СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Харків Справа №905/1284/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача Сосунов Е.В., самопредставництво витяг з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вх.№2935Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 року у справі №905/1284/24,

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», (),

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (),

про стягнення 2442572,68 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії в розмірі 2446572,68 грн, з яких: 2429938,92 грн основного боргу, 9961,78 грн інфляційне збільшення та 6671,98 грн 3% річних.

Відповідач 21.10.2024 року надав відзив на позовну заяву, в якому викладено клопотання про відстрочення виконання рішення до 01.05.2024 року.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 року у справі №905/1284/24 (повний текст складено 20.11.2024 року, суддя Зекунов Е.В.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (; 84320, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (; 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25) суму заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 2429938,92 грн перерахувавши на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (; 84320, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (; 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25) 3% річних у розмірі у розмірі 6671,98 грн перерахувавши на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (; 84320, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (; 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25) інфляційні втрати в розмірі 9961,78 грн перерахувавши на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (; 84320, Донецька обл., м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (; 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25) витрати по сплаті судового збору у розмірі 29358,87 грн перерахувавши на рахунок НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129.

Вирішено відстрочити ТОВ «Краматорськтеплоенерго» виконання рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/1284/24 з дня його ухвалення до 01.05.2025 року.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» з вказаними рішенням суду першої інстанції частково не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 року в частині надання відстрочки виконання рішення суду до 01.05.2025 року. В решті рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. Апелянт також просить суд відшкодувати йому за рахунок відповідача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог вказує, що судом не врахований баланс інтересів та матеріальне становище сторін, зокрема стягувача. Під час винесення рішення про відстрочення суд зобов`язаний враховувати матеріальні інтереси обох сторін, а не тільки боржника. Зокрема, негативні наслідки можливі як для боржника від виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, так і для стягувача - у випадку відстрочення виконання рішення.

Зокрема, скаржник посилається на те, що:

- НЕК «Укренерго» забезпечує: баланс виробництва і споживання електроенергії і потужності в енергосистемі в режимі реального часу; експлуатацію та розвиток магістральних і міждержавних електромереж; паралельну роботу енергосистеми України з енергосистемами сусідніх країни; технічну можливість експорту/імпорту електроенергії до 4-х країн Євросоюзу та сусідніх країн.

- НЕК «Укренерго» будує нові підстанції та лінії електропередачі, реконструює діючі для підвищення ефективності та надійності мережі електропередачі, забезпечення видачі додаткових потужностей АЕС, можливості інтеграції ВДЕ в енергосистему та забезпечення технічної відповідності роботи мережі стандартам та вимогам ENTSOE.

- НЕК «Укренерго» є державним стратегічним підприємством від якого залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки в цілому. Крім того, в умовах воєнного стану НЕК «Укренерго» несе значні витрати на відновлювальний ремонт пошкоджених електричних мереж, електропідстанцій та інших об`єктів енергетичної інфраструктури в межах всієї України внаслідок щоденних терористичних атак з боку Російської федерації.

- НЕК «Укренерго» відновила нормальну схему живлення підстанції 330 кВ на півдні України. Продовжується відновлення ліній та підстанцій високовольтної мережі. У центральному регіоні на підстанції 750 кВ проходять випробування відремонтованого та вже змонтованого устаткування перед включенням його в роботу. У звільнених районах сходу проводиться огляд двох ліній 330 кВ у супроводі військових. Одночасно на двох підстанціях 330 кВ відновлюється робота високовольтного обладнання, ремонтуються вимикачі та роз`єднувачі. В «Укренерго» вже відновили 56 трансформаторних підстанцій, ще 7 в роботі.

- Українська енергосистема вийшла із зими зруйнованою на 40 50%, однак на сьогодні відновлено функціонал 70% пошкоджених об`єктів. Відновлення енергоблоків та підстанцій до наступної зими тривають та потребують значних фінансових вкладень. Борги на ринку електроенергії ускладнюють необхідні ремонти. Вказані обставини є загальновідомими та не потребують доказуванню.

- Крім того, у зв`язку із наявними заборгованостями за наданні послуги з врегулювання небалансів електричної енергії НЕК «Укренерго» немає можливості вчасно виконувати грошові зобов`язання перед іншими контрагентами, що спричиняє нарахування та стягнення штрафних санкцій з НЕК «Укренерго» за іншими договорами на ринку електричної енергії.

- зазначає, що позивач не надає фінансові послуги на ринку електричної енергії та не повинен кредитувати своїх споживачів, йому це прямо заборонено законом про «Ринок електричної енергії»;

- вважає посилання суду на те, що боржник виконає свої боргові зобов`язання в подальшому є безпідставними, оскільки відсутні будь які докази виконання зобов`язання протягом боргового періоду, платежі не були здійснені до ухвалення рішення у справі;

- зауважує, що в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення;

Таким чином, вказує, що несвоєчасна оплата коштів за договором про надання послуг з врегулювання небалансів електричної енергії ставить під загрозу належну фінансову стабільність НЕК «Укренерго».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 року з урахуванням ухвали суду від 13.12.2024 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 року у справі №905/1284/24. Встановлено строк на протязі якого відповідач має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/1284/24.

Вказані ухвали були направлені та доставлені учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача 13.12.2024 року.

17.12.2024 року матеріали справи №905/1284/24 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№16390), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач вказує, що вирішуючи питання щодо відстрочення виконання судового рішення, суд першої інстанції врахував можливі негативні наслідки як для боржника при негайному виконанні рішення, так і для стягувача при затримці виконання рішення, тому надання відстрочення до 01.05.2025 року не є надмірним та не свідчить про порушення норм процесуального прав. Зокрема наголошує, що у «Краматорськтеплоенерго» відсутнє майно, за рахунок якого можливе погашення заборгованості. Відповідач здійснює господарську діяльність з виробництва, передачі, постачання теплової та електричної енергії використовуючи орендоване майно у відповідності до укладеного з КП «Міст» договору оренди майна комунальної власності від 21.11.2006 року та договору оренди нерухомого майна від 22.09.2009 року, укладеного з ЗАТ «Мега-ресурс». На сьогоднішній час договори є чинними. До 2022 року для здійснення розрахунків з постачальниками енергоресурсів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» оформляло кредитні лінії в банківських установах, але після початку збройної агресії РФ, враховуючи місцезнаходження відповідача, всі банківські установи відмовляють у наданні кредитних кошті.

Також відповідач зазначає, що примусове стягнення боргу без відстрочення призведе до арешту коштів відповідача, повного блокування роботи підприємства, неможливості провести опалювальний період 2024-2025 років, унеможливить повний та своєчасний розрахунок підприємства з його працівниками (адже на підприємстві й так запроваджено триденний робочий тиждень задля економії фонду заробітної плати), що в результаті призведе до банкрутства ТОВ «Краматорськтеплоенерго» та відсутності опалення у м. Краматорськ взагалі.

У судовому засіданні 09.01.2025 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В ухвалі від 12.12.2024 року суд доводи до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи приписи ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що явка представника відповідача обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про розгляд скарги у даному судовому засіданні.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивач) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 року як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 року №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

Вказана юридична особа зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 00100227. Основним видом економічної діяльності є передача електроенергії (код 35.12).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» є оператором системи передачі (ОСП) - юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії, на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків (АР) - юридичної особи, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг.

Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (відповідач, СВБ (сторона, відповідальна за баланс) шляхом подання заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії з Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивач, ОСП (оператор системи передачі), приєдналося до публічного договору приєднання, за типовою формою, яка розміщена на офіційному сайті позивача за посиланням https://ua.energy/ - №0212-01024 (далі - договір зі змінами та доповненнями), згідно з п. 1.3, 1.4 якого СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ (далі - сторона відповідальна за баланс) шляхом входження до балансуючої групи.

ОСП (далі - оператор системи передачі) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (далі - Правила ринку).

Відповідно до п. 1.5 договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Згідно до п. 6.1 договору про надання послуг, яка корегується з підпунктом 3 пункту 3 статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії», ОСП має право отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послуги.

Пунктом. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди від 23.03.2023 року), встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості Послуги ОСП таким чином (п. 5.2 договору (в редакції додаткової угоди від 23.03.2023 року:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму:

2 платіж до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 5.5 договору, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі послуги (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач вказав, що відповідач не виконав зобов`язання по оплаті звітів за липень - серпень 2024 на суму 2429938,92 грн, що і стало предметом позову та заявлено до стягнення як сума основного боргу. Крім того, з огляду на наявність основної заборгованості з оплати послуг, НЕК «Укренерго» здійснено розрахунок 3% річних у розмірі 6671,98 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9961,78 грн, виходячи з суми простроченої заборгованості за послуги надані у липні-серпні 2024 року.

У відзиві на позов відповідач заявив, що у сторін відсутні розбіжності щодо періоду та суми заборгованості, наявності узгоджених актів приймання-передачі послуги, рахунків, платежів за послугу та інших даних, зазначених позивачем.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ТОВ «Краматорськтеплоенерго» суми заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 2429938,92 грн є правомірною та обґрунтованою. Враховуючи наявність у відповідача основної заборгованості з оплати послуг, перевіривши наданий позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних за розрахунковий період з 15.08.2024 року по 26.09.2024 року та з 14.09.2024 року по 26.09.2024 року місцевий господарський суд визнав їх вірними та обґрунтованим і також дійшов висновку про задоволення таких позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат 9961,78 грн та три відсотка річних 6671,98 грн.

Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині задоволення клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення у даній справі до 01.05.2025 року, в іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, у зв`язку з чим згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 326 цього Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зазначена Конвенція є головним нормативним актом в сучасній європейській системі захисту прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 року заява №56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року).

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції», у справі «Бурдов проти Росії», у справі «Ясюнієне проти Литви»).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Тобто підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Питання про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі №910/1180/19).

У той же час, відстрочка виконання рішення означає перенесення його виконання на інший час.

Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. При цьому, саме відстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідними правовідносинами є незмінною.

Тобто, відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання.

Натомість, таке відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 року №5-пр/2013 у справі №1-7/2013 підставою для застосування відстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення в установлені процесуальним законодавством строки. Зокрема, до таких обставин належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Відстрочення означає виконання рішення у строк, встановлений господарським судом, з певним інтервалом у часі, але не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, що узгоджується зі змістом ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Перелік «обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення» у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку відстрочки виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для надання відстрочення виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Враховуючи, що існування заборгованості підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь вони були винесені «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»;

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підсумовуючи викладене, можна дійти висновку, що підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути лише виняткові обставини, які істотно ускладнюють вчасне його виконання або роблять його неможливим.

При цьому суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора. По суті при відстрочці виконання судового рішення мова йде не про звільнення особи від виконання зобов`язання, а про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі статтями 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій несе сторона.

Із внесенням 17.10.2019 року змін до Господарського процесуального кодексу України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі №910/16586/18.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази щодо цього, які мають бути надані, перш за все, заявником.

Оцінюючи надані відповідачем докази в обґрунтування заявленого ним клопотання про відстрочення виконання рішення суду, судом першої інстанції враховано наступні обставини, які ускладнювали виконання рішення суду.

Як встановлено судом, в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення відповідач посилається на скрутний фінансовий стан та виключні обставини провадження діяльності підприємства в умовах воєнного стану.

Так, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» є ліцензіатом з виробництва, транспортування і постачання електричної та теплової енергії, що забезпечує тепловою енергією місто Краматорськ.

Місцезнаходженням ТОВ «Краматорськтеплоенерго» є: Донецька область, м.Краматорськ, вул. О.Тихого, 8-Д.

Тому господарська діяльність відповідача пов`язана із наданням послуг населенню з централізованого опалення у м.Краматорське Донецької області, а тому в опалювальний період та під час наявного воєнного стану в державі він виконує стратегічну функцію - збереження життя та здоров`я мешканців міста.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на дату ухвалення судового рішення.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії.

На виконання розпоряджень Краматорської військової адміністрації №63 від 17.10.2022 року та №726-р від 02.10.2023 року про початок опалювального періоду 2022/2023 та 2023/2024 років відповідач був змушений запустити виробництво теплової енергії та забезпечити теплом м. Краматорськ.

Відповідач з листопада 2022 року опинився в статусі «Переддефолтний», так як не зміг підтримувати належним чином фінансову гарантію перед ОСП та здійснювати купівлю електричної енергії на сегментах ринку для власних потреб та обладнання, задіяного для підкачки теплоносія.

Отже, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з початком повномасштабного вторгнення РФ, не мало можливості вільно планувати та здійснювати свою комерційну діяльність, приймати оптимальні рішення щодо її ведення.

Передбачені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено, що Краматорська міська територіальна громада (Краматорський район, Донецька область) відноситься до території, на яких ведуться (велися) бойові дії (територія можливих бойових дій).

Факти систематичних ворожих обстрілів м.Краматорськ, які призводять до численних пошкоджень інфраструктури міста та людських жертв, є загальновідомими.

Крім того, підприємство відповідача зазнало збитків внаслідок збройної агресії Російської Федерації, так у 2022 році адміністративно-побутовий корпус ТОВ «Краматорськтеплоенерго» пошкоджено внаслідок ракетного обстрілу.

10.08.2024 року один з об`єктів ТОВ «Краматорськтеплоенерго», Краматорська теплоелектроцентраль (ТЕЦ), в черговий раз зазнав суттєвих руйнувань в результаті ракетного обстрілу. Будівлі та обладнання багерної насосної повністю зруйновано чи пошкоджено внаслідок прямого ракетного удару. Інші виробничі об`єкти на території Краматорської ТЕЦ також зазнали критичних пошкоджень, що вказує на необхідність залучення значних ресурсів для відновлення цих об`єктів.

Разом з тим, згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст. 16 Конституції України).

Безсумнівним є той факт, що послуги з постачання теплової енергії напряму впливають на забезпечення безпеки життя та здоров`я населення відповідної території. З наведеного вбачається, що діяльність боржника має критично важливе значення для забезпечення життєдіяльності Донецького регіону.

Необхідність забезпечення роботи теплогенеруючого підприємства, основним споживачем якого є населення м. Краматорськ, в умовах воєнного стану є очевидною. Діяльність відповідача є вкрай важливою для держави, що вбачається на прикладі як минулого, так і поточного років, які характеризуються масованими атаками Російської Федерації на теплогенеруючі об`єкти країни.

Наказами Міністерства енергетики України від 15.03.2023 року №91 та від 16.01.2024 року №15 «Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» ТОВ «Краматорськтеплоенерго» визнано підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Водночас, відповідач вказує, що господарська діяльність товариства з постачання теплової енергії споживачам є стабільно збитковою.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було прийнято до уваги фінансовий стан підприємства боржника.

Так, фінансовий стан ТОВ «Краматорськтеплоенерго» станом на 01.01.2024 року та 01.01.2023 року значно погіршився у порівнянні з початком 2022 року.

Відповідно до балансу збитки ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на початок 2022 року становили 449408 000 грн, станом на 31.12.2022 року 876373000 грн, а станом на 31.12.2023 року грн.

Відповідно до довідки про фінансовий стан від 27.06.2024 року №07/489 станом на 27.06.2024 року заборгованість за природний газ перед АТ «НАК «Нафтогаз України» складає 423212690 грн, перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 816941040 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

Судова колегія приймає до уваги доводи позивача про наявність його майнового інтересу за наслідками погашення відповідачем наявної заборгованості за договором №0212-01024 від 22.04.2019 року, зазначеного ним в апеляційній скарзі.

Поряд з цим, судом враховуються напрямок діяльності товариства відповідача, її значення для потреб населення, а також період, в який виникла заборгованість та наслідки для суспільних інтересів відповідної територіальної громади.

На думку колегії суддів, дане відстрочення виконання рішення суду не порушить баланс інтересів сторін, оскільки підприємство відповідача з самого початку військової агресії знаходилося поблизу зони проведення активних воєнних дій, що є загальновідомим фактом, ТОВ «Краматорськеплоенерго» завдана значна шкода, в той час, як підприємство позивача знаходиться на більш безпечній території, при цьому, позивачем не доведено погіршення його матеріального стану внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду відповідачем.

Дійсно військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони цього спору, однак відповідач свою заяву про відстрочення обґрунтовував конкретними обставинами, зокрема тим, що він тривалий час здійснював та продовжує здійснювати господарську діяльність поблизу зони активних бойових дій та зазнав значної шкоди внаслідок руйнування приміщень товариства. Саме на підставі наведеного, відповідач наполягає на тому, що стягнення одночасно всієї суми боргу заблокує фінансову діяльність підприємства, призведе до виникнення заборгованості з заробітної плати працівників, що залишились та підтримують роботу ТЕЦ, через що підготовка та проведення опалювального сезону Краматорської міської територіальної громаді у період 2024/2025 буде неможливою.

За таких обставин, у справі, яка розглядається, відповідачем надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у клопотанні обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності забезпечення господарської діяльності з постачання теплової енергії.

Крім того, на думку суду в даному випадку важливим питанням є не тільки з`ясування обставин, що дійсно ускладнюють негайне виконання рішення суду, а й чи надасть таке відстрочення можливість відповідачу ефективно відновити господарську діяльність, з урахуванням першочергової необхідності вирішення в країні проблем із забезпеченням населення тепловою енергією, а також в подальшому виконати ухвалене у справі рішення суду.

З огляду на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

Так, частково задовольняючи подане клопотання про відстрочення виконання судового рішення, судом першої інстанції враховано, що відповідач є сезонним підприємством, опалювальний сезон починається наприкінці жовтня - початку листопада. Відстрочення виконання рішення надасть можливість підприємству розпочати та провести опалювальний сезон, продовжити господарську діяльність в умовах воєнного стану та накопичити кошти для проведення розрахунків з позивачем.

Відповідне, на думку колегії суддів, вказує на факт можливості виконання рішення після строку, на який ТОВ «Краматорськтеплоенерго» просить відстрочити його виконання. Відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

Слід також зазначити, що надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, п. 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі «Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Відстрочення виконання рішення суду на 6 місяців в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відтак, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваному позивачем рішенні, правомірно задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» щодо відстрочення виконання рішення суду на 6 місяців до 01.05.2025 року.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування імперативних норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржуване рішення суду першої інстанції, тому підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у цій справі немає.

Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 у справі №905/1284/24 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 13, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 18.11.2024 року у справі №905/1284/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.01.2025 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко