ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5038/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Комунального підприємства "Міські активи" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії №1081 від 19.10.2015 у загальному розмірі 2 795 294,10 грн.

Представники:

від позивача: Горяніна А.О., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

До Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (далі - позивач), у які просить стягнути з Комунального підприємства "МІСЬКІ АКТИВИ" Дніпровської міської ради заборгованість за договором про постачання теплової енергії №1081 від 19.10.2015 у загальному розмірі 2 795 294,10 грн., яка складається з наступних сум: основна заборгованість у розмірі 1 449 943,09 грн., штраф 5% у розмірі 72 497,15 грн., 3% річних у розмірі 252 169,18 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 020 684,68 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду від 18.11.2024 усунути недоліки позовної заяви , а саме надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та у розмірі 33 543,53 грн.

22.11.2024 від Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків.

Таким чином позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 10.12.2024 о 10:40 год.

У призначене підготовче судове засідання 10.12.2024 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 17.12.2024 о 12:30 год.

Представник відповідача у призначене підготовче судове засідання 17.12.2024 не з`явився, причину відсутності не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні 17.12.2024 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01.2025 о 12:15 год.

Представник відповідача у призначене судове засідання 08.01.2025 не з`явився, причину відсутності не повідомив.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом необхідно зазначити таке.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області направлені відповідачу засобами електронного зв`язку, а саме: до електронного кабінету відповідача в підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС), суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з абз. 1 п. 24 Положення підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до п. 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Судом з`ясовано, що Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС, у зв`язку з чим ухвали Господарського суду Дніпропетровської області надіслані до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, згідно з яких ухвали суду доставлені до електронного кабінету Комунального підприємства "Міські активи" Дніпровської міської ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ураховуючи вищевикладене, ухвали Господарського суду Дніпропетровської області вважаються вручені відповідачу, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету Комунального підприємства "Міські активи" Дніпровської міської ради в підсистемі ЄСІТС.

Також суд наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, у відповідача були всі відомості, необхідні для пошуку та відстеження руху справи № 904/5038/24, у тому числі реальна можливість отримання такої інформації з указаного відкритого джерела - Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на вищенаведене, Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради не було позбавлено права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5038/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2024, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Необхідно наголосити, що у зв`язку із запровадженням на території України з 24.02.2022 воєнного стану господарським судом наданий додатковий час для надання можливості відповідачу реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотив-Постач". Зазначений строк (понад один місяць) господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача і суду), тому вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Отже, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та обмежень, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску зазначеного строку суду також не повідомлено.

Необхідно також зауважити, що згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строку розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, яке згідно з ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на предмет та підстави позову в даній справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позовну заяву, так і доказів, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 08.01.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору про постачання теплової енергії №1081 від 19.10.2015 в частині повного та своєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

19.10.2015 між КП "Теплоенерго" ДМР (далі - Теплопостачальне підприємство/Позивач) та КП "Міські активи" ДМР (далі - Споживач/Відповідач) було укладено Договір про постачання теплової енергії № 1081 (далі - Договір).

За цим договором Теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити Теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими (тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбаченими цим Договором (п. 2.1. Договору).

Теплова енергія постачається Споживачу в обсягах визначених додатком № 1 договору для задоволення наступних потреб: опалення - в опалювальний період (172 доби); вентиляції - в опалювального період (172 доби); гарячого водопостачання - протягом року (172 доби); технологічних потреб відповідно з виробничою програмою споживача (п. 3.1. Договору).

Фактично отриманий обсяг теплової енергії Споживачем від Теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою визначеною сторонами в додатку № 3 договору (п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 4.1.1. Договору споживач має право отримувати інформацію від теплопостачального підприємства щодо якості теплопостачання, тарифів, умов та режимів споживання теплової енергії.

Споживач теплової енергії зобов`язується:

- до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати у Теплопостачального підприємства рахунок разом з Актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр акту здачі-приймання теплової енергії на адресу Теплопостачального підприємства (п. 4.2.2. Договору).

- виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього Договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з Теплопостачальним підприємством (п. 4.2.4. Договору).

- здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду (п. 4.2.18. Договору).

Відповідно обов`язок постачальника здійснювати звіряння розрахунків накінець/ початок опалювального періоду встановлено п.5.2.7 Договору.

Облік спожитої теплової енергії Споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток № 2 договору) на підставі показників комерційних приладів обліку. В разі відсутності у Споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг: спожитої теплової енергії розраховується у відповідності до теплового навантаження (визначеного додатком № 1 договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.1. договору).

Облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється розрахунковим способом за адресою: пр. К.Маркса (нині Дмитра Яворницького), буд. 119а (п. 6.2. Договору).

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку № 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 6.4. Договору).

Споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, в термін не пізніше останнього робочого дня розрахункового місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. На підставі показників комерційного приладу обліку, проводиться розподіл спожитої теплової енергії пропорційно опалювальної площі будинку. В разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового навантаження, визначеного додатком № 1 договору з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.5. Договору).

Розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 договору (п. 6.6. Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку № 3 договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (п. 6.7. Договору).

Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80 % від вартості теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою додатком № 1 до цього договору, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується (п. 6.8. Договору).

Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 6.9. Договору).

Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача (п. 6.10. Договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЄКП) Постановою від 03.03.2015 № 593 (п. 7.1. Договору).

Тариф для розрахунків, з врахуванням вимог ст.20 Закону України "Про теплопостачання" за цим договором складає: теплова енергія для потреб населення (1Гкал) - 589,67грн. за 1 Гкал (без ПДВ), 707,60 грн. за 1 Гкал (з ПДВ). Про зміну тарифів споживач повідомляється в порядку, визначеному п. 5.1.7., 5.2.3 договору (п. 7.2. Договору).

Сторони несуть відповідальність за порушення умов договору, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом (п. 9.1. Договору).

В разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання споживачем (п. 9.4.4. Договору).

В разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18. договору - штраф у розмірі 5 % від наявної заборгованості (п. 9.4.5. Договору).

Цей договір набуває юридичної сили з 01.01.2015 та діє до 01.01.2018, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки цього договору (п. 11.1. Договору).

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому договору необмежена (п. 11.2. Договору).

Зміна або припинення цього договору вчиняються у письмовій формі, та будуть дійсними лише в тому випадку, якщо вони викладені в письмовій формі, оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками обох сторін (п. 12.1. договору).

Зміни та доповнення, додатки, додаткові угоди до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони складені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін (п. 12.4. Договору).

Оскільки заяв про припинення чи зміну умов Договору не надходило, Договір продовжує свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У відповідності до п. п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Оскільки повідомлень про таку зміну від Відповідача не надходило, Позивач правомірно вважає зазначені обставини такими, що не змінились.

На виконання умов Договору, Енергопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію, а Споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Згідно зі ст.20 ЗУ "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Позивач зазначив, що тарифи, згідно яких формувались рахунки Відповідача, затверджені постановою НКРЕКП № 928 від 09.06.2016, постановою НКРЕКП № 1732 від 10.12.2018, постановою НКРЕКП № 90 від 14.01.2020, постановою НКРЕКП № 632 від 17.03.2020, копія якої долучається.

Відповідно до пункту 31 "Правил надання послуги з постачання теплової енергії", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі за текстом - Правила), інформування вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 р. №130.

У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її/його у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів і які зазначені у пункті 10 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу.

Пункт 5 Розділу II "Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності" передбачає, що інформація, зазначена у пунктах 3,4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності),на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Також, згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення" доступ до інформації, зазначеної у пунктах 1, 2, 5-14 частини першої статті 1 цього Закону, забезпечується відповідними суб`єктами господарювання шляхом її розміщення на своїх офіційних веб-сайтах у мережі Інтернет (за наявності) та на інформаційних стендах, що розміщуються в абонентських відділах таких суб`єктів господарювання.

Інформація, зазначена у пункті 2 частини першої (щодо розміру цін/тарифів на товари, послуги, що надаються населенню, у тому числі із зазначенням розміру податку на додану вартість) та пунктах 1,2 частини другої статті 1 цього Закону, надається суб`єктами господарювання у платіжних документах, що застосовуються для оплати населенням спожитих товарів, послуг, а також шляхом забезпечення доступу споживачів до електронних систем обліку розрахунків споживачів через офіційні веб-сайти таких суб`єктів господарювання в мережі Інтернет.

Таким чином, інформування споживачів про зміну розміру цін/тарифів здійснюється шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті виконавця комунальних послуг та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору.

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради впродовж періоду з листопада 2017 року по березень 2020 року включно, надавало послуги з постачання теплової енергії Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра яворницького (колишня назва - Карла Маркса), 119а.

Так, в програмному продукті системи НАS відділу збуту теплової енергії (юр. особи) Служби реалізації та збору платежів формуються рахунки та акти прийому-передачі послуги з постачання теплової енергії та направляються з поштової скриньки абонентського відділу через застосунок-органайзер Mscrosoft Outlook на електронні адреси споживачів комунальної послуги, зокрема Відповідачеві.

Отже, відповідно до направлених електронних листів на електронну адресу Споживача та відповідно до реєстрів вручення рахунків та актів виконаних робіт розрахункові документи Відповідачем отримано:

- За листопад 2017 року - 09.12.2017 р.

- За грудень 2017 року - 11.01.2018 р.

- За січень 2018 року - 07.02.2018 р.

- За лютий 2018 року - 06.03.2018 р.

- За березень 2018 року - 06.04.2018 р.

- За квітень 2018 року - 08.05.2018 р.

- За листопад 2018 року - 10.12.2019 р.

- За грудень 2018 року - 11.01.2019 р.

- За січень 2019 року - 07.02.2019 р.

- За лютий 2019 року - 06.03.2019 р.

- За березень 2019 року - 04.04.2019 р.

- За жовтень 2019 року - 11.11.2019р.

- За листопад 2019 року - 06.12.2019 р.

- За грудень 2019 року - 23.01.2020 р.

- За січень 2020 року - 06.02.2020 р.

- За лютий 2020 року - 11.03.2020 р.

- За березень 2020 року - 06.05.2020 р.

Позивач направив на адресу відповідача (разом з іншими документами) Акт звіряння взаємних розрахунків від 05.05.2020р., що підтверджується описом вкладення, накладними Укрпошта Стандарт № 498, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком "Укрпошти" № ПН 55 від 07.05.2020.

Строком вручення відповідачу поштових відправлень № 717 та №498 є день подання відправлення: 07.05.2020 + 2 дні для пересилання, тобто днем вручення є 09.05.2020.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на вимогу не надав, заборгованість не сплатив.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач, окрім суми основного боргу нарахував просить суд стягнути з відповідача також пеню, штраф, 3% річних та інфляційні збитки.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За матеріалами справи судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України, а саме - договором постачання теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За нормами частини 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п.4.2.4 Договору Споживач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії і обсягах і терміни, передбачені Договором.

Пунктом 6.9 Договору визначено, що Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Так, граничними для остаточної оплати та початком порушення зобов`язання є:

- За листопад 2017 року -14.12.2017 - зобов`язання порушено з 15.12.2017;

- За грудень 2017 року - 16.01.2018 - зобов`язання порушено з 17.01.2018;

- За січень 2018 року - 12.02.2018 р., зобов`язання порушено з 13.02.2018;

- За лютий 2018 року - 12.03.2018 р., зобов`язання порушено з 13.03.2018;

- За березень 2018 року - 11.04.2018 р., зобов`язання порушено з 12.04.2018;

- За листопад 2018 року - 14.12.2018 р., зобов`язання порушено з 15.12.2018;

- За грудень 2018 року - 16.01.2019 р., зобов`язання порушено з 17.01.2019;

- За січень 2019 року - 12.02.2019 р., зобов`язання порушено з 13.02.2019;

- За лютий 2019 року - 11.03.2019 р., зобов`язання порушено з 12.03.2019;

- За березень 2019 року - 09.04.2019 р., зобов`язання порушено з 10.04.2019;

- За листопад 2019 року - 11.12.2019 р., зобов`язання порушено з 12.12.2019;

- За грудень 2019 року - 28.01.2020 р., зобов`язання порушено з 29.01.2020;

- За січень 2020 року - 11.02.2020 р., зобов`язання порушено з 12.02.2020;

- За лютий 2020 року - 16.03.2020 р., зобов`язання порушено з 17.03.2020;

- За березень 2020 року - 11.04.2020 р., зобов`язання порушено з 12.04.2020.

Таким чином, строк виконання вищенаведених зобов`язань, що випливають на підставі спірного Договору, є таким, що настав.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 1 449 943.09 грн, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми штрафу

Відповідно до частини першої статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати крекредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п.9.4.5. договору в разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18 договору, споживач сплачує теплопостачальнику штраф у розмірі 5% від наявної заборгованості.

Пунктом 4.2.18 договору передбачено обов`язок споживача здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду.

Відповідно обов`язок постачальника здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду встановлено п.5.2.7 договору.

На виконання умов цього пункту договору позивач направив на адресу відповідача (разом з іншими документами) Акт звіряння взаємних розрахунків від 05.05.2020р., що підтверджується описом вкладення, накладними Укрпошта Стандарт № 498, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком "Укрпошти" № ПН 55 від 07.05.2020.

У зв`язку із зазначеним, відлік моменту вручення акту звіряння взаємних рахунків від 05.05.2020р. слід визначати враховуючи приписи пункту 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 якими передбачено, що оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: пересилання поштових відправлень у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" визначено наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2.

За визначенням що міститься у наведених вище Правилах надання послуг поштового зв`язку - реєстроване поштове відправлення це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Строком вручення відповідачу поштових відправлень № 717 та №498 є день подання відправлення: 07.05.2020 + 2 дні для пересилання, тобто днем вручення є 09.05.2020.

Відповідачем не здійснено звіряння розрахунків за період вказаний в Акті, Акт звіряння взаємних розрахунків не підписано та на адресу позивача не направлено. Тож порушення умов договору та нарахування штрафу у розмірі 5% від наявної заборгованості має місце.

Перевіркою розрахунку штрафу за невиконання зобов`язань щодо звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду судом помилок не виявлено. Отже штраф у розмірі 5% в сумі 72 497,15 грн нараховано вірно (1 449 943,09грн х5%).

Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач нарахував та заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 252 169,18 грн за період з 15.12.2017 по 13.11.2024 та інфляційні втрати у розмірі 1 020 684,68 грн за період з грудня 2017 по жовтень 2024 року;

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вони є вірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частина третя статті 2 ГПК України визначає основні засади (принципи) господарського судочинства, зокрема змагальність сторін та диспозитивність, які конкретизовані у статтях 13, 14 ГПК України відповідно.

Відповідно до вищевикладеного, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд же розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 33 543,53 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "МІСЬКІ АКТИВИ" Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд. 6, ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 29, оф. 504; ) основний борг 1 449 943,09 грн., штраф 5% у розмірі 72 497,15 грн., 3% річних у розмірі 252 169,18 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 020 684,68 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 33 543,53 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 13.01.2025.

Суддя В.Г. Бєлік