯНС (04053, м. Київ, вул. Сичових Стрільців, 50, ) до відповідачів Фермерського господарства КОЛОС-1 (74731, Херсонська область, Нижньосірогозький район, с. Змагання, вул. Пугачова, 8, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про солідарне стягнення 209 679,98грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство БАНК АЛЬЯНС звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Фермерського господарства КОЛОС-1 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення кредиторської заборгованості у сумі 209 679,98грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство БАНК АЛЬЯНС посилається на неналежне виконання Фермерським господарством КОЛОС-1 кредитних зобов`язань та виконання ОСОБА_1 договору поруки №20-090/ЮК/5-7-9/П від 29.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2024 відкрито провадження у справі №916/3340/24, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.09.2024 о 11:30.

В судовому засіданні від 17.09.2024 було оголошено перерву на 17.10.2024 о 10:30 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 14.10.2024, судове засідання 17.10.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.10.2024 призначено судове засідання на 21.11.2024 о 11:00 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судове засідання від 21.11.2024 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 відкладено судове засідання на 05.12.2024 о 12:50 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 05.12.2024 було оголошено перерву на 16.01.2025 о 11:40 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 16.01.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3340/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 29.05.2020 між АТ «БАНК АЛЬЯНС» (позивач, Банк/Кредитор) та ФГ «Колос-1» (відповідач 1, Позичальник/ФГ «Колос-1»), в рамках Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі «Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28 було укладено договір №20-090/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020 щодо надання Позичальнику кредиту в сумі 252 545,53грн на термін до 28.05.2025 (включно). В забезпечення виконання Кредитного договору, між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №20- 090/ЮК/5-7-9/П від 29.05.2020.

Позивач зазначає, що згідно з п. 1.6. кредитного договору, цільове призначення кредиту придбання основних засобів, що буде використовуватись в комерційних та виробничих цілях. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору, днем (моментом) надання кредиту вважається день зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника (день оплати розрахункових документів Позичальника). На виконання своїх зобов`язань по кредитному договору Банк надав ФГ «Колос-1» кошти в розмірах та на умовах, визначених договором, що підтверджується банківською випискою по рахунку Позичальника від 29.05.2020 (копія додається). Банківські виписки з рахунків Позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку. Виписки підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). З огляду на це виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором (див. подібний висновок, викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2021 у справі № 712/4821/16-ц). Таким чином банк виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту в повному обсязі.

Як зазначає позивач, з серпня 2022 року ФГ «Колос-1» припинив обслуговувати кредитний договір, внаслідок чого у Позичальника виникла прострочена заборгованість. Згідно з пунктом 1.7. кредитного договору, за користування кредитними коштами Позичальник сплачує проценти в розмірі та в порядку, визначеному Положенням та цим договором. Пунктом 1.7.1 кредитного договору встановлено процентні ставки за користування кредитом (5-7-9) в залежності від дотримання/не дотримання позичальником умов Програми/Порядку та/або умов цього договору. Відповідно до пункту 3.7. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році на суму щоденного залишку фактичної заборгованості за кредитом. Проценти нараховуються щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з дати видачі кредиту по останній календарний день поточного місяця включно, та в день остаточного погашення заборгованості за кредитом. Проценти нараховуються з моменту видачі кредиту до дати фактичного повернення кредиту за цим договором. Пункт 3.8. кредитного договору вказує, що у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення. Відповідно до п. 3.11. кредитного договору, сторони встановлюють наступну черговість погашення заборгованості за цими договорами: 1) в першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом; 2) в другу чергу сплачуються прострочені комісії; 3) в третю чергу сплачується прострочена заборгованість по сплаті кредиту; 4) в четверту чергу сплачуються нараховані проценти за користування кредитом; 5) в п`яту чергу сплачуються нараховані комісії; 6) в шосту чергу сплачується строкова заборгованість по кредиту; 7) в сьому чергу сплачуються штрафні санкції; 8) в восьму чергу сплачуються інші платежі за цим договором. Кредитор має право змінити вищезазначену черговість погашення заборгованості в односторонньому порядку. Пунктом 9.1. кредитного договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань за Договором, в тому числі повного погашення Позичальником заборгованості за Кредитом, Процентами, комісіями, неустойками, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті Позичальником на користь Кредитора за цим договором.

Як вказує позивач, кредитний договір передбачає закінчення умов кредитування саме моментом повернення кредитних коштів. Разом з тим пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що кінцевим терміном повернення заборгованості за цими договорами є дата, зазначена в пункті 1.1. цього договору, а також: 30-й (тридцятий) календарний день з дня направлення кредитором Позичальнику листа-повідомлення (вимоги) або інший строк, що вказаний у такому листі-повідомленні про дострокове погашення заборгованості, відповідно до умов цього договору. В такому разі пункт 8.1.6 кредитного договору вказує, що у випадку вимоги кредитора про дострокове повернення заборгованості за цими договорами, позичальник зобов`язаний здійснити таке повернення/сплату впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від кредитора відповідного листа-повідомлення (вимоги) або в інший строк, що вказаний у такому листі-повідомленні (вимозі).

Позивач зазначає, що Банком на адресу ФГ «Колос-1» було надіслано лист-вимогу від 12.01.2024 №31.1/197 в якому банк просив Позичальника погасити заборгованість за договором в повному обсязі в термін до 12.02.2024, проте, станом на момент подачі даного позову вищевказана вимога залишились без відповіді та виконання. Заборгованість по кредитному договору Позичальником не погашена. Отже в порушення умов кредитного договору, а також приписів статей 1048, 1049, 1054 ЦК України, Позичальником взяті на себе зобов`язання по договору не виконано, кредит у визначений договорами термін не погашений, проценти за користування кредитними коштами не сплачені. Таким чином, станом на дату подання позову заборгованість ФГ «Колос-1» за договором №20-090/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020 становить 54 525,53грн сума строкової заборгованості по кредиту, 99 010,00грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 56 144,45грн сума простроченої заборгованості за процентами, а всього 209 679,98грн.

Позивач вказує, що як зазначалось вище, правовідносини між Банком та ОСОБА_1 врегульовані договором поруки від 29.05.2020 №20-090/ЮК/5-7-9/П. Вказаний договір поруки не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже в рамках презумпції правомірності правочину, відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним та чинним. Відповідно до пункту 16 договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 3-х (трьох) років з дня настання терміну виконання основного зобов`язання, передбаченого Кредитним договором, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Зазначені умови договору поруки (пункт 16) є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Відповідно до пункту 2 договору поруки №20-090/ЮК/5-7-9/П, ОСОБА_1 поручився перед Банком та зобов`язався відповідати за виконання ФГ «Колос-1» зобов`язань за кредитним договором № 20-090/ЮК/5-7-9, в т.ч. зобов`язався повернути отримані Позичальником кошти у строк не пізніше 28.05.2025 (включно), з урахуванням випадків дострокового погашення, передбачених кредитними договорами (йдеться про приписи пунктів 1.2., 8.1.6. кредитного договору). У пунктах 4, 5 договору поруки вказано, за виконання зобов`язань за Кредитним договором Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком в тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів і витрат, передбачених кредитним договором.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 209 679,98грн у тому числі 54 525,53грн сума строкової заборгованості по кредиту, 99 010,00грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 56 144,45грн сума простроченої заборгованості за процентами.

Відповідачі в засідання суду не з`явилися, відзивів на позов не надали, своїм правом на захист не скористалися у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В силу вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як видно з матеріалів справи ані Фермерське господарство «Колос-1» ані ОСОБА_1 кредитні кошти у встановлені кредитним договором №20-090/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020 строки не повернули.

У матеріалах справи наявні повідомлення - вимоги, які були направлені відповідачам з вимогою дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, однак вказані вимоги залишилися невиконаними.

Як наслідок, у відповідачів перед позивачем утворилась кредитна заборгованість за договором №20-090/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020 у розмірі 209 679,98грн у тому числі 54 525,53грн сума строкової заборгованості по кредиту, 99 010,00грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 56 144,45грн сума простроченої заборгованості за процентами, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості по кредитному договору та виписками.

Станом на день розгляду справи відповідачами не надано належних доказів виконання своїх зобов`язань за договором та доказів, як спростовують позовні вимог.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 209 679,98грн у тому числі 54 525,53грн сума строкової заборгованості по кредиту, 99 010,00грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 56 144,45грн сума простроченої заборгованості за процентами.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства БАНК АЛЬЯНС до відповідачів Фермерського господарства КОЛОС-1 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 209 679,98грн у тому числі 54 525,53грн сума строкової заборгованості по кредиту, 99 010,00грн сума простроченої заборгованості по кредиту, 56 144,45грн сума простроченої заборгованості за процентами, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 145,20грн покласти солідарно на відповідачів відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства БАНК АЛЬЯНС (04053, м. Київ, вул. Сичових Стрільців, 50, ) до відповідачів Фермерського господарства КОЛОС-1 (74731, Херсонська область, Нижньосірогозький район, с. Змагання, вул. Пугачова, 8, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про солідарне стягнення 209 679,98грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства КОЛОС-1 (74731, Херсонська область, Нижньосірогозький район, с. Змагання, вул. Пугачова, 8, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства БАНК АЛЬЯНС (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) 54 525,53грн суму строкової заборгованості по кредиту, 99 010,00грн суму простроченої заборгованості по кредиту, 56 144,45грн суму простроченої заборгованості за процентами, 3 145,20грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 16 січня 2025 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова