ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1087/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А. ,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Довгалюк В.С., довіреність від 31.10.2024;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (м.Київ) в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" (с.Мамрин Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 116608,90грн (з урахуванням заяви представника позивача про збільшення розміру позовних вимог від 27.11.2024).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України " в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" 116 608,90грн, з яких: 112 995,60грн основного боргу, 2327,75грн пені, 268,59грн 3% річних, та 1016,96грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) шляхом підписання заяви-приєднання №44007Р024 від 01.03.2024 в частині оплати послуг з розподілу природного газу, наданих у вересні 2024 року.

Ухвалою суду від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.12.2024.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою останній просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 116 608,90грн, що складається з: 112 995,60грн основного боргу, 2327,75грн пені, 268,59грн 3% річних, та 1016,96грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 02.12.2024 постановлено прийняти до розгляду заяву представника позивача від 27.11.2024 про збільшення розміру позовних вимог та здійснювати розгляд справи в межах поданих змін; продовжити строк розгляду справи по суті, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкласти розгляд справи по суті на 13.01.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 13.01.2025 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та довідка про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.09.2023 здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу та відповідає за безаварійну (безперебійну) роботу газорозподільної системи у межах Житомирської області та частини Вінницької області. Право позивача на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу визначено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 №1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "Газорозподільні мережі України".

За приписами ч.1 ст.40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, затверджено Типовий договір розподілу природного газу (а.с.7-12).

Згідно з ч.2, 6 ст.633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать ч.2 цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд встановив, що відповідач підписав заяву-приєднання №44007Р024 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.36 на звороті).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами 01.03.2024 також було складено акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін та (додаток 4 до договору розподілу природного газу) щодо об`єкта відповідача, який приєднаний та забезпечений цілодобовим доступом до газорозподільної системи та розташований за адресою: вул.Залізнодорожна, буд.22, с.Мамрин, Житомирський район, Житомирська область, та перелік комерційних вузлів обліку природного газу та газоспоживаючого обладнання споживача ТОВ "Термокерамік-К" (а.с.37-39).

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРМ), договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Пунктом 2.1 Типового договору розподілу природного газу визначено, що за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п.6.4 Типового договору розподілу природного газу, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць

При цьому, відповідно до п.6.6 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Водночас, всупереч умовам п.6.6 Типового договору розподілу природного газу, відповідач не здійснив повну та своєчасну оплату вартості наданих послуг за вересень та жовтень 2024 року, у зв`язку з чим позивач направляв відповідачу вимоги про сплату заборгованості від 03.10.2024 №704-жф/117-1024 (а.с.48-50) та від 04.11.2024 №841-ЖФ/117-1124 (а.с.63-65), які були залишені відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідно до п.6.1 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

При цьому, згідно з абз.1 п.1 гл.6 розд. VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

У розрізі викладеного, необхідно враховувати, що:

- газовий рік - це період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл.1 розд. I Кодексу ГРМ);

- календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів, тобто розрахунковий календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, що триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів та у який здійснюються відповідні розрахунки між споживачем та оператором ГРМ.

Так, у період з жовтня 2022 року по вересень 2023, відповідачем було спожито сумарно 332340 м.куб, що підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу №1502 від 31.10.2022, №1638 від 30.11.2022, №1834 від 31.12.2022, №118 від 31.01.2023, №292 від 28.02.2023, №451 від 31.03.2023, №517 від 30.04.2023, №758 від 31.05.2023, №910 від 30.06.2023, №1060 від 31.07.2023, №1209 від 31.08.2023, №1346 від 30.09.2023 (а.с.40-46).

Водночас, зважаючи, що договір розподілу природного газу між сторонами був укладений з 01.03.2024, відповідно обсяг річної замовленої потужності на 2024 рік було визначено у обсязі 276950,00 м.куб (а.с.46 на звороті).

Згідно з п.6.2 Типового договору розподілу природного газу, тариф, встановлений згідно з п.6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Так, відповідно до постанови НКРЕКП №1944 від 30.12.2022 (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП №1598 від 31.08.2023), для Житомирської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" визначено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,70грн за 1куб.м (без урахування ПДВ). З урахуванням ПДВ даний тариф становить 2,04грн за 1 куб.м (а.с.64-72).

Як свідчать матеріали справи, згідно з розрахунком місячна вартість послуг з розподілу природного газу за вересень 2024 року для відповідача становила 56 497,80грн, за жовтень -56 497,80грн (а.с.47 на звороті).

Згідно з пунктом 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Так, у вересні та жовтні 2024 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 112 995,60грн, що підтверджується актом №19514 про надані послуги з розподілу природного газу за вересень 2024 року від 30.09.2024 на суму 56 497,80грн (а.с.47) та актом №23322 про надані послуги з розподілу природного газу за жовтень 2024 року від 31.10.2024 на суму 56 497,80грн (а.с.63), які підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб та не були оплачені відповідачем, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні норми містяться в ст.193 ГК України.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на час розгляду справи, відповідач доказів сплати заборгованості в сумі 112 995,60грн суду не надав. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 112 995,60грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу та задовольняє їх в цій частині.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 2327,75грн пені, 268,59грн 3% річних та 1016,96грн інфляційних, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Типового договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з розрахунків (а.с.50-51, 66-67), позивач нарахував до стягнення з відповідача:

- пеню у загальному розмірі 2327,75грн, з яких: 481,62грн пені за період з 11.10.2024 по 22.10.2024, 1324,46грн пені за період з 23.10.2024 по 24.11.2024, нараховані на заборгованість за послуги з розподілу природного газу за вересень 2024 року у розмірі 56497,80грн, а також 521,67грн пені за період з 12.11.2024 по 24.11.2024, нарахованої на заборгованість за послуги з розподілу природного газу за жовтень 2024 року у розмірі 56497,80грн;

- 3% річних у загальному розмірі 268,59грн, з яких: 55,57грн 3% річних за період з 11.10.2024 по 22.10.2024, 152,82грн 3% річних за період з 23.10.2024 по 24.11.2024, нараховані на заборгованість за послуги з розподілу природного газу за вересень 2024 року у розмірі 56497,80грн, а також 60,20грн 3% річних за період з 12.11.2024 по 24.11.2024, нарахованої на заборгованість за послуги з розподілу природного газу за жовтень 2024 року у розмірі 56497,80грн;

- інфляційні втрати у розмірі 1016,96грн за період з 11.10.2024 по 31.10.2024 нараховані на заборгованість за послуги з розподілу природного газу за вересень 2024 року у розмірі 56497,80грн.

Перевіривши розрахунки пені у розмірі 2327,75грн, 3% річних у розмірі 268,59грн та 1016,96грн інфляційних, суд встановив, що вони здійснені відповідно до умов договору і приписів чинного законодавства та є арифметично вірними.

Розрахунки здійснені судом за допомогою за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків за послуги з розподілу природного газу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 116 608,90грн, з яких 112 995,60грн - заборгованість за послуги з розподілу природного газу, 2 327,75грн пеня, 268,59грн 3% річних, 1016,96грн інфляційних втрат.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термокерамік-К" (вул.Залізнодорожна, буд.22, с.Мамрин, Коростишівський р-н, Житомирська обл., 12525, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул.Шолуденка, буд. 1, м.Київ, 04116, ) в особі Житомирської філії Товариства з обмежено відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул.Фещенка-Чопівського, буд.35, м.Житомир, 10002, )

- 112 995,60грн основного боргу;

- 2327,75грн пені;

- 268,59грн 3% річних;

- 1016,96грн інфляційних втрат;

- 2422,40грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1- у справу; 2-3 сторонам через "Електронний суд".