ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4403/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання В.О. Ващенко

за участю представників:

від позивача Санагурська Р.С.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення коштів у розмірі 52786,86 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулось до Ренійського відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про стягнення коштів у розмірі 52786,86 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне.

Як вказує позивач, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало зведене виконавче провадження № 48501594 про стягнення заборгованості з ТОВ Лагуна-Рені ? () на користь стягувачів (держави, юридичних та фізичних осіб), до якладу якого входило ВП № 46665000 з примусового виконання вимоги № Ю-495-25-У, виданої 15.01.2015 ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області, про: Стягнути з ТОВ Лагуна-Рені ? на користь ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області єдиний соціальний внесок у розмірі 52786,86 грн.?. При цьому позивач зазначає, що стягувачем за вищевказаним виконавчим документом визначено ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області, адреса: м. Рені, вул. Дунайська, 88А.

Також позивач додає, що під час здійснення зведеного виконавчого провадження № 48501594, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було звернуто стягнення на майно боржника: майновий комплекс - нежитлова будівля, площею 562,5 м.кв, за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б.

За ствердженнями позивача, 21.12.2016 відбулись електронні торги з реалізації лоту № 183175: майновий комплекс - нежитлова будівля, площею 562,5 м.кв за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б, переможцем яких було визначено ТОВ Скарбниця Бесарабії ?, що підтверджується протоколом № 221791 проведення електронних торгів від 21.12.2016. При цьому позивач вказує, що 29.12.2016 державним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги.

Також позивач додає, що згідно з наявною інформацією в автоматизованій системі виконавчого провадження по зведеному ВП № 48501594 надійшли кошти від реалізації майна у сумі 6884650,00 грн., які в подальшому відповідно до вимог ст. 47 Закону України Про виконавче провадження? розподілені наступним чином: стягнуті витрати виконавчого провадження на суму 30135,20 грн.; стягнутий виконавчий збір на суму 192474,05 грн.; стягнута заборгованість за виконавчими документами та перераховано стягувачам коштів на суму 1925444,47 грн., в тому числі й по ВП № 46665000 кошти у сумі 52786,86 грн., які були перераховані Ренійському відділенню Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області згідно з платіжним дорученням від 21.03.2017 р. за № 294; повернуто коштів, що залишились на депозитному рахунку після задоволення всіх вимог стягувачів за виконавчими документами боржнику ТОВ Лагуна-Рені? на суму 4736596,28 грн. Як зазначає позивач, державним виконавцем 30.06.2017 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження? винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 46665000, яке входило до складу зведеного ВП № 48501594 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому позивач зауважує, що на розгляді Господарського суду Одеської області перебувала позовна заява ТОВ Скарбниця Бесарабії? до ДП Сетам?, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення 32432210,63 грн. Наразі позивач додає, що вимоги ТОВ Скарбниця Бесарабії? були задоволені в частині стягнення коштів з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області у розмірі 6884650,00 грн. (сплачених на електронних торгах, які були визнані судом недійсними у зв`язку з неправомірними діями державних виконавців).

Окрім того позивач зазначає, що 03.11.2021 Господарським судом Одеської області були видані накази на примусове виконання вищевказаного рішення суду, зокрема наказ, яким стягнуто з держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області шляхом списання з рахунків державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бесарабії? суму, сплачену в якості розрахунку за об`єкт нерухомості на прилюдних торгах в розмірі 6884650,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 159241,95 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 52601,94 грн., суму прямих збитків в розмірі 480235,74 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 113650,94 грн. В цей же час, як вказує позивач, у вищевказаному наказі суд вказав, що боржником за цим наказом є Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області (буд. 34, вул. Б. Хмельницького, м. Одеса, 65007, ).

Подалі, як вказує позивач, ухвалою Господарського суду Одеської області № 916/3626/20 від 08.04.2024 було виправлено описку у наказі Господарського суду Одеської області від 03.11.2021 у справі № 916/3626/20 та у найменуванні боржника в наказом замість: Боржником за цим наказом є: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області (буд. 34, вул. Б. Хмельницького, м. Одеса, 65007, )? вказано: Держава Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області (буд. 34, вул. Б. Хмельницького, м. Одеса, 65007, код 43315529)?.

Між тим позивач додає, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адресу стягувача надіслана вимога від 05.06.2024 за вих. № 18767/03.1 (рекомендоване поштове відправлення за трек-номером 180) щодо повернення на рахунок відділу у місячний строк коштів, а саме: 52786,86 грн., які були перераховані згідно платіжного доручення від 21.03.2017 року за № 294. При цьому позивач зазначає, що від Головного управління ДПС в Одеській області на адресу відділу надійшла відповідь на вищевказаний лист, в якій повідомлено, що в інтегрованій картці платника ТОВ Лагуна Рені? рахується переплата у сумі 23959,89 грн. і запропоновано надати заяву з дотриманням вимог Порядку № 417 щодо перерахування коштів з єдиного внеску на суму 23959,89 грн., проте станом на теперішній час відповідні грошові кошти на рахунок відділу не надходили.

Також позивач додає, що правові підстави набуття Ренійським відділенням Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області грошових коштів на суму 52786,86 грн., перерахованих Відділом ПВР Управління забезпечення ПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) згідно зі ст. 47 Закону України Про виконавче провадження?, як кошти для задоволення вимог стягувача, які в свою чергу були отримані від реалізації майна боржника під час здійснення зведеного ВП № 48501594 та у подальшому електронні торги з реалізації арештованого майна боржника ТОВ Лагуна Рені? визнані судом недійсними, відпали, у зв`язку з чим, на переконання позивача, отримані кошти підлягають поверненню відповідно до ст. 1212 ЦК України. За ствердженнями позивача, факт визнання судом недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника ТОВ Лагуна Рені?, за результатами яких було отримано кошти від реалізації та з яких кошти у сумі 52786,86 грн. перераховано стягувачу як стягнення боргу за виконавчим документом, є підставою для повернення цих коштів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 р. позовну заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишено без руху.

28.10.2024 р. від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Господарського суду Одеської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 38975/24), до якої позивачем додано докази сплати судового збору за подачу позову у встановлених порядку і розмірі, а також докази, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог. Також позивач повідомив, що 25.10.2024 через Електронний кабінет ЄСІТС була подана позовна заява на повернення коштів від 25.10.2024 № 41282/03.1 із зазначенням належного відповідача Головне управління Головне управління ДПС в Одеській області, , адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, яка надіслана відповідачу та третій особі через підсистему Електронний суд.

28.10.2024 р. від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла позовна заява вже до відповідача Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бессарабії (вх. № 38996/24).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2024 р. позовну заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4403/24, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.11.2024 р. о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.11.2024 р. відкладено розгляд справи на 05.12.2024 р. з огляду на неявку представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2024 р. відкладено розгляд справи на 18 грудня 2024 р. об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2024 р. відкладено розгляд справи на 30 грудня 2024 р. об 11:00 год. у зв`язку з неявкою представника відповідача.

23.12.2024 р. від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Господарського суду Одеської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли додаткові пояснення (вх. № 45656/24), в яких позивач вказує, що 18.12.2024 року відбулось судове засідання у справі № 916/4403/24, під час якого судом було поставлено запитання до позивача щодо обґрунтованості залучення в якості відповідача саме Головного управління ДПС в Одеській області. Як зазначає позивач, до складу зведеного ВП № 48501594 входило ВП № 46665000 з примусового виконання вимоги № Ю-495-25-У, виданої 15.01.2015 ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області, про стягнення з ТОВ Лагуна-Рені? на користь ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області єдиного соціального внеску у розмірі 52786,86 грн.?.

Як вказує позивач, стягувачем за вищевказаним виконавчим документом визначено Ренійське відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, , яке входило до складу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області. При цьому позивач зауважує, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Ренійське відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (68803, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 88А, ) припинено. Разом з тим, як зазначає позивач, постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. № 537 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком та визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізовуються. За ствердженнями позивача, згідно з додатком 1 постанови було утворено Головне управління Державної податкової служби в Одеській області; згідно з додатком 2 постанови Головне управління Державної фіскальної служби було реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС в Одеській області. Враховуючи вищевикладене, на переконання позивача, Головне управління ДПС в Одеській області є належним відповідачем в даній справі як правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, структурним підрозділом якого було Ренійське відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 р. внесені виправлення до ухвали Господарського суду Одеської області від 18.12.2024 р. по справі № 916/4403/24 щодо дати та часу розгляду справи та вказано вірну: 08 січня 2025 року о 12:00 год.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином шляхом направлення ухвал суду до електронного кабінету Головного управління ДПС в Одеській області в порядку ч.ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу від 07.11.2024 за вих. № 916/4403/24/67371/24, від 04.12.2024 за вих. № 916/4403/24/73138/24, від 17.12.2024 за вих. № 916/4403/24/75952/24, від 02.01.2025 за вих. № 916/4403/24/176/25, від 02.01.2025 за вих. № 916/4403/24/179/25.

Відповідно до відомостей, наявних у КП ДСС, відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як зазначає позивач, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало зведене виконавче провадження № 48501594 про стягнення заборгованості з ТОВ Лагуна-Рені? (код ) на користь стягувачів (держави, юридичних та фізичних осіб), до складу якого входило ВП № 46665000 з примусового виконання вимоги № Ю-495-25-У, виданої 15.01.2015 ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області, про стягнення з ТОВ Лагуна-Рені? на користь ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області єдиного соціального внеску у розмірі 52786,86 грн. Стягувачем за вищевказаним виконавчим документом визначено ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області, адреса: м. Рені, вул. Дунайська, 88А.

Під час здійснення зведеного виконавчого провадження № 48501594, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було звернуто стягнення на майно боржника: майновий комплекс - нежитлова будівля, площею 562,5 м. кв., за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б.

Як встановлено судом, 21.12.2016 року відбулися електронні торги з реалізації лоту № 183175: майновий комплекс - нежитлова будівля, площею 562,5 м.кв, за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б; ціна продажу 7247000,00 грн.; сума сплаченого гарантійного внеску 362350,00 грн.; переможцем вказаних електронних торгів було визначено ТОВ Скарбниця Бесарабії?, що підтверджується протоколом № 221791 проведення електронних торгів від 21.12.2016 р.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.12.2016 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 48501594 складено Акт державного виконавця про реалізацію нерухомого майна, а саме: майновий комплекс - нежитлова будівля, загальною плошею 562,50 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 16276,0 кв.м, в тому числі: адміністративна будівля, альтанка, прохідна, вагова, насосно-компресорне відділення, естакада, АЗС, сховище, дренажна ємність, огорожа, споруди, компресори (у кількості 3 шт.) для проведення хтиву, трубопровід, насоси (у кількості 3 шт.) для транспортування зрідженого газу, компресори (у кількості 3 шт.) для проведення хтиву, що не введені в експлуатацію, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені? () на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме манно САА № 067819, видане 19.05.2003 Ренійською районною державною адміністрацією, який було реалізовано організатором електронних торгів - Державним підприємством Сетам? Міністерства юстиції України на електронних торгах 21 грудня 2016 року у системі електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ), за електронною адресою: https://setam.net.ua. Також із вказаного акту вбачається, що нерухоме майно придбано (переможець електронних торгів) Товариство з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бесарабії? (), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 51, с. Сухий Лиман, Овідіопольський район, Одеська область, 67821, за 7247000 (сім мільйонів двісті сорок сім тисяч) грн. 00 копійок, які перераховано за придбане нерухоме майно наступним чином: 362350,00 грн. - одержувач: Державне підприємство Сетам? Міністерства юстиції України (гарантійний внесок за участь, у торгах); 6884650,00 грн. - одержувач Головне територіальне управління юстиції в Одеській області (кошти за придбане майна згідно протоколу торгів № 221791 від 21.12.2016 за лотом № 183175). При цьому у вказаному акті зазначено, що Акт видано на підставі протоколу проведення електронних торгів № 221791 від 21.12.2016 року, згідно якого початкова ціна нерухомого майна становить 7247000,00 грн., ціна продажу становить 7247000,00 грн.; цей акт є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна.

Як встановлено судом, 21 березня 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області (код 34929741) здійснено перерахування РВ Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (код 39639539) грошових коштів у сумі 52786,86 грн. із призначенням платежу: Згідно вик. докум. № Ю-495-25 У від 15.01.2015р. (В8/46665000 від 22.12.16) стягнуто з ТОВ Лагуна-Рені? (31180219) КБК 71010000?, про що свідчить платіжне доручення № 295 від 21.03.2017 р. на суму 52786,86 грн.

Подалі, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. 30.06.2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження? винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46665000 щодо примусового виконання вимоги № Ю-495-25-У, виданої 15.01.2015 ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області, яке входило до складу зведеного виконавчого провадження № 48501594, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2017 р. ТОВ Лагуна-Рені? звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ДП Сетам? Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ТОВ Скарбниця Бесарабії? про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна від 29.12.2016 р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 р. по справі № 916/24/17 позовні вимоги ТОВ Лагуна-Рені? задоволено повністю; визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна-Рені, а саме: майнового комплексу нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016 р.; визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 221791 від 21.12.2016 р., складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна Рені, а саме: майнового комплексу нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот № 183175), що відбулися 21.12.2016 р.; визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого мана від 29.12.2016 р., складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Лагуна Рені, а саме: майнового комплексу нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188б (лот № 183175), що відбулися 21.12.2016 р.; стягнуто з ДП Сетам на користь ТОВ Лагуна-Рені 2400,00 грн. судового збору; стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ТОВ Лагуна-Рені 2400,00 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 р. по справі № 916/24/17 рішення Господарського суду Одеської області від 07 червня 2017 року у справі № 916/24/17 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2017 р. по справі № 916/24/17 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 залишено в силі.

В подальшому, у грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бесарабії? звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Сетам? та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.03.2021, просило стягнути з Державного підприємства Сетам? інфляційні збитки в розмірі 77864,84 грн., 3% річних в розмірі 34368,65 грн. та судові витрати у сумі 7118,75 грн.; з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області шляхом списання з рахунків державного бюджету України суму, сплачену в якості розрахунку за об`єкт нерухомості на прилюдних торгах, в розмірі 6884650,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 1563072,81 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 672809,49 грн., суму прямих збитків в розмірі 3549444,84 грн., упущену вигоду у розмірі 19740000,00 грн. та судові витрати в розмірі 476199,33 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 р. у справі № 916/3626/20 (з урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 07.05.2021 про виправлення описки) позов задоволено частково; стягнуто з ДП Сетам? на користь ТОВ Скарбниця Бесарабії? інфляційні збитки у розмірі 77864,84 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 34368,65 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1683,50 грн.; стягнуто з держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області шляхом списання з рахунків державного бюджету України на користь ТОВ Скарбниця Бесарабії? суму, сплачену в якості розрахунку за об`єкт нерухомості на прилюдних торгах в розмірі 6884650,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 159241,95 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 52601,94 грн., суму прямих збитків в розмірі 480235,74 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 113650,94 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 р. рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 р. у справі № 916/3626/20 залишено без змін.

03.11.2021 року Господарським судом Одеської області були видані накази на примусове виконання вищевказаного рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 р. у справі № 916/3626/20, зокрема, й наказ, за яким стягнуто з держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області (буд. 34, вул. Б. Хмельницького, м. Одеса, 65007; ) шляхом списання з рахунків державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Скарбниця Бесарабії? суму, сплачену в якості розрахунку за об`єкт нерухомості на прилюдних торгах в розмірі 6884650,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 159241,95 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 52601,94 грн., суму прямих збитків в розмірі 480235,74 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 113650,94 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022 р. постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 20.04.2021 у справі № 916/3626/20 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області № 916/3626/20 від 26.08.2024 внесені виправлення до п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 08.04.2024 по справі № 916/3626/20 та виправлено описку у наказі Господарського суду Одеської області від 03.11.2021 у справі № 916/3626/20, а саме вказано, що боржником за цим наказом є: Держава Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області.

Як встановлено судом, вимоги ТОВ Скарбниця Бесарабії? по справі № 916/3626/20 були задоволені в частині стягнення коштів з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області у розмірі 6884650,00 грн., сплачених на електронних торгах, які були визнані судом недійсними у зв`язку з неправомірними діями державних виконавців.

Із матеріалів справи вбачається, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до Ренійського відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області із вимогою від 05.06.2024 за вих. № 18767/03.1 щодо повернення коштів, в якій відділ з огляду на прийняття Господарським судом Одеської області рішень від 07.06.2017 р. у справі № 916/24/17 та від 20.04.2021 р. у справі № 916/3626/20 вимагав у місячний термін з дня отримання вимоги повернути кошти у розмірі 52786,86 грн., які були перераховані згідно з платіжним дорученням від 21.03.2017 р. на зазначені реквізити. Направлення вказаної вимоги підтверджується списком згрупованих відправлень від 05.06.2024 р.

08.07.2024 року від Головного управління ДПС в Одеській області на адресу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла відповідь від 05.07.2024 р. за вих. № 15068/5/15-32-24-07-15 на вищевказану вимогу, в якій повідомлено, що в інтегрованій картці платника ТОВ Лагуна-Рені? рахується переплата у сумі 23959,89 грн., з огляду на що запропоновано надати заяву з дотриманням вимог Порядку № 417 щодо перерахування коштів з єдиного внеску на суму 23959,89 грн. Крім того, Головне управління ДПС в Одеській області у вказаному листі від 05.07.2024 № 15068/5/15-32-24-07-15 зазначило, що ТОВ Лагуна-Рені? з 13.02.2001 перебував на обліку в Ренійській ДПІ, а з 03.05.2019 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області.

Так, неповернення Ренійським відділенням Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області грошових коштів в сумі 52786,86 грн. на рахунок Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стали підставою для звернення Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду із даним позовом в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України про стягнення коштів у розмірі 52786,86 грн.

Відповідно до п. 41.1.1 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Наразі господарський суд враховує, що з моменту перерахування коштів на рахунок РВ Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (код 39639539), податкові органи в Україні зазнали реорганізації.

Згідно з постановою КМУ від 28.03.2018 № 296 Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби державні податкові інспекції в районах приєднуються до ГУ ДФС в регіонах. Так, Ізмаїльська ОДПІ ГУ ДФС (код 39639539) була приєднана до ГУ ДФС в Одеській області.

Кабінетом Міністрів України 18.12.2018 прийнято постанову № 1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України, відповідно до п. 1 якої постановлено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 затверджено положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

В подальшому, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Головне управління ДПС в Одеській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби утворено, як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2; визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Так, згідно з додатком 1 постанови № 537 було утворено Головне управління Державної податкової служби в Одеській області, а згідно з додатком 2 - Головне управління Державної фіскальної служби реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС в Одеській області.

Згідно з даними, зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС в Одеській області є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України, тип відокремленого підрозділу філія (інший відокремлений підрозділ), ідентифікаційний код ВП 44069166.

Згідно з п. 2 постанови КМУ від 30.09.2020 № 893 Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби установлено, що:

- територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій;

- права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 № 529 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби утворено територіальні органи як відокремлені підрозділи, в т.ч. Головне управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно зі ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на викладене, Головне управління ДПС в Одеській області є правонаступником РВ Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (код 39639539).

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Наразі господарський суд враховує, що Головне управління ДПС в Одеській області (код 44069166) не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юридичної особи - Державної податкової служби України (код 43005393).

Відповідно до ч. 2 ст. 21-1 Закону України Про центральні органи виконавчої влади територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до Положення по Державну податкову службу України та Державну митну службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 р. № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Із встановлених у цій справі обставин вбачається, що Головне управління ДПС в Одеській області є територіальним органом ДПС України - центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Також, Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі № 921/574/20 зазначив, що згідно положень ч. 2 ст. 21-1 Закону України Про центральні органи виконавчої влади ч. 1 ст. 45 та ч. 2 ст. 4 ГПК України, ст. 1 КУзПБ, а також враховуючи вказані вище Положення про Державну податкову службу України та Положення про Головне управління ДПС у Тернопільській області, останнє є відокремленим підрозділом ДПС України, яке хоч і утворене без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади (податковим органом, органом стягнення) та може бути стороною в судовому процесі.

Враховуючи викладене, Головне управління ДПС в Одеській області, незважаючи на те, що не є юридичною особою, проте є державним органом, відповідно може бути стороною у даній господарській справі.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

При цьому Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 757/42443/15-ц (провадження № 61-38890св18).

Також, аналогічне тлумачення природи кондикційних зобов`язань наведене у постановах Верховного Суду України від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 15.09.2021 у справі № 756/5677/17 (провадження № 61-3351св20).

Наразі господарський суд зазначає, що в даному випадку між сторонами наявні саме кондикційні зобов`язання щодо повернення грошових коштів у сумі 52786,86 грн. з огляду на наступне.

По-перше, стягувачем, правонаступником якого є відповідач Головного управління ДПС в Одеській області, набуто грошові кошти в сумі 52786,86 грн. під час виконання зведеного виконавчого провадження № 48501594, при цьому підставою набуття вказаних грошових коштів був продаж майна боржника за результатами проведеного електронного аукціону, з огляду на що кошти було отримано за рахунок реалізації нерухомого майна боржника.

По-друге, як встановлено господарським судом, між Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) та Головним управлінням ДПС в Одеській області відсутні договірні відносини, оскільки грошові кошти набувались відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

По-третє, у зв`язку з ухваленням Господарським судом Одеської області рішення від 07.06.2017 по справі № 916/24/14, підстава, на якій стягувачем було набуте майно - грошові кошти у сумі 52786,86 грн., перераховані йому позивачем відповідно до платіжного доручення № 295 від 21.03.2017 р., згодом відпала, оскільки судом визнані недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна ТОВ Лагуна Рені, а саме: майнового комплексу нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот № 183175), що відбулися 21.12.2014; визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 221791 від 21.12.2016 р., складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ Лагуна Рені, що відбулися 21.12.2016 р.; визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого мана від 29.12.2016 р., складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ Лагуна Рені, а саме: майнового комплексу нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот № 183175), що відбулися 21.12.2016 р.

Таким чином, господарський суд зазначає, що вказане вище судове рішення, яким визнані недійсними торги з реалізації арештованого майна боржника ТОВ Лагуна-Рені, яке набрало законної сили, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового рішення правова підстава вважається такою, що відпала та відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Відтак, встановивши, що правові підстави набуття стягувачем грошових коштів на суму 52786,86 грн., перерахованих Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно зі ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, як кошти для задоволення вимог стягувача, які в свою чергу були отримані від реалізації майна боржника під час здійснення зведеного ВП № 48501594, та у подальшому електронні торги з реалізації арештованого майна боржника ТОВ Лагуна Рені визнані судом недійсними, відпали, у зв`язку з чим, отримані кошти підлягають поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України.

З огляду на викладене господарський суд зауважує, що визнання судом недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника ТОВ Лагуна Рені, за результатами яких було отримано кошти від реалізації та з яких кошти у сумі 52786,86 грн., перераховано стягувачу як стягнення боргу за виконавчим документом, є підставою для повернення цих коштів.

При цьому господарський суд додає, що в матеріалах даної господарської справи відсутні належні та допустимі докази наявності у Головного управління ДПС в Одеській області підстав для утримання грошових коштів у сумі 52786,86 грн., які перераховані позивачем відповідно до платіжного доручення № 295 від 21.03.2017 р.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення коштів у розмірі 52786,86 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) на користь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 21-а; ) кошти у розмірі 52786/п`ятдесят дві тисячі сімсот вісімдесят шість/грн. 86 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн. 40 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13 січня 2025 р.

Суддя В.С. Петров