ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.01.2025 Справа № 914/1511/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І. розглянувши матеріали скарги: ОСОБА_1

про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича щодо винесення постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2024 у межах виконавчих проваджень НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 неправомірними; скасування постанови від 15.10.2024 про закінчення виконавчого провадження у межах виконавчих проваджень НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4;

у справі №914/1511/22

за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», м. Львів;

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м. Львів;

про зобов`язання до вчинення дій

встановив:

06.04.2023 Господарським судом Львівської області прийнято рішення у справі № 914/1511/22, яким частково задоволено позовні вимоги та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця» протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 направити засобами поштового зв`язку (на адресу: АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії документів за 2007, 2008 та 2009 роки Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця»: статуту ТОВ «Латориця» та зміни до статуту; протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права товариства на майно; документів бухгалтерського обліку. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2023 у справі 914/1511/22 в частині відмови у задоволенні позову скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця» протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надіслати ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку належним чином засвідчені копії договорів за 2007, 2008, 2009 роки, що укладалися Товариством з обмеженою відповідальністю «Латориця», врешті оскаржуване рішення залишено без змін.

На виконання вказаних судових рішень Господарським судом Львівської області 21.11.2023 видано відповідні накази.

30.12.2024 від позивача до суду надійшла скарга визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича щодо винесення постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2024 у межах виконавчих проваджень НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 неправомірними; скасування постанови від 15.10.2024 про закінчення виконавчого провадження у межах виконавчих проваджень НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

В обґрунтуванні поданої заяви зазначено, що стягувачу стало відомо, що згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 у справі №914/1511/22 закрито провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича в частині визнання неправомірною бездіяльності щодо невнесення до Автоматизованої системи виконавчого провадження усіх документів, які стосуються виконавчих проваджень № НОМЕР_5, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 та зобов`язання приватного виконавця внести усі документи, які стосуються виконавчих проваджень до Автоматизованої системи виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору. В задоволенні решти вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича та зобов`язання вчинити дії, визнання незаконними дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчих проваджень; скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень, про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчих провадженнях та зобов`язання приватного виконавця повернути представнику стягувача накази Господарського суду Львівської області у справі № 914/1511/22 без прийняття до виконання, відмовлено.

Також в скарзі зазначено, що з вищевказаної ухвали стало відомо стягувачу про те, що 15.10.2024 приватним виконавцем винесено постанови про закриття виконавчих проваджень ВП НОМЕР_6, НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_3 у зв`язку із виконанням боржником рішення суду в повному обсязі. З такими постановами та діями приватного виконавця позивач не погоджується та вважає дії приватного виконавця неправомірними, а постанови такими, що підлягають скасуванню.

З огляду на наведене зазначено, що у зв`язку з чим в межах 10-ти денного строку подається скарга, оскільки відповідним приватним виконавцем вказані постанови стягувачу не надсилались, а про такі стало відомо з ухвали Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 у справі № 914/1511/22.

Крім того, скаржник покликається на положення ст. 341 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), згідно з якою пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

За твердженням скаржника, зважаючи на той факт, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» зі сторони приватного виконавця Зорени Петра Івановича постанови про закінчення виконавчого провадження не надсилалась та про наявність таких стало відомо з ухвали Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 у справі № 914/1511/22, а отже строки на подання скарги підлягають поновленню судом у зв`язку з пропуском таких з поважних причин.

При прийнятті ухвали суд виходить з такого.

У відповідності до положення ст. 339-1 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до матеріалів справи виконавче провадження НОМЕР_2, постановою від 22.03.2024 відкрито виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Львівської області у справі № 914/1511/22.

15.10.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (п.9, ч. 1 ст. 39).

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби передбачено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження". Згідно із частиною першою статті 74 названого закону, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу..

Дослідивши доводи про бездіяльність приватного виконавця, скаржником не доведено неможливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження протягом березня-грудня 2024 року (з моменту відкриття виконавчого провадження та після винесення постанови про закінчення провадження).

Крім того, Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України N 43/5 від 20.05.2003, встановлено, що дані стосовно виконавчих документів, які надійшли до відділу державної виконавчої служби, та подальшого виконання відкритих виконавчих проваджень підлягають обов`язковому занесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відповідно до вимог Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень.

Державним приватним виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів ненадання приватним виконавцем П.І.Зорена можливості для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, невнесення постанови про закінчення провадження до єдиного державного реєстру та не направлення позивачу копії вказаної постанови, а також скаржником не доведено про відсутність до доступу автоматизованої системи виконавчого провадження для отримання інформації про хід провадження, яке розпочате з ініціативи скаржника.

Відповідно до ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Вирішення питання щодо поновлення цього строку перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який згідно з ст. 341 ГПК України за заявою скаржника може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи це питання, суд у світлі конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку. Однак, при цьому, суд зауважує, що можливість поновлення цього строку не є необмеженою, оскільки право доступу до суду не є абсолютним, і відхилення від принципу правової визначеності (певності), який включає й дотримання принципу остаточності судового рішення (res judicata), що закріплені у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можливе лише за виняткових обставин, особливо, коли це стосується процедури перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду за нововиявленими обставинами.

Тому при розгляді питання про поновлення строку на звернення із скаргою суди мають особливо прискіпливо розглядати обставини пропуску строку, встановленого законом для вчинення відповідних дій, і обов`язково враховувати поведінку скаржника щодо вжиття ним заходів щодо подання своєчасно та належним чином оформленої скарги.

Разом з тим, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено заявником, та чи підлягає він поновленню. Тому, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, для чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Отже, підстави пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк подання заяви. Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", заява N 3236/03, вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Господарський суд Львівської області відзначає, що клопотання про поновлення строку для подання скарги не заявлено. Водночас, в змісті скарги ОСОБА_1 зазначає про необхідність поновлення строку, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження не надсилалась та про наявність таких стало відомо з ухвали Господарського суду Львівської області від 18.12.2024 у справі № 914/1511/22, а отже строки на подання скарги підлягають поновленню у зв`язку з пропуском таких з поважних причин.

Враховуючи відсутність клопотання про поновлення строку визначеного ст. 341 ГПК України, в суду відсутні підстави для оцінки поважності чи неповажності причин його пропуску. Разом з тим, суд враховує, що фактично скаржник зазначає про неможливість подання скарги лише з 18.12.2024 (день винесення ухвали суду в цій справі) та при цьому не відзначає, що йому заважало дізнатися про хід виконавчого провадження щонайменше з жовтня 2024 року.

Отже, Господарський суд Львівської області вважає, що ОСОБА_3 не доведено обставин, які не залежали від її волевиявлення та пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії (подання скарги у відповідні строки), тому суд визнає причини пропуску строку неповажними.

У справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також визнав неприйнятними скарги заявників за статтею 8 Конвенції. При цьому зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

За вказаних обставин, Господарський суд Львівської області дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 118, 234, 235, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Уляна ДІЛАЙ