УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання рішення суду

м. Київ

13.01.2025Справа № 910/6384/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/6384/24

за позовом Корпорації «ТСМ Груп»

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 82 782, 92 грн.

Представник сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась Корпорація «ТСМ Груп» (далі за текстом - Корпорація, Позивач) до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі за текстом - АТ «НАЕК «Енергоатом», Відповідач) про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 82 782,92 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 позовні вимоги Корпорації «ТСМ Груп» до АТ «НАЕК «Енергоатом» задоволено частково, стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь Корпорації «ТСМ Груп» інфляційні втрати у сумі 44 248, 18 грн., 3 % річних у сумі 38 414, 56 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 3 000 грн. та судовий збір в сумі 2 422, 40 грн. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі № 910/6384/24 залишено без змін, а також стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь Корпорації «ТСМ Груп» 4 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

22.11.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява АТ «НАЕК «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/6384/24 від 02.09.2024 на один рік з моменту його ухвалення - до 02.09.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви з АТ «НАЕК «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/6384/24 від 02.09.2024 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

25.12.2024 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 судом видано накази.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , на підставі розпорядження керівника апарату суду № 01.3-16/1417/24 від 24.12.2024 матеріали судової справи № 910/6384/24, зареєстровані за вхідним № 07-10/11371/24 передано на повторний автоматизований розподіл.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи № 910/6384/24, зареєстрованих за вхідним № 07-10/11371/24, визначено суддю Пукаса А.Ю. для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2025 розгляд заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення у справі № 910/6384/24 призначено на 13.01.2025.

У судове засідання 13.01.2025 представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

З огляду на те, що учасники справи належним чином повідомленні про місце, дату та час судового засідання, враховуючи наявність клопотання заявника про розгляд поданої ним заяви без його участі, суд дійшов висновку здійснити розгляд останньої по суті.

Відповідно до частини 1 та частини 4 статті 331 ГПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із викладених Відповідачем обґрунтувань вбачається, що у якості підстав для відстрочення виконання рішення сторона посилається на:

- неможливість здійснити оплату за Договором в результаті окупації військовими формуваннями Російської Федерації частини виробничих потужностей Відповідача в ході військової агресії;

- Відповідач входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

- Відповідач фактично забезпечує покриття основного фінансового навантаження, необхідного для реалізації загальносуспільного інтересу та зазначає надзвичайно великих фінансових витрат у межах його виконання за відсутності джерела та механізму компесанції за виконання таких спеціальних обов`язків;

- зменшення грошових надходжень за відпущену на ринок електроенергію у зв`язку з початком військової агресії та тяжкий фінансовий стан Відповідача;

- наявність форс-мажорних обставин;

- захоплення з 04.03.2022 міста Енергодар Запорізької області, де розташована ВП ЗАЕС, яка з вересня 2022 не здійснює відпуск електричної енергії, що ще більш ускладнює грошові надходження.

Суд зазначає, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, а обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, покладається на зацікавлену особу.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, суд дійшов висновку, що подана Відповідачем заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Недостатність чи відсутність коштів у Відповідача не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна відстрочити.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наданих Відповідачем доказів судом не вбачається за можливе встановити існування виняткових обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення суду у даній справі або роблять його неможливим.

Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

За приписами статей 73-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 7 статті 331 ГПК України встановлено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись статтями 234, 331 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/6384/24 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 13.01.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали підписано: 14.01.2025

Суддя Антон ПУКАС