УХВАЛА

16 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/2817/18 (910/1119/16)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста"

про відвід суддів Пєскова В. Г., Картере В. І., Огородніка К. М. від розгляду справи № 922/2817/18 (910/1119/16)

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гребенюк Н. В., Слободін М. М., Шутенко І. А.

від 12.11.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Астер"

до Державного підприємства "Сетам", Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Центр"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Інвестохіллс Веста", Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста"

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Центр": Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання торгів недійсними та скасування свідоцтва

у межах справи № 922/2817/18

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Астер"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 12.11.2024 Східний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі № 922/2817/18 (910/1119/16). Постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) залишив в силі.

21 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі № 922/2817/18 (910/1119/16).

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 22.11.2024 для розгляду справи № 922/2817/18 (910/1119/16) визначено колегію суддів у складі: Пєсков В. Г. - головуючий, Картере В. І., Огороднік К. М.

Ухвалою від 19.12.2024 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2024. Повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" відбудеться 06.02.2025 о 09:45 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

30 грудня 2024 року на адресу Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" надійшла заява про відвід суддів Верховного Суду Пєскова В. Г., Картере В. І., Огородніка К. М. від розгляду справи № 922/2817/18 (910/1119/16)

Заявлений відвід мотивований пунктами 3, 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" зазначає, що 08.12.2022 суддями Верховного Суду у складі: Пєсков В. Г. - головуючий, Банасько О. О., Картере В. І., була прийнята постанова, якою касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Центр" та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишені без задоволення; постанова Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) залишена без змін. На думку Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста", наслідком неправомірної постанови даної колегії Касаційного господарського суду стало безпідставне витребування майна на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Астер" у справі № 922/2817/18(922/3822/23), чим нанесені збитки відповідачу та третім особам у справі. Наведені обставини, за твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста", підтверджують маніпулювання фактами та небажання колегії суддів Касаційного господарського суду здійснити правосуддя в порядку та спосіб, передбачений Законом України "Про судоустрій та статус суддів". Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" також зауважує, що судді Пєсков В. Г., Картере В. І., Огороднік К. М. неодноразово приймали участь під час розгляду касаційних скарг у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) та пов`язаній із нею справі № 922/2817/18 (922/3822/23) стосовно нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" є третьою особою, при цьому безпідставно скасовували законні та правомірні рішення судів першої інстанції у цих справах, приймали постанови виключно на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Астер", не зазначали в постановах мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору. Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" вважає, що дана колегія суддів прямо заінтересована у результатах розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі № 922/2817/18 (910/1119/16). Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" наголошує, що під час винесення постанови від 08.12.2022 у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) мало місце маніпулювання та ігнорування фактами, які встановлені судами при розгляді справи, зазначення висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи, тощо. Крім того, у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛЮСБУД" до Касаційного господарського суду було подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 25.01.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022, за наслідком розгляду якої ухвалою від 11.05.2023, під головуванням судді Пєскова В. Г., було неправомірно закрито касаційне провадження у справі № 922/2817/18 (910/1119/16). Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" також зазначає, що під час прийняття постанов у справах № 922/2817/18 (910/1119/16) та № 922/2817/18(922/3822/23) умисно та системно бралися до уваги виключно докази, надані позивачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Астер", причому і ті докази, які були надані ним в суді апеляційної інстанції, однак не приймалися до уваги експертні висновки та рецензії, наявні в матеріалах виконавчого провадження, не розглядалися по суті та закривалися касаційні провадження по скаргах, поданих заінтересованими заявниками, права та інтересів яких стосуються прийняття рішень у справі № 922/2817/18 (910/1119/16). Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" вважає, що наведені вище обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів по відношенню до заявника, сумніви щодо спроможності колегії здійснювати правосуддя в порядку та спосіб, передбачений нормами Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Ухвалою від 13.01.2025 Верховний Суд визнав необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. у справі № 922/2817/18 (910/1119/16); матеріали справи № 922/2817/18 (910/1119/16) передав на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 15.01.2025 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М. у справі № 922/2817/18 (910/1119/16) передана на розгляд судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Губенко Н. М.

Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності та неупередженості відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність та неупередженість судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім або упередженим, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Зі змісту заявленого відводу вбачається, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" зводяться до незгоди з ухваленими судовими рішеннями Верховного Суду у справах № 922/2817/18 (910/1119/16) та № 922/2817/18 (922/3822/23), в яких судді Пєсков В. Г, Картере В. І., Огороднік К. М у складі колегій суддів Касаційного господарського суду висловили свою правову позицію, однак не містять обґрунтованих аргументів, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, яким заявлено відвід.

У контексті зазначеного, Суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника справи можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова позиція яких його не влаштовує.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді/колегії суддів, не свідчить про його упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість у справі, рішення по якій ще не прийняте, та не є підставою для відводу.

З урахуванням викладеного, Судом не виявлено обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Пєскова В. Г., Картере В. І., Огородніка К. М., а отже у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про відвід суддів Пєскова В. Г., Картере В. І., Огородніка К. М. від розгляду справи № 922/2817/18 (910/1119/16) слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про відвід суддів Пєскова В. Г., Картере В. І., Огородніка К. М. від розгляду справи № 922/2817/18 (910/1119/16).

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко