ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/2024/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Корпорації виробничих та комерційних підприємств "Союз"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Сташків Р.Б.)

від 17.06.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Андрієнко В.В., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.)

від 18.09.2024

у справі № 910/2024/24

за позовом Корпорації виробничих та комерційних підприємств "Союз"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний"

про стягнення 1 795 452,38 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача - Салатюк Д.В.

відповідача - Остапенко С.Л.

третьої особи - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Корпорація виробничих та комерційних підприємств "Союз" (далі - Корпорація "Союз") звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") безпідставно набутих коштів у сумі 1 795 452,38 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що направлення відповідачем до банку вимоги про сплату коштів за гарантією виконання зобов`язань № 16-001-28731-2021 від 02.07.2021 в розмірі 1 795 452,38 грн було безпідставним, оскільки позивач виконав свій обов`язок зі сплати пені за прострочення терміну виконання зобов`язання.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 у справі №910/2024/24 у позові відмовлено повністю.

2.2. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що гарантійний випадок настав, а отже, відповідачем було правомірно отримано грошові кошти у сумі 1 795 452,38 грн за гарантією, та ці грошові кошти не підлягають поверненню як безпідставно набуті.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 у справі №910/2024/24 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, оскільки судами встановлено факт порушення позивачем умов договору в частині своєчасного виконання робіт. І обставина сплати позивачем суми штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язання за договором на користь позивача не поглинає грошової суми, яка має бути сплачена за умовами гарантії та не припиняє обов`язку з її сплати.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі № 910/2024/24, Корпорація виробничих та комерційних підприємств "Союз" подала касаційну скаргу, якою просить оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

3.2. Підставами касаційного оскарження Корпорація виробничих та комерційних підприємств "Союз" визначила пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. Корпорація виробничих та комерційних підприємств "Союз" підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19 (щодо застосування статей 509, 560, 565 Цивільного кодексу України); від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15 (щодо застосування статей 524, 533-535, 599, 625 Цивільного кодексу України); від 07.07.2017 у справі № 6-282цс17 (щодо застосування статті 599 Цивільного кодексу України); від 17.05.2024 у справі №910/17772/20.

3.5. У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "НЕК "Укренерго" проти вимог та доводів останньої заперечує, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, мотивуючи зазначене тим, що постанови Верховного Суду, про які зазначає скаржник, є не подібними до спірних правовідносин, оскільки предметом спору у справі, що переглядається є безпідставність набуття грошових коштів за банківською гарантією у зв`язку із сплатою штрафних санкцій.

При цьому позивач також звернув увагу, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постановою від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 відступив від висновку, викладеного у постанові від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, та дійшов висновку, що гарант не вправі робити власних висновків щодо наявності чи відсутності обов`язку принципала, а зобов`язаний платити за гарантією, якщо вимога та додані документи (якщо вони передбачені умовами гарантії) за зовнішніми ознаками відповідають умовам гарантії.

Також відповідачем подано додаткові пояснення щодо судової практики, в тому числі і практики, щодо незастосування якої зазначав скаржник.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Між ПрАТ "НЕК "Укренерго" як замовником та Корпорацією "Союз" як підрядником 02.07.2021 укладено договір № 01-201210-21 (далі - договір) за предметом закупівлі: "ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Реконструкція ПЛ 330 кВ Бар - Хмельницька. Вінницька область (Барський, Жмеринський та Літинський райони), Хмельницька область (Деражнянський, Летичівський та Хмельницький райони) (1-ша черга будівництва, ділянка опор портал ПС 330 кВ «Бар»-оп.№251), інв. №009088, 0300-4 Реконструкція".

Згідно з пунктом 1.2 договору підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника (додаток 1 до договору) роботи з реконструкції ПЛ 330 кВ Бар-Хмельницька Вінницька область (Барський, Жмеринський та Літинський райони), Хмельницька область (Деражнянський, Летичівський та Хмельницький райони) Інв.№ 009088, Інв.№ 030105 (далі - роботи), з передачею замовнику результату робіт (закінчені роботи), а замовник зобов`язується здійснити оплату прийнятих належно виконаних робіт на умовах договору.

Відповідно до пункту 1.1 додатку 1 до договору "Завдання на виконання робіт" підрядник зобов`язується розробити робочу документацію (стадія "Р") відповідно до затвердженого проєкту та погодити її із замовником. Робоча документація має бути розроблена відповідно до діючих норм і правил та чинного законодавства України у сфері будівництва.

Відповідно до пункту 2.3 договору ціна договору може бути зменшена у випадках, визначених чинним законодавством України та (або) договором.

В ціну договору включені всі витрати, які здійснює підрядник з метою виконання цього договору (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору загальна ціна договору, розрахована відповідно до ДСТУ Б.Д.1.1.-7:2013, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, становить 34 990 000 грн, крім того, ПДВ (20%) 6 998 000 грн, всього 41 988 000 грн.

28.10.2022 укладено додаткову угоду № 3 до договору у зв`язку з необхідністю приведення ціни договору до розробленої проектно-кошторисної документації стадії «Р».

Відповідно до пункту 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 28.10.2022) загальна ціна договору, розрахована відповідно до ДСТУ Б.Д.1.1.-7:2013, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, становить 29 924 206,36 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 5 984 841,27 грн, всього 35 909 047,63 грн з ПДВ.

Таким чином, ціна договору з 41 988 000 грн з ПДВ зменшилась до 35 909 047,63 грн з ПДВ.

Сторонами 24.11.2022 укладено додаткову угоду № 5 до договору у зв`язку з необхідністю приведення ціни договору до розробленої проектно-кошторисної документації стадії «Р».

За умовами пункту 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 24.11.2022) загальна ціна договору, розрахована відповідно до Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, розрахована відповідно до Настанови з визначення вартості будівництва становить 23 261 498,70 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 4 645 215,18 грн, що разом становить 27 906 713,88 грн.

Сторони погодили у пункті 16.1 договору, що термін виконання проектних робіт (стадія «Р») до 31.08.2021 (включно).

Відповідно до пункту 16.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.01.2022) підрядник повинен виконати будівельні роботи до 31.12.2022 (включно).

Згідно з пунктом 16.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.01.2022) договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.01.2023 (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання.

Відповідно до пункту 5.10 договору прийняття-передача належно виконаних підрядником проєктних робіт засвідчується шляхом підписання сторонами акта про належно виконані проєктні роботи (акт), який оформлюється згідно з вимогами щодо оформлення первинних документів. Підрядник зобов`язаний разом з цим актом надати належним чином оформлені документи: - акт приймання-передачі оформленої проєктної документації;

- проєктну документацію у кількості 4 примірників (в паперовому вигляді) та один на електронному носії (ідентичний за змістом з примірником на паперовому носії);

- інші документи, які передбачені законодавством, що повинні додаватись до проєктної документації.

Замовник вправі відмовитись від погодження проєктної документації, якщо підрядник не передає разом із проєктною документацією зазначені в цьому розділі договору погодження, інші визначені чинним законодавством України та/або договором документи.

У разі ненадання будь-якого з зазначених документів замовнику розгляд такого акта починається з дати надання підрядником всіх зазначених документів.

Пунктом 2.2.3 договору визначена вартість проєктних робіт (розробка стадії «Р»), яка відповідно до додатку 4 до договору становить 357 965,02 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 71 593 грн, що разом становить 429 558,02 грн.

Акт № 1 прийому виконаних робіт з проєктування, що підтверджує виконання підрядником етапу робіт з розроблення проєктної документації стадії «Р» підписаний сторонами 03.06.2022, а отже, позивачем було допущено прострочення виконання проектних робіт (стадія «Р»).

У зв`язку із простроченням виконання позивачем проєктних робіт (стадія «Р») станом на 15.09.2021 НЕК "Укренерго" звернулася до Корпорації "Союз" з претензією № 01/44814 від 05.10.2021 про сплату пені на суму 6 443,37 грн.

Згідно з пунктом 11.3 договору за порушення строків виконання зобов`язань (виконання робіт, поставки устаткування/матеріальних ресурсів тощо), підрядник сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості зобов`язань, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

В лютому 2023 року НЕК "Укренерго" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Корпорації "Союз" про стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення умов виконання договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі № 916/495/23 закрито провадження за позовом НЕК "Укренерго" до Корпорації "Союз" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 01/9418 від 21.02.2023) про стягнення пені у сумі 112 114,64 грн, штрафу у сумі 30 069,06 грн, всього 142 183,70 грн у зв`язку із оплатою Корпорацією "Союз" на рахунок НЕК "Укренерго" загальної суми 142 183,70 грн за платіжним дорученням № 315 від 28.02.2023 з призначенням платежу "за прострочення терміну виконання проектних робіт згідно заяви від 21.02.2023 № 01/9418 по справі 916/495/23".

За умовами пункту 18.1 договору виконання договору забезпечується у вигляді банківської гарантії.

Відповідно до пункту 18.2 договору розмір забезпечення виконання договору становить 5% від ціни договору та складає 2 099 400 грн. Розмір забезпечення виконання договору може бути зменшений у випадку зменшення обсягів закупівлі.

Банківська гарантія повинна бути безумовною, безвідкличною та оформленою на паперовому носії. Гарантія не може бути змінена без попереднього узгодження із замовником. Безумовна гарантія - це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення підрядником свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти замовнику за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов ( пункт 18.3 договору).

Забезпечення не повертається підряднику у разі порушення підрядником зобов`язань за договором. У такому разі замовник направляє банку-гаранту вимогу для здійснення виплати за гарантією (пункт 18.9 договору).

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний" (гарант) видало гарантію на виконання зобов`язань № 16-001-28731-2021 від 02.07.2021 в забезпечення виконання зобов`язань Корпорації "Союз" (принципал) за договором на користь НЕК "Укренерго" (бенефіціар) у розмірі, що складає 5 % відсотків від суми договору (далі - гарантія).

У гарантії зазначено, що ПАТ АБ "Південний" цим безумовно, тобто за першою вимогою бенефіціара без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, передбаченою цією Гарантією, грошову суму 2 099 400,00 (два мільйони дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійки) у випадку порушення принципалом зобов`язань за договором.

Відповідно до пункту 18.2 договору, з урахуванням додаткової угоди до договору від 28.10.2022 №3, позивач листом від 02.11.2022 № 33 звернувся до відповідача з проханням узгодити зменшення гарантії на суму 303 947,62 грн.

Відповідач листом від 10.11.2022 № 01/49845 повідомив позивача щодо можливості зменшення розміру гарантії у зв`язку із зменшенням ціни договору. Сума гарантії після зменшення становить - 1 795 452,38 грн.

Відповідач листом від 12.10.2023 № 01/51986 через АТ "Ощадбанк" до АБ "Південний" направив вимогу від 12.10.2023 № 01/51985 щодо сплати грошової суми відповідно до умов гарантії у зв`язку з порушенням позивачем як принципалом своїх зобов`язань за договором.

Позивач направив листа від 23.10.2023 № 233 до відповідача щодо відкликання вимоги про сплату коштів за гарантією з посиланням на сплату ним пені у сумі 112 114,64 грн та штрафу у сумі 30 069,06 грн та, що одночасне стягнення штрафних санкцій та гарантії за одне й те саме правопорушення буде порушувати приписи статті 61 Конституції України.

ПАТ АБ "Південний" від 26.10.2023 №14/001/33355/2023 повідомив про часткове задоволення вимоги відповідача щодо сплати на його користь за гарантією 1 795 452,38 грн з посиланням на лист НЕК "Укренерго" від 10.11.2022 № 01/49845 про погодження зменшення суми гарантії до 1 795 452,38 грн.

26.10.2023 ПАТ АБ "Південний" перерахував відповідачу виплату у сумі 1 795 452,38 грн по гарантії згідно листа-вимоги від 12.10.2023 № 01/51986, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.10.2023 № 964.

Відповідач листом від 20.12.2023 № 01/70301 повідомив позивача щодо правомірності одночасного стягнення коштів за банківською гарантією та штрафних санкцій.

Позивач вважає, що оскільки правовідношення позивача та відповідача є договірними та регулюються умовами договору, тому, згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України вказаний договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін, в тому рахунку і при порушенні строків виконання робіт у позивача виникають нові зобов`язання по сплаті пені у розмірі 0,1 % від вартості первісних зобов`язань та штрафу в розмірі семи відсотків від вказаної вартості первісних зобов`язань при простроченні понад тридцять днів.

Позивач зазначає, що сплативши 28.02.2023 штрафні санкції згідно із пунктом 11.3 договору в сумі 142 183,70 грн він належним чином виконав похідне зобов`язання за умовами договору щодо сплати пені у розмірі 0,1 % та штрафу у розмірі семи відсотків від вказаної вартості робіт, а тому відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України похідне зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій за порушення умов договору вважається припиненим.

На думку позивача, пред`явивши вимогу до ПАТ АБ "Південний" відповідач діяв без достатньої правової підстави, а тому безпідставно набув за рахунок позивача майно у формі грошових коштів в розмірі 1 795 452,38 грн, чим порушив майнові права позивача.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

5.4. Відповідно до частини першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.5. Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

5.6. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом; забезпечення виконання договору про закупівлю - надання забезпечення виконання зобов`язань учасником перед замовником за договором про закупівлю.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.

Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю:

1) після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору;

2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі / спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним;

3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону;

4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

5.7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатом проведення публічної закупівлі між позивачем та відповідачем укладено договір підряду. На виконання вимог договору позивач надав відповідачу банківську гарантію №16-001-28731-2021 у розмірі 5% від ціни договору.

5.8. Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України).

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

5.9. Частиною першою статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

5.10. Отже, основною із функцій гарантій є забезпечувальна функція, яка полягає в тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром.

5.11. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за умовами пунктів 18.1, 18.9, 18.10 договору виконання договору забезпечується у вигляді банківської гарантії. Забезпечення не повертається підряднику у разі порушення підрядником зобов`язань за договором. У такому разі замовник направляє банку-гаранту вимогу для здійснення виплати за гарантією. Забезпечення повертається підряднику, за його письмовим зверненням, після виконання зобов`язань без порушень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

За умовами гарантії виконання зобов`язань в забезпечення виконання принципалом своїх зобов`язань за договором (надалі - основне зобов`язання), повинна бути надана безумовна, безвідклична банківська гарантія на користь бенефіціара у розмірі, що складає 5% від суми договору.

5.12. Верховний Суд у постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 зазначив, що якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом частини першої статті 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" Цивільного кодексу України.

5.13. Згідно із статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

5.14. Отже, за відсутності порушення (невиконання чи неналежного виконання) основного зобов`язання принципалом, у бенефіціара не виникає підстав для звернення до гаранта для виплати суми банківської гарантії, у такому випадку повернення бенефіціаром принципалу коштів за банківською гарантією відбувається відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно набутих.

У разі ненастання гарантійного випадку через виконання принципалом основного зобов`язання (відсутності порушення), сплачені кошти за банківською гарантією вважаються такими, що отримані бенефіціаром поза межами домовленостей, не на виконання основного договору та договору банківської гарантії.

5.15. При вирішенні спору щодо повернення бенефіціаром принципалу коштів за банківською гарантією, у першу чергу, дослідженню підлягають встановлення наявності чи відсутності гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією).

Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій, зосередившись на висновках щодо непоглинання сплаченої суми за умовами гарантії сплатою позивачем штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язання, залишили поза увагою встановлення обставин настання гарантійного випадку, а саме: невиконання/неналежного виконання принципалом умов договору, виконання зобов`язання яке забезпечено гарантією, і чи могли такі порушення призвести до невиконання підрядником робіт у строк, встановлений договором, та неотримання замовником кінцевого результату договору.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що до правовідносин у даній справі підлягає застосуванню не лише Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, а і спеціальний закон - Закон України "Про публічні закупівлі", відповідно до частини другої статті 27 якого замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю, а також за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Тобто вказана норма Закону, яка безпосередньо регулює відносини суб`єктів господарювання у процедурі публічних закупівель, чітко передбачає момент повернення замовником забезпечення договору - після його виконання учасником-переможцем, у той час як можливість неповернення замовником забезпечення виконання договору існує лише у разі невиконання учасником умов договору.

5.16. Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.17. З огляду на те що суди попередніх інстанцій не встановили обставин, які є визначальними і ключовими у цій справі, ураховуючи доводи касаційної скарги, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.2. Згідно із частиною третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

6.3. За наведених обставин колегія суддів вважає висновок судів передчасним і таким, що зроблений без дослідження всіх зібраних у справі доказів на підтвердження наявності чи відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивачів, а тому судові рішення у справі належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог позивача, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для задоволення позову.

7. Судові витрати

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Корпорації виробничих та комерційних підприємств "Союз" задовольнити частково, рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі № 910/2024/24 скасувати, а справу № 910/2024/24 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кролевець