ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"14" січня 2025 р. м. Одеса № 916/5565/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 5705/24 від 23.12.2024 Фізичної особи-підприємця Боз Олега Костянтиновича ( АДРЕСА_1 ) до компанії Paws & Pillows LLC (312 W 2ND ST UNIT #A2765 CASPER, WY, USA, 82601) про стягнення 41963 доларів США,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Боз Олег Костянтинович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до компанії Paws & Pillows LLC, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 41963 доларів США.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами контракту від 24.06.2024 № 1 в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару. При цьому, при визначені підсудності даного спору Господарському суду Одеської області, позивач посилається на визначене сторонами у контракті арбітражне застереження.

Вищевказана позовна заява була подана позивачем через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Судаковим В.В., при цьому ФОП Боз О.К. також зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.12.2024 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Боз Олега Костянтиновича було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду: письмових пояснень щодо відсутності на доданому до матеріалів позовної заяви документі Установчого договору з пакетом офіційних документів щодо відповідача, передбаченого статтею 4 Конвенції штампа апостиля, проставленого компетентним органом держави, в якій документ був складений або письмових пояснень, що відповідно до вимог закону, правил або практик, що діють в Україні чи відповідно до укладеної між Україною та США угодою відмінено чи спрощено дану формальну процедуру або звільнено сам документ від легалізації.

Отже, позовна заява ФОП Боз О.К. була залишена без руху судом з підстав порушення позивачем при поданні позову вимог ст. 164 та 91 ГПК України, а саме подання іноземних офіційних документів, які не легалізовані у встановленому порядку.

Ухвала суду від 30.12.2024 була доставлена до електронного кабінету позивача 30.12.2024 о 17:13, що підтверджується наявною у справі довідкою про доставку електронного документу за вих. № 916/5565/24/284/25. Крім цього, ухвала про залишення позовної заяви без руху була доставлена до електронного кабінету представника позивача - адвоката Судакова В.В. також 30.12.2024 о 17:13, про що свідчать дані довідки про доставку електронного документу за вих. № 916/5565/24/991/25.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з ч. 7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Частиною 7 статті 242 ГПК України передбачено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Статтею 116 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, приймаючи до уваги, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 30.12.2024 була доставлена до електронного кабінету позивача та його представника 30.12.2024 о 17:13, з урахуванням вищевказаних норм законодавства позивач недоліки позовної заяви повинен був усунути не пізніше ніж 06.01.2025 включно.

10.01.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач просить суд: 1) поновити строк позивачу на виконання ухвали про залишення позову без руху; 2) відкрити провадження у справі; 3) надати позивачу додатковий строк для надання установчого договору з пакетом офіційних документів щодо відповідача, передбаченого статтею 4 Конвенції штампа апостиля, проставленого компетентним органом держави, в якій документ був складений до закінчення підготовчого засідання або до першого засідання, якщо суд прийде до висновку про розгляд справи у спрощеному порядку.

Приймаючи до уваги, що визначений процесуальним законом порядок для усунення недоліків позовної заяви передбачає встановлення судом для позивача відповідного строку, суд, до того, як надати оцінку обставині виконання/не виконання позивачем вимог ухвали суду, має спершу встановити обставину дотримання/ не дотримання позивачем процесуального строку для подання до суду відповідної заяви.

Як зазначалось вище судом, позивач недоліки позовної заяви повинен був усунути не пізніше ніж 06.01.2025 включно, натомість, відповідну заяву позивач подав до суду через систему «Електронний суд» 09.01.2025, яка зареєстрована судом 10.01.2025 за вх. № 698/25, а отже позивачем пропущений встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви у цій справі на три дні. Водночас, звертаючись до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви, позивач заявив суду клопотання про поновлення йому пропущеного процесуального строку, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що він не отримав копії ухвали суду від 30.12.2024, а про її існування позивач дізнався випадково 07.01.2025.

Вирішуючи питання щодо заявленого позивачем клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає про таке.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, для продовження судом за заявою учасника справи процесуального строку, встановленого судом, такий учасник має подати на розгляд суду відповідну заяву до закінчення встановленого судом строку, а для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, у заявника мають бути визнані судом поважні причини, наявність яких має бути підтверджена доказами. При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від сторони, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій, при цьому докази, які це підтверджують, подаються стороною і оцінюються господарським судом за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначалось судом, наявні у справі довідки, сформовані в КП «Діловодство спеціалізованого суду», свідчать про те, що позивач та його представник отримали ухвалу про залишення позову ФОП Боз О.К. у передбачений ГПК України спосіб 30.12.2024, а на спростування цих даних позивач жодних доказів суду не подав. При цьому самі лише посилання представника позивача про неотримання ухвали суду без підтвердження цих пояснень відповідними доказами не є достатньою підставою визнання судом причин пропуску позивачем процесуального строку поважними.

Суд зазначає, що у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Отже, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено наявності причин, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали подання ним заяви про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, враховуючи, що позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням ним процесуальних дій, а також виходячи з основних засад (принципів) господарського судочинства (зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін), суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви ФОП Боз О.К. без руху, а тому у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Згідно з ч. 4, 6-7 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Отже, оскільки позивач у визначений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, натомість у задоволенні клопотання про його продовження позивачу було відмовлено, суд дійшов висновку, що позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу.

При цьому суд звертає увагу позивача, що вирішення судом питання щодо дотримання/не дотримання позивачем процесуального строку для подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви не є тотожним вирішенню питання щодо усунення/не усунення позивачем недоліків позовної заяви та щодо наявності/відсутності підстав для надання можливості позивачу подати відповідні докази після відкриття провадження у справі. Тобто, оскільки заяву про усунення недоліків позовної заяви подано з порушенням процесуального строку з недоведеністю поважності причин пропуску цього строку, судом не надано оцінки у цій ухвалі обставині усунення чи не усунення позивачем недоліків позовної заяви.

При цьому суд роз`яснює позивачу, що згідно із ч.8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Боз Олега Костянтиновича про поновлення строку для усунення недоліків позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву за вх. ГСОО № 5705/24 від 23.12.2024 з доданими до неї документами повернути Фізичній особі-підприємцю Боз Олегу Костянтиновичу.

Ухвала набирає законної сили 14.01.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля