ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.01.2025 Справа №905/1667/23

Суддя Господарського суду Донецької області Чернова О.В., за участю секретаря судового засідання Рикова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області,

відповідача 2: ОСОБА_1 , с. Багатир Волноваського району Донецької області,

відповідача 3: ОСОБА_2 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області,

про солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії,

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Легезін О.Г.;

від відповідача 2: Мозговий О.О.;

від відповідача 3: Кутько Г.С.;

від відповідача 1: не з`явились;

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, відповідача 2 - ОСОБА_1 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, відповідача 3 - ОСОБА_2 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області про солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору від №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021. Кредитний договір №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 забезпечений порукою відповідно до договорів поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П1 від 27.10.2021 та №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П2 від 27.10.2021, який укладено між позивачем та відповідачами 2 і 3 відповідно. З огляду на таке, позивач звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення заборгованості, що утворилася за спірним кредитним договором.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду договір №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 з додатками, Правила надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в Акціонерному банку «Укргазбанк», договори поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П1 від 27.10.2021, №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П2 від 27.10.2021, банківські виписки по особовому рахунку.

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 11, 15-16, 509, 525, 526, 530, 536, 599, 610-612, 623, 625, 627, 629, 631, 633, 634, 1046-1049, 1050, 1054, 1066, 1069 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 193, 216, 217, 220 Господарського кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1667/23 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1667/23. Справу №905/1667/23 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.01.2024 о 14:15 год.

Ухвалою господарського суду від 31.01.2024 відкладено підготовче засідання на 27.02.2024 о 14:15 год.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/1667/23 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 27.03.2024 о 15:30 год.

Ухвалою господарського суду від 27.03.2024 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 24.04.2024 о 13:45год.

Ухвалою господарського суду від 24.04.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/1667/23 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 23.05.2024 о 14:00 год.

20.05.2024 від позивача надійшло клопотання, за змістом якого надані пояснення щодо розрахунку базової процентної ставки та долучено до матеріалів справи банківську виписку за жовтень 2023 року.

21.05.2024 від відповідача 2 надійшов відзив на позову заяву, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідача 2. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що позов не містить настання дати виникнення права вимоги виконання зобов`язань, обґрунтованого та детального розрахунку визначення розміру наявної заборгованості, відсутні підтвердження виконання Фондом розвитку підприємств своїх зобов`язань як гарантом. Також відповідач 2 посилається на те, що відповідач 1 та все його майно знаходиться на окупованій території та кредитний договір не передбачає порядку виконання зобов`язань сторонами у випадку знаходження позичальника в зоні окупації та відсутності банку на окупованій території. Відповідач 2 вказує, що ні позивачем, ні судом не встановлено необхідності залучення до участі у справі страхової компанії та Фонду розвитку підприємств, що порушує право відповідачів на об`єктивний розгляд справи. Також відповідач 2 зазначає, що договір поруки є припиненим з вересня 2022 року у зв`язку зі збільшенням процентної ставки на підставі ч. 1 статті 559 Цивільного кодексу України, на наводить практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №910/13109/18.

У зв`язку з перебуванням судді Чернової О.В. у відпустці з 23.05.2024 по 24.05.2024, судове засідання у справі №905/1667/23, що призначене на 23.05.2024, не відбулось.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.06.2024 о 14:00 год.

05.06.2024 від відповідача 2 надійшли клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження, про прийняття відзиву та витребування доказів.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2024 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 18.06.2024 о 14:00 год.

07.06.2024 через канцелярію до суду від представника відповідача 3 надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження, продовження строку підготовчого судового засідання та встановлення строку для подачі відзиву відповідачу 3.

18.06.2024 від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказує на неврахування банком положень Порядку надання фінансової державної підтримки в частині встановлення компенсаційної процентної ставки у розмірі 0 відсотків річних як сільськогосподарському товаровиробнику. Відповідач 3 також зазначає, що договір поруки є припиненим з вересня 2022 року у зв`язку зі збільшенням процентної ставки на підставі ч. 1 статті 559 Цивільного кодексу України, на наводить практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №910/13109/18. Крім того, відповідач 3 вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання Фондом розвитку підприємництва своїх зобов`язань; відсутня дата виникнення права на заявлення вимоги до відповідачів. У відзиві відповідач 3 зазначає, що банківський рахунок не працює, банк не здійснює обслуговування на окупованій території, інший порядок виконання зобов`язань за кредитним договором не передбачений. Як і відповідач 2, відповідач 3 вказує, що не було залучено до участі у справі Фонд розвитку підприємств, страхову компанію; а також що відповідач 1 знаходиться на окупованій території.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2024 відкладено судове засідання на 25.06.2024 о 15:15 год.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2024 суд постановив повернутися на стадію підготовчого провадження у справі №905/1667/23 та призначити підготовче засідання на 23.07.2024 о 15:15 год.

05.07.2024 та 08.07.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. За змістом відповіді на відзив позивач підтримує позовні вимоги, та вказує, зокрема, що сторонами погоджену змінювальну відсоткову ставку, алгоритм зміни якої відомий позичальнику та поручителям, також зазначає, що відповідачами не надано власного розрахунку заборгованості. Позивача також посилається на те, що в розділі 4 Правил та в умовах кредитного договору відсутній обов`язок гаранта щодо виконання зобов`язань за кредитним договором та обов`язок кредитора задовольняти грошові вимоги за рахунок гарантії, позивач має право на обрання способу захисту порушених прав на власний розсуд. Також позивач зазначає, що умови Правил зводяться до права держави в особі Фонду розвитку підприємництва у разі наявності коштів та при дотриманні позичальником умов правил та договору здійснювати часткову компенсацію частини зобов`язань позичальника.

16.07.2024 від представника відповідача 2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких, зокрема, посилається на відсутність доказів повідомлення позичальника про збільшення розміру відсоткової ставки. Також у запереченням відповідач 2 вказує на відсутність доказів повідомлення гаранта про настання гарантійного випадку.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2024 відкладено підготовче засідання на 20.08.2024 о 13:30 год.

20.08.2024 від відповідача 2 надійшли додаткові пояснення до заперечень на відзив, за змістом яких просить долучили до матеріалів справи науково-правовий висновок Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого №Д-681 від 19.08.2024 та закрити провадження у справі у зв`язку з нікчемністю правочину.

20.08.2024 від відповідача 3 надійшли додаткові пояснення, за змістом яких підтримує клопотання відповідача 2 про витребування доказів, прийняття до матеріалів справи науково-правового висновку та закриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду 20.08.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/1667/23 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 18.09.2024 о 14:30 год.

У судовому засіданні 18.09.2024 оголошено перерву до 16.10.2024 о 16:00 год.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.11.2024 о 15:20 год.

Ухвалою господарського суду від 12.11.2024 постановлено оголосити перерву в судовому засіданні до 12.12.2024 о 15:00 год.

У зв`язку з перебуванням судді Чернової О.В. 12.12.2024 на лікарняному, судове засідання по справі не відбулося.

Ухвалою господарського суду від 16.12.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 09.01.2025 о 15:30 год.

У судове засідання 09.01.2025 з`явились представники позивача, відповідача 2 та відповідача 3.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом судом розміщено повідомлення-оголошення на сайті Господарського суду Донецької області.

У судовому засіданні оголошувалась перерва на час сигналу «Повітряна тривога».

Суд заслухав вступне слово представників сторін, дослідив докази та провів судові дебати. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представники відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія» (далі відповідач 1, позичальник) укладено договір №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в Акціонерному банку «Укргазбанк» (далі договір про приєднання).

Відповідно до п. 1 договору про приєднання загальний ліміт кредитної лінії 3218187,94грн.

Кредитна лінія відкривається з 27 жовтня 2021 р. по 26 жовтня 2026 р. (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до договору приєднання) (п.2 договору про приєднання).

Позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку №2 до договору про приєднання (п. 3 договору про приєднання).

Пунктом 6 договору про приєднання передбачено, що за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п.2 договору про приєднання, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами, з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за договором приєднання, (строкова заборгованість):

- при дотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, - у розмірі, що станом на дату укладання цього договору про приєднання складає 9% річних (далі - компенсаційна процентна ставка). Розмір компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 правил відповідно до умов програми;

- при неподанні або несвоєчасному поданні позичальником у строк, вказаний в п. 7.2.2 правил, звітності щодо кількості працівників позичальника, розмір компенсаційної процентної ставки складає 9% річних на наступний за звітним календарний квартал;

- при недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною у розділі 7 правил, та станом на дату цього договору про приєднання складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору та значення фіксованої маржі 6 процентних пункти (далі - базова процентна ставка).

Згідно з п.7 договору про приєднання за користування кредитними коштами, що не повернуті у строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором про приєднання, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором про приєднання, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі: компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла компенсаційна процентна ставка; базової процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла базова процентна ставка.

У забезпечення зобов`язань за договором про надання кредиту прийнято: в заставу транспортний засіб: трактор колісний марки CASE IH PUMA 225, 2021 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 6728 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , виданого ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області 26.10.2021 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; поруку ОСОБА_1 (реєстрації номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_5 ); поруку ОСОБА_2 (реєстрації номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_6 ) (п. 10.1 договору про приєднання).

Відповідно до п.16 договору про приєднання інші умови надання кредитних коштів не передбачені цим договором про приєднання регулюються положеннями правил.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

У якості додатку 1 до договору про приєднання сторонами підписано графік зменшення ліміту кредитування у період з 27.10.2021 по 26.10.2026, у додатку 2 до договору про приєднання сторонами погоджені тарифи.

Згідно з додатком 2 до договору про приєднання розмір тарифу за управління кредитними коштами, в частині встановлення ліміту кредитної лінії становить 0,5% від ліміту кредитування, визначеного в п. 1 договору про приєднання; розмір тарифу за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку становить 0,04% від загального ліміту кредитної лінії, визначеної в п. 1 договору про приєднання для перших 12-и місяців дії кредитного договору. Сплата комісії за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку здійснюється щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, в день дострокового розірвання кредитного договору, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту.

У преамбулі Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» (далі - правила) зазначено, що правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 640-644 Цивільного кодексу України укласти із банком договір про надання кредиту за наступною програмою: - «Доступні кредити 5-7-9%».

Ці правила разом із договором про приєднання до правил та всіма додатками до них складають договір про надання кредиту.

Правила набирають чинності з дати їх офіційного оприлюднення на сайті банку та діють до дати офіційного оприлюднення заяви про їх відкликання на сайті банку.

Приєднання клієнта до правил (акцептування даної публічної пропозиції у відповідності із ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом підписання договору про приєднання до правил за встановленою АБ «УКРГАЗБАНК» формою.

Датою укладення договору про надання кредиту є дата договору про приєднання.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 правил підписанням договору про приєднання позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до правил та отримання кредиту на умовах, визначених у правилах та договорі про приєднання. Приєднуючись до правил позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених договором про надання кредиту.

Згідно з п. 2.1 правил банк надає позичальнику кредитні кошти/відкриває кредитну лінію у розмірі та на умовах, визначених договором про надання кредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити комісії та проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту.

Відповідно до п.2.5 правил кредитні кошти надаються банком позичальником на підставі письмової заяви на отримання кредиту позичальника згідно додатку 1 до правил шляхом: безготівкового платежу по реквізитам договорів, контрактів, розрахункових документів або інших документів, наданих позичальником; перерахування з позичкового на поточний рахунок позичальника, відкритий в АБ «Укргазбанк» (з метою купівлі іноземної валюти та розрахунків, якщо контрагентом позичальника за укладеними договорами є нерезидент). Надання банком кредитних коштів за договором про надання кредиту здійснюється за умови: сплати постачальником комісій банку, термін сплати яких настав, згідно з тарифами, які наведені в додатку 2 до договору приєднання; надання гарантії фондом розвитку підприємства шляхом включення кредиту позичальника до портфелю (якщо договором про надання кредиту передбачено надання гарантії); дотримання позичальником інших зобов`язань відповідно до пп.4.3.3. цих правил.

Погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок, вказаний в договорі про приєднання згідно графіку погашення кредиту/графіку зниження ліміту, який є додатком до договору про приєднання. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені договором про надання кредиту строки, суми непогашених у строк платежів наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п.2.17. цих правил (п.2.6 правил).

Пунктом 2.7 правил передбачено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного договором про приєднання, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору про надання кредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення Кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, відповідно до п. 5.4.2. цих правил.

Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п.2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п.14 договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п.2.10 цих правил. У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих у банку, в порядку, визначеному в п. 2.17 цих правил (п.2.8 правил).

Відповідно до п.п. 2.9, 2.10, 2.11 правил неможливість здійснення банком перерахування коштів для компенсації процентної ставки за кредитом позичальника, у зв`язку із невчасним перерахуванням/не перерахуванням Фондом розвитку підприємництва необхідної суми коштів на рахунок умовного зберігання (ескроу), впродовж 6 місяців поспіль, не є підставою для визнання такої заборгованості позичальника зі сплати процентів за договором надання кредиту, простроченою. Нараховані банком проценти за користування позичальником кредитними коштами за період відсутності на рахунку умовного зберігання (ескроу) коштів для компенсації процентної ставки за кредитом позичальника, підлягають сплаті позичальником банку. Банк направляє позичальнику письмове повідомлення (із зазначенням суми нарахованих процентів по кредиту) щодо необхідності погашення заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитними коштами. За домовленістю сторін, дата відправки банком письмового повідомлення на адресу позичальника, зазначену в договорі про надання кредиту, вважається датою письмового повідомлення позичальника. До письмового повідомлення позичальника також прирівнюється відправлення повідомлення засобами системи дистанційного обслуговування, засобами комунікаційного зв`язку (клієнт-інтернет-банк, смс повідомлення, телеграм, вайбер тощо) або вручення повідомлення під розписку його представнику, або члену його родини. У випадку не погашення позичальником протягом календарного місяця з моменту відправки йому письмового повідомлення, заборгованість по нарахованим процентам, які не були компенсовані Фондом розвитку підприємництва у зв`язку із відсутністю на рахунку умовного зберігання (ескроу) необхідної суми коштів, впродовж більше 6 місяців поспіль визнається простроченою та підлягають сплаті позичальником.

Згідно з п. 2.13 правил позичальник сплачує комісії банку. Комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені тарифами, які наведені в додатку 2 до договору про приєднання.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення. Сторони узгодили, що в разі настання події припинення, банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначеної для такої події у п.5.4.2. правил, а позичальник зобов`язується сплатити на користь банку платежі визначені в п.5.4. цих правил у випадку їх виникнення (п. 2.14 правил).

Фондом розвитку підприємництва за кредитом надається компенсація нарахованих процентів за користування позичальником кредитними коштами в розмірі та строки, визначені умовами програми, та при дотриманні позичальником умов програми. Компенсація нарахованих процентів за користування кредитними коштами надається Фондом розвитку підприємництва позичальнику з метою зниження його фактичних витрат на сплату встановленої договором про приєднання базової процентної ставки за кредитом, внаслідок чого такий позичальник має сплачувати лише частину базової процентної ставки у розмірі компенсаційної процентної ставки з урахуванням умов договору про приєднання (п.2.21 правил).

Сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом розвитку підприємництва за кредитом позичальника, розраховується як різниця між сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням базової процентної ставки, та сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог програми та яка підлягає сплаті позичальником за кредитом за звітний період (п.2.22 Правил).

Пунктом 4.3.3 правил передбачено, що банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема, позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених договором про надання кредиту.

Пунктом 4.3.7 правил визначено, що у випадку настання термінів/строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором про надання кредиту, у т.ч. внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного/часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту банк має право здійснювати на власну користь договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника у банку (у національній та/або іноземних валютах) у розмірі сум, що підлягають сплаті за договором про надання кредиту на користь банку згідно з умовами п.п. 2.13-2.14 цих правил.

Умовами п.5.4.1 правил передбачено, що у випадку неповернення позичальником кредитних коштів при настанні події припинення, вся фактична заборгованість позичальника вважається простроченою і позичальник зобов`язаний повернути таку фактичну заборгованість в повному розмірі.

Сторони визначили, що днем настання події припинення і датою визнання фактичної заборгованості позичальника простроченою є, зокрема, звернення банку з позовом про дострокове стягнення кредиту, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача(-чів) (пп. 5.4.2.3 п.5.4.2 правил).

Відповідно до п. 5.4.3 правил при розрахунку розміру платежу позичальника на користь банку згідно п.5.4.1. цих правил використовується метод «факт/факт», враховуючи день настання події припинення та не враховуючи день, коли прострочена заборгованість позичальника щодо погашення суми кредиту була повністю погашена.

Згідно з п. 7.1.1 правил зміна базової процентної ставки за кредитом здійснюється за ініціативою банку без внесення змін (доповнень) до договору, шляхом надсилання банком п поручителям, заставодавцям/іпотекодавцям письмового повідомлення засобами комунікаційного зв`язку (клієнт-інтернет-банк, SMS повідомлення, Telegram (Телеграм), Viber (Вайбер) тощо) про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - повідомлення) з 1 по 15 число першого місяця, наступного за звітним кварталом - у разі застосування ставки UІRD3m.

Повідомлення обов`язково має містити значення процентної ставки за користування кредитними коштами, на яку буде проведено заміну діючої базової процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - нова базова процентна ставка), та дату починаючи з якої вона застосовується.

За змістом п.7.2.4.1 правил застосування компенсаційної процентної ставки призупиняється у випадку порушення позичальником графіку погашення основної заборгованості (частини/повної суми за кредитом) відповідно до додатку 1 до договору про приєднання та/або нарахованих процентів за користування кредитними коштами що відповідає розміру компенсаційної процентної ставки, а саме прострочення сплати основної заборгованості та/або нарахованих процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою що відповідає розміру компенсаційної ставки на строк більше ніж на 15 календарних днів.

У пунктах 10.1-10.4 правил сторони погодили, що укладаючи договір про надання кредиту позичальник погоджується, що банк має право в будь-який час в односторонньому порядку вносити зміни до правил, шляхом офіційного опублікування тексту таких змін на сайті банку не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до набрання чинності цими змінами. З моменту набрання чинності зміни до правил є обов`язковими для виконання сторонами.

У випадку укладання договору про надання кредиту до набрання чинності змін до правил, але після їх офіційного опублікування банком, позичальник вважається таким, що своєчасно повідомлений про внесення змін до правил та їх зміст,

Сторони домовляються, що позичальник безумовно приймає на себе ризики та обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність повідомлень банку про внесення змін до правил на сайті банку.

Зміни до правил є погодженими позичальником (відповідно до частини третьої статті 205 Цивільного кодексу України), якщо до дати, з якої вони набувають чинності, позичальник у визначений правилами спосіб не повідомить банк про свою незгоду із запропонованими змінами до правил.

Згідно з п.10.5 правил сторони домовляються, що у випадку незгоди позичальника із запропонованими змінами до правил, позичальник має право звернутися до банку до дати набрання чинності змін до правил з письмовою заявою про розірвання договору про надання кредиту, при цьому позичальник зобов`язаний в повному обсязі погасити будь-яку наявну заборгованість за договором про надання кредиту.

Відповідно до п. 10.7. правил договір про надання кредиту діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

27.10.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - кредитор), ОСОБА_1 (далі - поручитель, відповідач 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія» (далі - позичальник, відповідач 1) укладено договір поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П1 (далі - договір поруки 1).

27.10.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - кредитор), ОСОБА_2 (далі - поручитель, відповідач 3) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія» (далі - позичальник, відповідач 1) укладено договір поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П2 (далі - договір поруки 2).

Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього (далі кредитний договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 26.10.2026 (включно):

- повернути кредит у розмірі 3218187,94грн;

- сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі суми значення індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, та значення фіксованої маржі в розмірі 6 процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору та сплати процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 процентних пункти;

- комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами;

- відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до умов п. 1.2 договорів поруки, поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (п. 1.3 договорів поруки).

Пунктом 2.1 договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя.

Пунктами 2.2, 2.3 договорів поруки встановлено, що поручителі зобов`язані не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі кредитора. У разі невиконання поручителем пункту 2.2. цього договору, кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до умов п. 5.1 договорів поруки, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє до 26.10.2036.

Порука за цим договором припиняється: у разі припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване позичальником або поручителем (п. 5.2 договорів поруки).

Згідно з п. 6.3 договорів поруки сторони цього договору підтверджують, що вони вичерпно ознайомлені зі змістом кредитного договору, та будь-яке посилання в тексті цього договору на кредитний договір чи окремі його положення є достатнім для включення відповідних положень в цей договір шляхом посилання. Будь-які характеристики боргових зобов`язань, які не вказані в цьому договорі, вважаються погодженими сторонами шляхом посилання, враховуючи їх ознайомленість з кредитним договором та згоду з усіма його умовами.

Договори поруки підписані сторонами та скріплені печатками банку та позичальника.

Позивачем зобов`язання за договором виконано та 27.10.2021 надано кредит у розмірі 3218187,94грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача 1 за період з 27.10.2021 по 08.10.2023.

Згідно з банківською випискою за період з 27.10.2021 по 08.10.2023 відповідач 1 частково погасив кредит на загальну суму 161910,00грн, а саме, 15.11.2021 у розмірі 1000,00грн, 10.12.2021 у розмірі 158910,00грн, 14.01.2022 у розмірі 1000,00грн, 15.02.2022 у розмірі 1000,00грн.

Також відповідно до банківської виписки відповідач 1 частково здійснив оплату нарахованих процентів 15.11.2021 у розмірі 4022,73грн, 10.12.2021 у розмірі 24132,41грн, 14.01.2022 у розмірі 24059,20грн, 15.02.2022 у розмірі 23697,15грн та комісії 27.10.2021 у розмірі 16090,94грн, 15.11.2021 у розмірі 1287,28грн, 10.12.2021 у розмірі 1287,28грн, 14.01.2022 у розмірі 1287,28грн, 15.02.2022 у розмірі 1287,28грн.

З банківської виписки також вбачається, що відбулась компенсація процентів за програмою «Доступні кредити 5-7-9%» 02.11.2021 у розмірі 1881,75грн, 02.12.2021 у розмірі 11288,61грн, 05.01.2022 у розмірі 11254,36грн, 03.02.2022 у розмірі 11769,59грн.

За розрахунком позивача у відповідача 1 обліковується заборгованість за договором №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 в загальному розмірі 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту (2571547,94грн - строкова, 484730,00грн - прострочена), 858718,80грн - заборгованість по процентам (64392,38грн - поточна, 698353,65грн - прострочена, 95972,77грн - компенсація ФРП), 10298,24грн - заборгованість по комісії (прострочена).

Як вказує позивач, вимога про дострокове повернення кредиту позичальником останньому не направлялась, оскільки за місцезнаходженням відповідача 1 поштові відділення АТ «Укрпошта» не функціонують.

Посилаючись на порушення відповідачем 1 умов договору №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 позивач звернувся до суду з відповідним позовом про солідарне стягнення з відповідачів 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В частині першій ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частинами 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шляхом підписання договору про приєднання, відповідач 1 приєднався до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк», які разом з договором про приєднання до правил та всіма додатками складають договір про надання кредиту.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідач 2 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з нікчемністю правочину кредитного договору та відповідно договорів поруки, застосувавши положення п. 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

На підтвердження вказаних обставин відповідач 2 надав суду науково-правовий висновок, підготовлений кандидатом юридичних наук, доцентом, асистентом кафедри цивільного права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Біляєвим О.О.

Згідно з висновком кредитний договір від 27.10.2021 є нікчемним правочином, оскільки ТОВ «Візантія» знаходиться на окупованій території та підлягають застосуванню приписи ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Розглядаючи клопотання відповідача 2, суд зазначає, що приписами ч. 2 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору від 27.10.2021) особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території визначаються законом.

Надалі, Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 01.07.2021 №1618-IX, який набув чинності 21.11.2021, статтю 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладено в новій редакції, зокрема, відповідно до ч. 1 визначено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з абз. 1 ч. 1, ч.ч.2-3 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

Окремі об`єкти нафтогазовидобування в межах континентального шельфу України є окупованими Російською Федерацією з 19 лютого 2014 року. Перелік таких об`єктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України

Дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до частин 1-2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

На адміністративній межі між тимчасово окупованою територією та іншою територією України Кабінетом Міністрів України може запроваджуватися тимчасовий прикордонний контроль.

Суд звертає увагу, що в умовах воєнного стану Кабінетом Міністрів України не приймалося відповідного рішення про поширення положень статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» на території, що були окуповані після 24 лютого 2022 року.

Однак, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 вся територія Маріупольського району Донецької області включена до переліку територіальних громад, які тимчасово окуповані з 05.03.2022.

Суд зауважує, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду, підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину.

Разом з тим, як вбачається зі встановлених судом обставин, станом на дату укладення спірного кредитного договору від 27.10.2021, так і на дату отримання відповідачем 1 кредиту (27.10.2021), відсутній критерій нікчемності за ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Візантія» не заходилась на тимчасово окупованій території, та відповідачі фактично намагаються уникнути виконання зобов`язань за кредитним договором.

З огляду на викладене, науково-правовий висновок відхиляється судом як такий, що суперечить висновкам суду з урахуванням наведених норм законодавства, підстави для закриття провадження у справі з наведених відповідачем 2 підстав відсутні.

Отже кредитний договір №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 є належною підставою для виникнення у сторін прав і обов`язків.

Згідно з ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (далі Положення), затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.

Пунктами 41-43, 57, 60, 62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц та від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору позивач 27.10.2021 надав кредит у розмірі 3218187,94грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача 1 за період з 27.10.2021 по 08.10.2023.

Відповідач 1 отримання суми кредиту не спростовує та не заперечує.

Надані банком виписки підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунками відповідачів.

Наведеним спростовуються заперечення відповідачів щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження факту надання кредиту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач та відповідач 1 погодили, що згідно з 4.3.3 правил передбачено, що банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема, позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених договором про надання кредиту.

Умовами п.5.4.1 правил передбачено, що у випадку неповернення позичальником кредитних коштів при настанні події припинення, вся фактична заборгованість позичальника вважається простроченою і позичальник зобов`язаний повернути таку фактичну заборгованість в повному розмірі.

Також сторони у пп. 5.4.2.3 п.5.4.2 правил визначили, що днем настання події припинення і датою визнання фактичної заборгованості позичальника простроченою є, зокрема, звернення банку з позовом про дострокове стягнення кредиту, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача(-чів).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем 1 були порушені зобов`язання з повернення кредиту, сплаті процентів та комісії.

Позиція щодо можливості пред`явлення позикодавцем вимоги до позичальника про повернення суми позики саме шляхом подання до суду відповідного позову викладена у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №750/13632/18, від 02.02.2022 у справі №743/212/19.

У постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що у відповідача 1 виник обов`язок з дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, датою визнання фактичної заборгованості позичальника простроченою є 17.12.2023 (наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідачів).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач 1 частково погасив кредит на суму 161910,00грн, доказів повернення позивачу повної суми наданого кредиту відповідачем 1 не надано.

Також як вбачається з матеріалів справи, відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 27.10.2021 по 08.10.2023 у відповідача 1 обліковується заборгованість по процентам у розмірі 858718,80грн та заборгованість по комісії у розмірі 10298,24грн.

Щодо зобов`язань по сплаті комісії, то у п. 2.13 правил сторони погодили, що позичальник сплачує комісії банку. Комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені тарифами, які наведені в додатку 2 до договору про приєднання.

Відповідно до додатку 2 до договору про приєднання сплата комісії за управління кредитними коштами здійснюється щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, в день дострокового розірвання кредитного договору, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту.

Доказів сплати комісії у встановлені строки відповідачем 1 суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 3056277,94грн та по комісії у розмірі 10298,24грн.

Щодо зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає таке.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Пунктом 6 договору про приєднання передбачено, що за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п.2 договору про приєднання, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами, з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за договором приєднання, (строкова заборгованість):

- при дотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, - у розмірі, що станом на дату укладання цього договору про приєднання складає 9% річних (далі - компенсаційна процентна ставка). Розмір компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 правил відповідно до умов програми;

- при неподанні або несвоєчасному поданні позичальником у строк, вказаний в п. 7.2.2 правил, звітності щодо кількості працівників позичальника, розмір компенсаційної процентної ставки складає 9% річних на наступний за звітним календарний квартал;

- при недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною у розділі 7 правил, та станом на дату цього договору про приєднання складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору та значення фіксованої маржі 6 процентних пункти (далі - базова процентна ставка).

У п.п. 2.21-2.22 правил погоджено, що Фондом розвитку підприємництва за кредитом надається компенсація нарахованих процентів за користування позичальником кредитними коштами в розмірі та строки, визначені умовами програми, та при дотриманні позичальником умов програми. Компенсація нарахованих процентів за користування кредитними коштами надається Фондом розвитку підприємництва позичальнику з метою зниження його фактичних витрат на сплату встановленої договором про приєднання базової процентної ставки за кредитом, внаслідок чого такий позичальник має сплачувати лише частину базової процентної ставки у розмірі компенсаційної процентної ставки з урахуванням умов договору про приєднання.

Сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом розвитку підприємництва за кредитом позичальника, розраховується як різниця між сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням базової процентної ставки, та сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог програми та яка підлягає сплаті позичальником за кредитом за звітний період (п.2.22 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 27.10.2021 по 30.09.2022 нараховувались проценти у розмірі 9,00% (компенсаційна процентна ставка), що підлягали сплаті відповідачем 1, та у розмірі 4,21-5,09% (проценти, що підлягали сплаті Фондом розвитку підприємництва за кредитом позичальника та розраховується як різниця між сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням базової процентної ставки, та сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог програми та яка підлягає сплаті позичальником за кредитом за звітний період).

Матеріалами справи підтверджується, що Фонд розвитку підприємства компенсував нараховані проценти за програмою «Доступні кредити 5-7-9%» 02.11.2021 у розмірі 1881,75грн, 02.12.2021 у розмірі 11288,61грн, 05.01.2022 у розмірі 11254,36грн, 03.02.2022 у розмірі 11769,59грн.

Крім того, суд звертає увагу, що сплата процентів Фондом розвитку підприємництва здійснюється за умови дотримання позичальником умов договору.

Так, згідно з п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28 «Про надання фінансової державної підтримки» сплата Фондом компенсації процентів за кредитами, наданими суб`єктам підприємництва, здійснюється з використанням рахунків умовного зберігання (ескроу), відкритих Фондом.

Відповідно до п. 21 вказаної Постанови надання Фондом державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом часткової компенсації процентів призупиняється у разі порушення суб`єктом підприємництва більше ніж на 15 календарних днів зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту (частини кредиту) та/або щодо своєчасної сплати суб`єктом підприємництва частини нарахованих процентів за кредитом у розмірі компенсаційної процентної ставки. Сплата компенсації процентів відновлюється у разі погашення суб`єктом підприємництва заборгованості за кредитним договором або здійснення уповноваженим банком та суб`єктом підприємництва реструктуризації простроченої ним заборгованості за кредитним договором. За період призупинення надання державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом сплати компенсації процентів відповідна компенсація процентів не сплачується та державна підтримка за цей період не надається.

Пунктом 2.9 правил передбачено, що нараховані банком проценти за користування позичальником кредитними коштами за період відсутності на рахунку умовного зберігання (ескроу) коштів для компенсації процентної ставки за кредитом позичальника, підлягають сплаті позичальником банку.

Відповідно до преамбули правил, ескроу рахунок - рахунок умовного зберігання, що відкривається Фондом розвитку підприємництва на договірній основі для зарахування на такий рахунок грошових коштів компенсації процентів, що підлягають перерахуванню позичальнику відповідно до умов Програми.

За змістом п.7.2.4.1 правил застосування компенсаційної процентної ставки призупиняється у випадку порушення позичальником графіку погашення основної заборгованості (частини/повної суми за кредитом) відповідно до додатку 1 до договору про приєднання та/або нарахованих процентів за користування кредитними коштами що відповідає розміру компенсаційної процентної ставки, а саме прострочення сплати основної заборгованості та/або нарахованих процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою що відповідає розміру компенсаційної ставки на строк більше ніж на 15 календарних днів.

Як підтверджується матеріалами справи, у березні 2022 року відповідач 1 допустив прострочення зі сплати платежу по тілу кредиту та сплаті нарахованих процентів за лютий 2022 року.

Враховуючи встановлений факт порушення позичальником графіку погашення основної заборгованості, компенсація процентів Фондом розвитку підприємництва правомірно призупинена, та нараховані відсотки підлягають сплаті відповідачем 1.

Як встановлено судом, у п. 6 договору сторони погодили, що при недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною у розділі 7 правил, та станом на дату цього договору про приєднання складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору та значення фіксованої маржі 6 процентних пункти (далі - базова процентна ставка).

Отже сторони погодили, що у випадку недотримання позивальником умов договору, застосовується змінювальна процентна ставка.

Згідно з ч. 4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

Повідомлення обов`язково має містити значення процентної ставки за користування кредитними коштами, на яку буде проведено заміну діючої базової процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - нова базова процентна ставка), та дату починаючи з якої вона застосовується.

За умовами п. 7.1.1 правил зміна базової процентної ставки за кредитом здійснюється за ініціативою банку без внесення змін (доповнень) до договору, шляхом надсилання банком позичальнику, а у разі збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами - поручителям, заставодавцям/іпотекодавцям письмового повідомлення засобами комунікаційного зв`язку (клієнт-інтернет-банк, SMS повідомлення, Telegram (Телеграм), Viber (Вайбер) тощо) про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - Повідомлення) з 1 по 15 число першого місяця, наступного за звітним кварталом - у разі застосування ставки UІRD3m.

Такі ж самі вимоги встановлені щодо зміни компенсаційної ставки у п. 7.2.2 правил.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.04.2022 відбулась зміна розміру компенсаційної ставки у сторону зменшення з 4,47% на 4,38%.

Надалі з 01.07.2022 відбулось збільшення процентної ставки з 4,38% до 5,09%, однак матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення (або засобами комунікаційного зв`язку) ані позичальника, ані поручителів про збільшення процентної ставки.

Крім того, суд зауважує, що за місцезнаходженням відповідача 2 та відповідача 3 функціонують засоби поштового зв`язку.

Отже розмір процентної ставки, який підлягає застосуванню з 01.07.2022 становить 13,38% (9,00%+4,38%), яка діяла на 30.06.2022.

Контррозрахунок процентів відсутній.

За розрахунком суду, належний розмір заборгованості по процентам за період з 01.07.2022 по 08.10.2023 за процентною ставкою 13,38% становить 528201,23грн, розрахунок здійснено за формулою (процентна ставка * кількість днів у періоді нарахування * залишок боргу за кредитом / 360 / 100).

Отже, правомірний розмір процентів, який підлягає сплаті позивачу за заявлений період користування кредитом становить в загальному розмірі 699037,32грн за період з лютого 2022 року по 08.10.2023.

У п. 2.7 правил сторони погодили, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п.2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п.14 договору про приєднання.

Докази оплати процентів за користування кредитом в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за користування кредитом у розмірі 699037,32грн.

Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача 2 та відповідача 3, суд зазначає про таке.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 Цивільного кодексу України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 Цивільного кодексу України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 Цивільного кодексу України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 Цивільного кодексу України).

Отже порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Судом встановлено, що в забезпечення зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 1 укладені договори поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П1 від 27.10.2021 з ОСОБА_1 та №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П2 від 27.10.2021 з ОСОБА_2 .

Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього (далі кредитний договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 26.10.2026 (включно): повернути кредит у розмірі 3218187,94грн; сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі суми значення індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, та значення фіксованої маржі в розмірі 6 процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору та сплати процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 процентних пункти; комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

У п.п. 1.2, 1.3 договорів поруки сторони погодили, що поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Відповідач 2 у відзиві посилається на те, що порука є припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, та наводить постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №910/13109/18.

Однак враховуючи редакцію Цивільного кодексу України, яка чинна на дату укладення кредитного договору та договорів поруки, наведена судова практика не є релевантною до спірних правовідносин.

Докази припинення поруки з інших підстав, встановлених ст. 559 Цивільного кодексу України, судом не встановлені.

Враховуючи, що судом встановлено неправомірність збільшення процентної ставки, а відтак проценти нараховані в обсязі, який погоджено поручителями під час укладання договорів поруки, останні несуть відповідальність у тому ж обсязі, що і позичальник.

Проаналізувавши зміст договорів поруки, встановлення факту невиконання відповідачем 1 зобов`язань по поверненню кредиту, сплати процентів та комісії, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитом з відповідачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідачів щодо необхідності дослідження виконання гарантом своїх зобов`язань, страхування предмету застави, то суд зауважує, що такі обставини не стосуються предмету спору, вимоги до гаранта, або за договором застави не заявлені. При цьому, гарантія та застава є видами забезпечення зобов`язань згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, та кредитор має право на власний розсуд обирати спосіб захисту своїх порушених прав.

Крім того, відповідно до приписів ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Від відповідачів клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб не надходили.

Також суд відхиляє доводи відповідача 3 щодо неврахування банком положення Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2022 №274, згідно з яким для реалізації мети надання державної підтримки, визначеної підпунктом 4 пункту 4 цього Порядку, розмір компенсаційної процентної ставки за наданим суб`єкту підприємництва - сільськогосподарському товаровиробнику кредитом, який підлягає сплаті ним за рахунок власних коштів, становить 0 відсотків річних на період воєнного стану, а у разі припинення чи скасування воєнного стану - до завершення строку кредитування.

Наведене положення Порядку набрало законної сили 15.03.2022, у той час як кредитний договір укладено 27.10.2021, застереження про встановлення процентної ставки в розмірі 0 відсотків річних до кредитів, які надані позивальникам до 15.03.2022, як обов`язку банку припинити нарахування процентів чи зменшити розмір процентної ставки законодавством не передбачено.

Заперечення відповідачів щодо неможливості виконання зобов`язань у зв`язку з тим, що банківський рахунок, на який сплачуються кошти в погашення кредиту та процентів, не працює, не заслуговує на увагу, оскільки такий рахунок відкритий в АБ «Укргазбанк», місцезнаходження якого є м. Київ.

Суд звертає увагу, що знаходження відповідача 1 на окупованій території не є підставою для звільнення останнього від виконання своїх зобов`язань чи їх припинення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 3765613,50грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 699037,32грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, відповідача 2 - ОСОБА_1 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, відповідача 3 - ОСОБА_2 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області про солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області (87030, Донецька обл., Нікольський р-н, село Ключове, Вулиця Гагаріна, будинок 61, ідентифікаційний код 20390687), ОСОБА_1 , с. Багатир Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697,50грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 699037,32грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області (87030, Донецька обл., Нікольський р-н, село Ключове, Вулиця Гагаріна, будинок 61, ідентифікаційний код 20390687) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати зі сплати судового збору у розмірі 18828,07грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , с. Багатир Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати зі сплати судового збору у розмірі 18828,07грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати зі сплати судового збору у розмірі 18828,07грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні 09.01.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2025.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.