ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025м. ХарківСправа № 922/4245/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1)
до Комунального закладу «Дворічанський селищний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області» (62702, Харківська область, Куп`янський район, селище міського типу Дворічна(з), провулок Спортивний, будинок 15)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Семенка О.В. (довіреність № 98 від 26.08.2024),

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального закладу «Дворічанський селищний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області», в якій просить суд:

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ДВОРІЧАНСЬКИЙ СЕЛИЩНИЙ ЦЕНТР ФІЗИЧНОГО ЗДОРОВ`Я НАСЕЛЕННЯ «СПОРТ ДЛЯ ВСІХ» ДВОРІЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ КУП`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (62702, Харківська область, Куп`янський район, селище міського типу Дворічна(з), провулок Спортивний, будинок 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) борг у загальній сумі 40 068,67 грн, у тому числі:

- основний боргу у сумі 25 189,22 грн;

- пеня у сумі 5 362,84 грн;

- три проценти річних у сумі 1 922,00 грн;

- інфляційні втрати у сумі 7 594,61 грн.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ДВОРІЧАНСЬКИЙ СЕЛИЩНИЙ ЦЕНТР ФІЗИЧНОГО ЗДОРОВ`Я НАСЕЛЕННЯ «СПОРТ ДЛЯ ВСІХ» ДВОРІЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ КУП`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (62702, Харківська область, Куп`янський район, селище міського типу Дворічна(з), провулок Спортивний, будинок 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) суму сплаченого судового збору за подання цього позову в розмірі 2 422,40 грн.

Також позивач просить суд розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 19-1115/21-БО-Т від 10.11.2021 року про постачання природного газу в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений природний газ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4245/24. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні 24 грудня 2024 року о 12:00.

У судовому засіданні 24.12.2024 постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 15.01.2025 об 11:30.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 24.12.2024.

09.01.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.01.2025, вх.№ 569/25), в яких позивач надав Акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, а також Коригуючий акт приймання-передачі природного газ від 25.04.2022..

Представник позивача повідомляє, що під постійними кібератаками російської федерації тривалий час були заблоковані сервери, на яких зберігалась інформація щодо актів приймання-передачі та доказів їх направлення. У зв`язку з цим, у позивача не було можливості надати разом із позовною заявою акти приймання-передачі газу за період січень-липень 2022. Такі акти направлялись на електрону пошту відповідача. Після відновлення доступу до серверу, докази направлення відповідних актів були втрачені. Оскільки відповідач не повернув на адресу позивача підписані акти приймання-передачі природного газу за січень-липень 2022, позивач надав до суду підписані лише з його боку акти приймання-передачі газу за січень-липень 2022 року.

Представник позивача наголошує, що відповідачу було направлено на електронну адресу Акт звіряння розрахунків станом на 30.09.2023 із сумою непогашеного основного боргу у розмірі 25 189,22 грн. Вказану електрону пошту відповідач використовував при здійсненні державних закупівель через сайт публічних закупівель «Prozorro». Однак і після направлення відповідачу Акту звіряння розрахунків він не розрахувався за спожитий газ та не підписав зазначений Акт. У зв`язку з тим, що сторонами не підписано (оформлено) відповідні Акти приймання-передачі природного газу та Акт звіряння розрахунків, враховуючи офіційні дані Інформаційної платформи від Оператора ГТС щодо обсягів спожитого відповідачем природного газу, такі обсяги спожитого газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі

У судовому засіданні 15.01.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання 15.01.2025 не направив.

Ухвала про відкриття провадження у справі, а також ухвала від 24.12.2024 направлялись відповідачу на адресу, зазначену позивачем, проте згідно актів про неможливість відправки кореспонденції ухвали Господарського суду Харківської області у справі № 922/4245/24, адресовані Комунальному закладу «Дворічанський селищний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області», не відправлені у зв`язку з призупиненням Акціонерним товариством «Укрпошта» приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України - до поштового відділення 62702.

Про відкриття провадження та призначене судове засідання керівника відповідача 04.12.2024 повідомлено телефонограмою.

Також про наявність судового провадження відповідач повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення в мережі Інтернет на сайті «Судова влада України».

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/4245/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"). Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України"). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (рішення Суду від 21.10.2010 у справі "Білий проти України").

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 15.01.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі Позивач, Постачальник) та Комунальниим закладом «Дворічанський селищний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області» (далі Відповідач, Споживач) 10.11.2021 року укладено Договір № 19-1115/21-БО-Т постачання природного газу (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замолений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 5,4 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (далі також розрахункові періоди) (тис.куб.м.):

Жовтень 2021 0,0 тис.куб.м.;

Листопад 2021 0,7 тис.куб.м.;

Грудень 2021 0,8 тис.куб.м.;

Січень 2022 0,9 тис.куб.м.;

Лютий 2022 0,75 тис.куб.м.;

Березень 2022 0,6 тис.куб.м.;

Квітень 2022 0,1 тис.куб.м.;

Травень 2022 0,0 тис.куб.м.;

Червень 2022 0,0 тис.куб.м.;

Липень 2022 0,0 тис.куб.м.;

Серпень 2022 0,0 тис.куб.м.;

Вересень 2022 0,0 тис.куб.м.;

Жовтень 2022 0,15 тис.куб.м.;

Листопад 2022 0,6 тис.куб.м.;

Грудень 2022 0,8 тис.куб.м.

Пунктом 3.5. Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до підпункту 3.5.1. пункту 3.5. Договору Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Підпунктами 3.5.2-3.5.4 пункту 3.5. Договору визначено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Відповідно до пункту 4.1. Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 554,00 грн.

Згідно з пунктом 5.1 Договору оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Між сторонами були підписані наступні акти приймання-передачі природного газу:

- Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, обсяг переданого газу: 0,36611 тис.куб.м, вартістю: 6 060,58 грн.

- Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, обсяг переданого газу: 0,65691 тис.куб.м, вартістю: 10 874,48 грн.

Як вбачається з даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, споживач з ЕІС-кодом 56XS00011QCA900G у період з 01.01.2022 по 31.07.2022 спожив природний газ, в тому числі по місяцях: січень 2022 677,31 м3; лютий 2022 413,12 м3; березень 2022 574,70 м3; квітень 2022 0,03 м3; травень 2022 0,03 м3; червень 2022 0,03 м3; липень 2022 0,03 м3. Такий же обсяг споживання вказано і в актах приймання-передачі, наданих позивачем.

Позивач повідомляє, що за періоди поставки з січня 2022 р. по липень 2022 р. Споживачем не підписано відповідні Акти приймання-передачі природного газу, у зв`язку з чим, враховуючи дані Інформаційної платформи, обсяги спожитого природного газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі.

Акціонерним товариством «Ощадбанк» надано відповідь на адвокатський запит ТОВ «Газорозподільна компанія «Нафтогаз Трейдинг», з якої вбачається, що на рахунок Товариства в період з 10.11.2021 по 03.07.2024 від КЗ «ДСЦ ФЗН «Спорт для всіх» реєстр надходжень відсутній, реєстр нарахувань наявний.

Як зазначає позивач, спожитий природний газ відповідачем, всупереч умовами договору, оплачений лише частково, борг перед позивачем становить 25 189,22 грн.

Обставини щодо стягнення боргу за спожитий природний газ в сумі 25 189,22 грн стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України додатково нараховано до стягнення з відповідача пеню у сумі 5 362,84 грн, три проценти річних у сумі 1 922,00 грн, інфляційні втрати у сумі 7 594,61 грн.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Також, ст. 694 ЦК України визначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ураховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що позовні вимоги відповідачем не спростовано, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 25 189,22 грн обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 5 362,84 грн, 3% річних в сумі 1 922,00 грн та інфляційних втрат в сумі 7 594,61 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Так, відповідно до статей 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок несплати вартості спожитого природного газу у період січень 2022 липень 2022, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 5 362,84 грн, 3% річних в сумі 1 922,00 грн та інфляційних втрат в сумі 7 594,61 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Здійснюючи розподіл судових витрат, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ДВОРІЧАНСЬКИЙ СЕЛИЩНИЙ ЦЕНТР ФІЗИЧНОГО ЗДОРОВ`Я НАСЕЛЕННЯ «СПОРТ ДЛЯ ВСІХ» ДВОРІЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ КУП`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (62702, Харківська область, Куп`янський район, селище міського типу Дворічна(з), провулок Спортивний, будинок 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) борг у загальній сумі 40 068,67 грн, з яких: основний боргу у сумі 25 189,22 грн, пеня у сумі 5 362,84 грн, три проценти річних у сумі 1 922,00 грн, інфляційні втрати у сумі 7 594,61 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ).

Відповідач: КОМУНАЛЬНИЙ ЗАКЛАД «ДВОРІЧАНСЬКИЙ СЕЛИЩНИЙ ЦЕНТР ФІЗИЧНОГО ЗДОРОВ`Я НАСЕЛЕННЯ «СПОРТ ДЛЯ ВСІХ» ДВОРІЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ КУП`ЯНСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (62702, Харківська область, Куп`янський район, селище міського типу Дворічна(з), провулок Спортивний, будинок 15; ).

Повне рішення складено "16" січня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк