РІШЕННЯ

Іменем України

06 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1038/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Кононюка Вадима Васильовича (код НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СІВЕР ВУД" (), вул. Гетьмана Полуботка, будинок 7, кв. 3, м. Чернігів, 14000;

про стягнення 97 659,11 грн

без виклику учасників справи

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

Фізичною особою - підприємцем Кононюком Вадимом Васильовичем до Господарського суду Чернігівської області подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Вуд» про стягнення 97659,11 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати вартості перевезень по договору № 180624/1 від 18.06.2024 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні.

Ухвалою суду від 07.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Ухвала суду від 07.11.2024 доставлена до електронних кабінетів сторін 07.11.2024 о 17:50, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Отже, в розумінні статті 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді та обізнані про встановлені судом строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України в межах розумного строку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

18.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер Вуд» (далі - Замовник) та Фізичною особою - підприємцем Кононюком Вадимом Васильовичем (далі - Перевізник) укладено договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні № 180624/1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

п. 1.1. Замовник доручає, а Перевізник приймає на себе зобов`язання щодо перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом по території України та іноземних держав згідно із замовленнями Замовника, які є невід`ємною частиною цього Договору.

п. 1.2. Кількість і рід вантажу, вимоги до транспортного засобу, особливості та інші вимоги виконання послуг обумовлюються разовими замовленнями додатково перед кожним конкретним перевезенням або групою перевезень.

п. 3.1. По закінченню виконання замовлення Перевізник оформлює Акт виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками підприємств.

п. 4.1. Ціна на кожне перевезення узгоджується сторонами окремо і зазначається в разових замовленнях Замовника, які становлять невід`ємну частину даного Договору.

п. 4.3. Замовник зобов`язаний перерахувати Перевізнику належну суму коштів за виконані послуги протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання від Перевізника рахунку-фактури, CMR та підписання акту виконаних робіт, якщо інше не передбачено в транспортному замовленні.

п. 9.1. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, а щодо фактично взятих, але не виконаних сторонами на себе зобов`язань, впродовж дії цього Договору - до повного їх виконання.

18.06.2024 сторонами складена та підписана Заявка на перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 18/06-1, відповідно до якої Замовник (ТОВ «Сівер Вуд») та Перевізник (ФОП Кононюк Вадим Васильович) прийшли до згоди про здійснення організації перевезення вантажу на вказаних нижче умовах: пункт завантаження - м. Чернігів (Україна); пункт розвантаження - м. Рига (Латвія); назва та вага вантажу - кілок окорений, брус оциліндрований; тип рухомого складу - тент; марка, номер автомобіля - SCANIA НОМЕР_7/ НОМЕР_2 , кількість автомобілів - 1; водій - ОСОБА_1 ; дата завантаження - 19.06.2024; адреса завантаження - м. Чернігів; вантажовідправник - ТОВ «Сівер Вуд»; прикордонний перехід - Ягодин; умови та вартість - 1700 євро по курсу НБУ на день розвантаження.

18.06.2024 сторонами складена та підписана Заявка на перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 18/06-2, відповідно до якої Замовник (ТОВ «Сівер Вуд») та Перевізник (ФОП Кононюк Вадим Васильович) прийшли до згоди про здійснення організації перевезення вантажу на вказаних нижче умовах: пункт завантаження - м. Чернігів (Україна); пункт розвантаження - м. Рига (Латвія); назва та вага вантажу - кілок окорений; тип рухомого складу - тент; марка, номер автомобіля - SCANIA НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; кількість автомобілів - 1; водій - ОСОБА_2 ; дата завантаження - 19.06.2024; адреса завантаження - м. Чернігів; вантажовідправник - ТОВ «Сівер Вуд»; прикордонний перехід - Ягодин; умови та вартість - 1700 євро по курсу НБУ на день розвантаження.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 19.06.2024 здійснено доставку товару (кілки окорені соснові) транспортним засобом з державним реєстраційним номером НОМЕР_5 / НОМЕР_4 із м. Чернігів (Україна) до м. Рита (Латвія), з проходженням митного контролю. Товарно-транспортна накладна містить відмітки вантажоодержувача, митних органів, вантажовідправника та Перевізника.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 19.06.2024 здійснено доставку товару (кілки окорені соснові, брус оцил., розпил. вздовж, сосновий) транспортним засобом з державним реєстраційним номером НОМЕР_6 / НОМЕР_2 із м. Чернігів (Україна) до м. Рига

(Латвія), з проходженням митного контролю. Товарно-транспортна накладна містить відмітки вантажоодержувача, митних органів, вантажовідправника та Перевізника.

26.06.2024 між сторонами складено та підписано Акт надання послуг № Р4-06/24, відповідно до якого перевізником були виконані наступні роботи (надані такі послуги): транспортні послуги по маршруту: Україна, м. Чернігів - Латвія, м. Рига, номер автомобіля SCANIA НОМЕР_3 /FRUEHAUF НОМЕР_4 , водій ОСОБА_2., ціна без ПДВ 74026,50 грн.

Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

27.06.2024 між сторонами складено та підписано Акт надання послуг № П2-06/24, відповідно до якого перевізником були виконані наступні роботи (надані такі послуги): транспортні послуги по маршруту: Україна, м. Чернігів - Латвія, м. Рига, номер автомобіля SCANIA НОМЕР_7/ НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1., ціна без ПДВ 73632,61 грн.

Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату № 85/24 від 26.06.2024 на суму 74026,50 грн та № 86/24 від 27.06.2024 на суму 73632,61 грн.

Відповідно до банківської виписки по рахунку ФОП Кононюк В.В. відповідачем 25.07.2024 здійснено часткову оплату вартості перевезень на суму 50000,00 грн з призначенням платежу: «за транспортні послуги зг рах 85/24 від 26.06.24»

Як зазначає позивач у позовній заяві, заборгованість відповідача перед позивачем становить 97659,11 грн.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями (ч. 1 ст. 179 ГК України).

Отже, між сторонами цієї справи внаслідок укладення 18.06.2024 Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні № 180624/1 виникли господарсько-договірні зобов`язання.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. (ч. 2 ст. 306 ГК України)

Як передбачено частинами 1, 2 статті 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Частиною 5 статті 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

09.09.2006 набрав чинності Закон України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів».

Згідно з указаним Законом Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19.05.1956 в м. Женеві (далі Конвенція).

Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно зі статтею 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Судом встановлено, що на підставі укладеного між сторонами Договору, позивачем надані послуги з перевезення вантажу в міжнародному сполученні на підставі заявок на перевезення від 18.06.2024 на загальну суму 147659,11 грн.

Факт надання послуг з перевезення підтверджується підписаними без зауважень та заперечень Актами надання послуг № Р4-06/24 від 26.06.2024 та № П2-06/24 від 27.06.2024.

Крім того, в матеріалах справи наявні міжнародні товарно-транспортні накладні (CRM) А№348063, А№348052, які підтверджують надання позивачем послуг з перевезення.

Як встановлено судом, позивачем виставлялись рахунки на оплату послуг, наданих згідно з відповідними актами наданих послуг з перевезення, зокрема, № 85/24 від 26.06.2024 на суму 74026,50 грн та № 86/24 від 27.06.2024 на суму 73632,61 грн.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що Замовник зобов`язаний перерахувати Перевізнику належну суму коштів за виконані послуги протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання від Перевізника рахунку-фактури, CMR та підписання акту виконаних робіт, якщо інше не передбачено в транспортному замовленні.

Отже, з урахуванням умов Договору строк оплати послуг по Акту № Р4-06/24 від 26.06.2024 встановлений до 10.07.2024, а по Акту № П2-06/24 від 27.06.2024 - до 11.07.2024.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 193 ГК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідач частково оплатив вартість наданих послуг з перевезення в сумі 50000,00 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку ФОП Кононюк В.В. від 23.10.2024.

Станом на день ухвалення рішення судом, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, заборгованість відповідача склала 97659,11 грн.

Наявність спірної заборгованості відповідач в ході розгляду справи не спростував, доказів її оплати до матеріалів справи не надав.

Відтак, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором, а вимоги позивача про стягнення 97659,11 грн боргу є правомірними і такими, що підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Кононюка Вадима Васильовича є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 97659,11 грн.

Розподіл судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені судом повністю, судовий збір в сумі 3028 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Вуд» (, вул. Гетьмана Полуботка, 7, кв. 3, м. Чернігів, 14000) на користь Фізичної особи - підприємця Кононюка Вадима Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість в сумі 97659,11 грн, судовий збір в сумі 3028,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко