ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2025 Справа № 914/2569/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у підготовчому засіданні справу

за позовом: Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради , м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Юридичне агентство», м. Львів

про: стягнення 18 027 401, 10 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Шмотолоха О.П.;

від відповідача: Радковський Т.Р.

встановив:

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Юридичне агентство» про стягнення 18 027 401, 10 грн.

Ухвалою від 21.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 26.11.2024.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

В підготовче засідання 14.01.2025 з`явився представник позивача та представник відповідача.

Представником відповідача через систему «Електронний суд» подано клопотання про зупинення провадження у справі (Вх.№155/25 від 14.01.2025), а також заяву про вирішення поданим відповідачем клопотання від 16.12.2024 (Вх.№1025/25 від 14.01.2025).

Суд розглянувши клопотання відповідача від 16.12.2024 за вх.№30350/24 у якому він просить суд:

- встановити позивачу строк для подання письмового обґрунтування послідовності математичного ланцюга проведених розрахунків

- витребувати у позивача інформацію про надходження від Підприємства коштів пайової участі та зарахування таких за кодом класифікації доходів бюджету 2470000 із зазначенням дати та суми відповідних зарахувань, зокрема надати виписку з органу Державної казначейської служби України за рахунком зазначеним у Договорі про пайову участь від 08.08.2019 №182.

Щодо встановлення позивачу строку для подання письмового обґрунтування послідовності математичного ланцюга проведених розрахунків суд зазначає наступне.

З частинами першою та третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд звертає увагу, що подання письмових заперечень є правом сторони а не їх обов`язок, у випадку не подання таких доказів суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи доказами. У випадку не згоди відповідача із поданим позивачем розрахунком він вправі подати свій власний контррозразунок на обґрунтування своїх заперечень.

Враховуючи наведене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про встановлення позивачу строку для подання письмового обґрунтування послідовності математичного ланцюга проведених розрахунків.

Щодо клопотання про витребування доказів суд встановив таке.

За правилами ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 3 ст. 80 ГПК України встановлено, що Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Частиною 8 ст. 81 ГПК України встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Як встановлено судом, клопотання відповідача про витребування доказів не містять достатніх посилань на необхідність витребування вказаних у клопотаннях доказів для вирішення даної справи. Зокрема, не обґрунтовано, яким чином витребувані документи підтвердять або спростують факт виконання/невиконання відповідачем робіт по Договору пайової участі від 08.08.2019 №182. Крім того суд зазначає, що витребування у позивача інформації про надходження від відповідача коштів не заслуговує на увагу суду, оскільки він ( відповідач ) не позбавлений права самостійно подати вказаний доказ . Суд констатує той факт , що на розбіжності у сплаті пайового внеску сторони не покликаються, вони відсутні.

Суд звертає увагу на приписи ч. 1, 2 ст. 76 ГПК України, згідно яких належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Беручи до уваги наведені приписи чинного законодавства, а також зважаючи на викладене, клопотання відповідача про витребування доказів визнаються судом необґрунтованими та відхиляються, оскільки зазначені у клопотаннях документи (докази) не нададуть суду можливість встановити важливі для правильного вирішення даного спору фактичні обставини даної справи.

Розглянувши клопотання про зупинення провадженні у справі, судом встановлено наступне.

За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підставою для зупинення провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 227 ГПК України є не лише пов`язаність справ, а і об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом, яка полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи або певної черговості розгляду вимог.

Представник відповідача зазначає, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/3076/24 про зобов`язання надати інформацію та визнання договору недійсним. Предмет доказування у справі №914/3076/24 стосується недійсності Договору про пайову участь від 08.08.2019 №182, однак, відповідачем у клопотанні не наведено жодних об`єктивних обставин неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/3076/24.

Поміж іншого, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Крім того, представники сторін зазначили, що додаткових клопотань та заяв не мають, всі необхідні питання підготовчого засідання вирішено.

Відповідно до п.п.18, 19 ч.2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У відповідності до положень п.3 ч. 2, ч.5 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, в тому числі, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно приписів ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, вчинивши всі процесуальні дії, які необхідно було вчинити до закінчення підготовчого провадження для правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження у справі № 914/2569/24 та призначення справи до розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 46, 118, 177, 181-183, 185,227. 232, 234, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання вх.№30352/24 від 16.1.2024 та вх. №1537/25 від 14.01.2025 віхилити.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 914/2569/24

3. Призначити розгляд справи по суті в судовому засіданні на 18.02.2025 р. о 13:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м.Львів, вул.Личаківська, 128 (2 поверх).

4. Сторонам у справі: явку уповноважених представників в судове засідання визначити на власний розсуд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Запотічняк О.Д.