ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року Справа № 924/503/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників:

позивача: Мартьянової Л.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача: Болишевої М.О. (в режимі відеоконференції)

третьої особи: Костроміна Д.Г. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 23.09.2024, повне рішення складено 26.09.2024, у справі № 924/503/24

за позовом Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'', м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Новатор'', м.Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Акціонерного товариства ''Українська оборонна промисловість'', м. Київ

про стягнення 20 862 530,85 грн

У травні 2024 року Приватне акціонерне товариство ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Новатор'' 20 862 530,85 грн, з яких 20 507 753,88 грн - основна заборгованість по договору про врегулювання небалансів електричної енергії, 185 545,57 грн - інфляція, 169 231,40 грн - 3% річних /т. 1 а.с. 1-6/.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Новатор'' на користь Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' 8 233 429,70 грн - основної заборгованості по договору про врегулювання небалансів електричної енергії, 185 545,57 грн - інфляції, 16 923,14 грн - 3% річних, 103 058,48 грн - витрат зі сплати судового збору.

У частині позовних вимог про стягнення 152 308,26 грн - 3% річних відмовлено.

Провадження в частині стягнення 12 274 324,18 грн основної заборгованості по договору про врегулювання небалансів електричної енергії закрито /т. 2 а.с. 173-177/.

Позивач Приватне акціонерне товариство ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'', частково не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 скасувати в частині відмови у стягненні 152 308,26 грн - 3% річних та ухвалити нове рішення у цій частині, яким позовні вимоги про стягнення сум 3% річних у розмірі 152 308,26 грн задоволити повністю /т. 2 а.с. 185-189/.

В обгрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- між Приватним акціонерним товариством ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' (оператор системи передачі, далі ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Новатор'' (сторона відповідальна за баланс, далі СВБ) укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом подання відповідної заяви про приєднання до такого договору та акцептування ПАТ ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' вказаної заяви;

- з урахуванням змін до типового договору вносилися зміни до умов договору, зокрема, з 09.06.2022 діяла редакція договору, затверджена наказом НЕК ''Укренерго'' № 236 від 09.06.2022 (заява-приєднання від 09.06.2022); з 01.03.2024 діє редакція договору, затверджена наказом НЕК ''Укренерго'' № 117 від 01.03.2024 (заява-приєднання від 01.03.2024).

- відповідач не сплатив позивачу вартість небалансів електричної енергії за період січень 2023 року квітень 2023 року, чим порушив зобов`язання, передбачені Законом, Правилами ринку і договором, тому позивачем нараховано відповідачу за період з 11.01.2024 по 03.05.2024 інфляційні у розмірі 185 545,57 грн та 3% річних у розмірі 169 231,40 грн;

- нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання; ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми; подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18;

- Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі ст. 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю;

- зменшення розміру 3% річних на 90% не підлягає застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми (правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 25.09.2024 № 910/17252/23);

- судом першої інстанції не враховано той факт, що відповідачем не надано інших доказів, які б підтверджували б надзвичайні і невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлювали належне виконання стороною свого обов`язку по договору;

- відповідач не надав доказів того, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало відповідачу здійснювати господарську діяльність під час введеного воєнного стану та перешкоджали відповідачу повідомити позивача про настання обставин непереборної сили;

- крім цього матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини стосуються обох сторін договору;

- несплата ТОВ ''Новатор'' за договором ускладнює фінансовий стан позивача та призводить до нестійкості фінансово-економічного становища НЕК "Укренерго";

- загальна заборгованість учасників балансуючого ринку перед оператором системи передачі (НЕК "Укренерго") постійно зростає, що вочевидь значно ускладнює процес належного виконання позивачем своїх грошових зобов`язань перед учасниками балансуючого ринку.

За наведених обставин скаржник вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні стягнення 3% річних у розмірі 152 308,26 грн є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України.

Автоматизованою системою діловодства суду для розгляду справи № 924/503/24, протокол від 15.10.2024, визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Тимошенко О.М., Юрчук М.І.

Листом № 924/503/24/6859/24 від 15.10.2024 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

22.10.2024 до суду надійшли матеріали справи № 924/503/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' на рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на "27" листопада 2024 р. о 10:00 год. /т. 2 а.с. 211/.

13.11.2024 (вх. № 9886/24) від ТОВ "Новатор" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 в частині відмови у стягненні 3% річних у розмірі 152 308,26 грн залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення /т. 2 а.с. 214-219/.

15.11.2024 (вх. № 9964/24) від АТ "Українська оборонна промисловість" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ТОВ "Новатор" є підприємством оборонно-промислового комплексу, що має особливе значення для держави, тому з урахуванням правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, суд першої інстанції підставно зменшив розмір 3% річних, нарахованих за ст. 625 ЦК України /т. 2 а.с. 227-229/.

Ухвалою суду від 18.01.2024 задоволено заяву (вх № 5454/24) представника Акціонерного товариства ''Українська оборонна промисловість'' про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 2 а.с. 243/.

Ухвалою суду від 21.11.2024 задоволено заяву (вх № 5513/24) представника Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 3 а.с. 11/.

Ухвалою суду від 25.11.2024 задоволено заяву (вх № 5543/24) представника Товариства з обмеженою відповідальністю ''Новатор'' про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 3 а.с. 26/.

Ухвалою суду від 27.11.2024 розгляд справи відкладено на 08.01.2025 о 10:00 год. /т. 3 а.с. 35/.

В судовому засіданні 08.01.2025 представник Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 скасувати в частині відмови у стягненні 152 308,26 грн - 3% річних та ухвалити нове рішення у цій частині, яким позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 152 308,26 грн задоволити повністю.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ''Новатор'' надав заперечення щодо апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник Акціонерного товариства ''Українська оборонна промисловість'' надав пояснення по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між приватним акціонерним товариством ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' (оператор системи передачі, далі ОСП) та товариством з обмеженою відповідальністю ''Новатор'' (сторона відповідальна за баланс, далі СВБ) укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом подання відповідної заяви про приєднання до такого договору та акцептування ПАТ ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' вказаної заяви.

Цей договір може бути змінений оператором системи передачі в односторонньому порядку у разі внесення регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. Договір зі змінами оприлюднюється на сайті оператора системи передачі (п. 10.1, 10.3).

З урахуванням змін до типового договору вносилися зміни до умов договору, зокрема, з 09.06.2022 діяла редакція договору, затверджена наказом НЕК ''Укренерго'' № 236 від 09.06.2022 (заява-приєднання від 09.06.2022); з 01.03.2024 діє редакція договору, затверджена наказом НЕК ''Укренерго'' від 01.03.2024 № 117 (заява-приєднання від 01.03.2024).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору про врегулювання небалансів електричної енергії, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії стороною відповідальною за баланс, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості сторони відповідальної за баланс.

Пунктом 1.4 договору визначено, що оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії з стороною відповідальною за баланс у порядку, визначеному Законом України ''Про ринок електричної енергії'' та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 307 (далі Правила ринку).

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони відповідальної за баланс та оператора системи передачі, розраховуються адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.

Згідно з п. 5.9-5.10 договору, оператор системи передачі надає стороні відповідальній за баланс у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням кваліфікованого електронного підпису, далі КЕП) два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано. Сторона відповідальна за баланс протягом двох робочих днів повертає оператору системи передачі один примірник підписаного зі своєї сторони акту купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням кваліфікованого електронного підпису).

Згідно з п. 2.2 договору, порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури для оплати за врегулювання небалансів:

- рахунок-фактура № 533 від 08.01.2024 за врегулювання небалансів у розрахунковий період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на загальну суму 11 351 071,37 грн.

Сторонами договору підписаний акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/01-0296 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.01.2023 № ВН/23/01-0296 згідно з договором від 31.07.2019 № 0296-01024 від 21.04.2023. Акт-коригування січня містить погоджені сторонами договору обсяги купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за період з 01.01.2023 по 31.01.2023.

- рахунок-фактура № 543 від 18.01.2024 за врегулювання небалансів у розрахунковий період з 01.02.2023 по 28.02.2023 на загальну суму 6 088 400,36 грн.

Сторонами договору підписаний акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/02-0296 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2023 № ВН/23/02-0296 згідно з договором від 31.07.2019 № 0296-01024 від 10.05.2023. Акт-коригування лютого містить погоджені сторонами договору обсяги купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за період з 01.02.2023 по 28.02.2023

- рахунок-фактура № 09 від 01.03.2024 за врегулювання небалансів у розрахунковий період з 01.03.2023 - 31.03.2023 на загальну суму 2 663 218,24 грн.

Сторонами договору підписаний акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/03-0296 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2023 № ВН/23/03-0296 згідно з договором від 31.07.2019 № 0296-01024 від 08.06.2023. Акт-коригування березня містить погоджені сторонами договору обсяги купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за період з 01.03.2023 по 31.03.2023.

- рахунок-фактура № 313 від 29.03.2024 за врегулювання небалансів у розрахунковий період з 01.04.2023 - 30.04.2023 на загальну суму 405 063,91 грн.

Сторонами договору підписаний акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/04-0296 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 № ВН/23/04-0296 згідно з договором від 31.07.2019 № 0296-01024 від 04.07.2023. Акт-коригування квітня містить погоджені сторонами договору обсяги купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за період з 01.04.2023 - 30.04.2023.

Листом від 07.02.2024 № 081/332 відповідач повідомив позивача про ускладнення виконання договору у зв`язку з виникненням на підприємстві форс-мажорних обставин згідно з сертифікатом № 6800-24-0263 Хмельницької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5), і просив надати розстрочку у погашенні заборгованості.

Однак листом № 01/12259 від 27.02.2024 позивач відмовив у розстроченні заборгованості за договором.

Враховуючи, що відповідач не сплатив позивачу вартість небалансів електричної енергії за період січень 2023 року квітень 2023 року, позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 20 507 753,88 грн, 185 545,57 грн інфляційних втрат та 169 231,40 грн 3% річних, нарахованих за період прострочення з 11.01.2024 по 03.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2024 відкрито провадження у справі № 924/503/24 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.06.2024 залучено до участі у справі акціонерне товариство ''Українська оборонна промисловість'' у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Після подання позову до суду відповідач у період з 23.05.2024 по 19.09.2024 частково сплатив 12 274 324,18 грн основного боргу, про що свідчать платіжні інструкції: № МЕВ044/1 від 23.05.2024 на суму 682 620,15 грн, № МЕВ045/1 від 23.05.2024 на суму 100 000,00 грн, № 3038 від 31.05.2024 на суму 10 000 000,00 грн, № МЕВ046/1 від 03.06.2024 на суму 21 000,00 грн, від 10.07.2024 на суму 21 000,00 грн, № 3440 від 19.06.2024 на суму 547 429,53 грн, № МЕВ047/1 від 20.06.2024 на суму 12 000,00 грн, № МЕВ048/1 від 20.06.2024 на суму 106 433,90 грн, № МЕВ050/1 від 25.07.2024 на суму 141 208,90 грн, № МЕВ051/1 від 12.08.2024 на суму 24 000,00 грн, № МЕВ052/1 від 16.08.2024 на суму 59 294,50 грн, № МЕВ053/1 від 20.08.2024 на суму 71483,90 грн, № МЕВ054/1 від 17.09.2024 на суму 80 765,80 грн, № МЕВ055/1 від 19.09.2024 на суму 407 087,50 грн.

Борг відповідача після проведених оплат за договором небалансів електричної енергії складає 8 233 429,70 грн.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення 12 274 324,18 грн основної заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку зі сплатою цієї частини боргу після звернення позивача до суду. Позовні вимоги про стягнення 8 233 429,70 грн боргу, 185 545,57 грн інфляційних втрат суд задоволив.

Одночасно суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних є підставними, але застовувавши ч. 2 ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшив їх розмір на 90% до 16 923,14 грн (10% від заявленого позивачем розміру), у зв`язку з чим у стягненні з відповідача 152 308,26 грн 3% річних відмовив.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції переглядає рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 лише в частині відмови у стягненні з відповідача 152 308,26 грн - 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 в частині відмови у стягненні з відповідача 152 308,26 грн 3% річних слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або Законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1 договору про врегулювання небалансів електричної енергії за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Так позивач за порушення зобов`язання по оплаті вартості небалансів електричної енергії за період січень 2023 року квітень 2023 року нарахував 169231,40 грн 3% річних за період прострочення з 11.01.2024 по 03.05.2024 на підставі ст. 625 ЦК України.

У свою чергу, ухвалюючи оскаржуване рішення, Господарський суд Хмельницької області (враховуючи клопотання заявлене у відзиві на позовну заяву про зменшення розміру 3% річних на 99%) дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру належних до стягнення з відповідача нарахувань, зокрема, 3% річних до 16 923,14 грн - до 10% від заявленого позивачем розміру.

Згідно зі статтею 233 ГПК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зробила загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, тоді як підстави та обставини для такого зменшення процентів річних суд повинен встановлювати у кожному конкретному випадку.

Згідно з п. 8.38 постанови від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, вказала, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

У пункті 8.41 постанови від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав.

Зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів. Тому в питаннях підстав для зменшення розміру штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд вирішує це питання на власний розсуд з огляду на конкретні обставини, якими обумовлене таке зменшення (пункт 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22).

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, свідчать про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права. (пункти 213 та 214 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22).

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру заявлених до стягнення 3% річних до розміру 16 923,14 грн, що становить 10% від заявленого розміру.

Водночас судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги взято до уваги наступні обставини.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач сплатив частину основного боргу у розмірі 12 274 324,18 грн, тобто відповідач хоч із простроченням, але виконує свої зобов`язання в міру фінансових можливостей.

Скаржник не надав належних доказів настання для нього негативних наслідків внаслідок несвоєчасного погашення саме відповідачем заборгованості, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що допущена відповідачем заборгованість ускладнює фінансовий стан позивача та призводить до нестійкого фінансово-економічного становища.

ТОВ «Новатор» є підприємством оборонно-промислового комплексу, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, відповідно до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

ДП Новатор, правонаступником якого є ТОВ «Новатор» є суб`єктом літакобудування.

Через агресивні військові дії російської федерації завдано значну матеріальну шкоду ТОВ «Новатор», виникло скрутне фінансове становище Товариства.

В обгрунтування неможливості виконання зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 31.07.2019 за № 0296-01024 відповідач надав Сертифікат № 6800-24-0263 від 06.02.2024 Хмельницької торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): пожежа, вибухи, неможливість здійснювати господарську діяльність внаслідок ракетного удару, який відбувся 08.01.2024 в період з 07 год. 25 хв. по 07 год. 56 хв. по об`єкту ДП "Новатор", який призвів до його пошкодження та часткового знищення. У цьому Сертифікаті № 6800-24-0263 Хмельницької ТПП вказується, що форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають станом на 6 лютого 2024 року, тобто не закінчені станом на дату видачі Сертифікату.

Сертифікат Хмельницької ТПП виданий Державному підприємству «Новатор», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Новатор».

Так згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000008, 2 крилатими ракетами уражено територію ДП «Новатор» АТ «Українська оборонна промисловість» м. Хмельницький, Хмельницької області, вул. Тернопільська, 17, пошкоджено декілька цехів, загинули працівники підприємства.

На підставі наказу ДП «Новатор» № 11 від 16.01.2024 «Про регламент роботи підприємства в січні 2024 року та лютому 2024 року», у зв`язку з надзвичайною подією, що виникла внаслідок військової агресії російської федерації, встановлено неробочими днями з 16 січня по 4 лютого 2024 року для всіх категорій працівників підприємства.

ДП «Новатор» надіслало ПАТ НЕК «Укренерго» повідомленням від 10.01.2024 № 041/69 про виникнення обставин непереборної сили внаслідок ракетного обстрілу 08.01.2024 підприємства.

Відповідно до листа в.о. директора ДП "Новатор" № 050/298 від 02.02.2024, у зв`язку з надзвичайною подією, що виникла внаслідок військової агресії російської федерації, підприємство частково (окремі виробничі підрозділи) призупинило діяльність до моменту забезпечення електроенергією, водою та відновлення основних засобів виробництва.

Листом від 13.03.2024 № 081/725 ТОВ "Новатор" повідомило ПАТ НЕК "Укренерго" про те, що виконання договору продовжує бути ускладненим, у зв`язку із виникненням на підприємстві форс-мажорних обставин, але триває процес відновлення виробничої та господарської діяльності ТОВ Новатор, укладаються нові контракти, зокрема контракти з держзамовником у сфері оборони, що в свою чергу гарантують надходження грошових коштів.

Разом з тим при оцінці правомірності зменшення 3% річних колегією суддів враховується, що судом першої інстанції стягнуто 185 545,57 грн інфляційних втрат, право на зменшення яких належить лише позивачу, так і відсутність в діях відповідача умисних (заздалегідь передбачуваних) дій, що призвели до порушення виконання ним умов договору в частині здійснення своєчасної оплати.

За наведеного колегія суддів вважає, що зменшуючи розмір 3% річних на 90%, суд першої інстанції врахував ситуацію в країні, специфіку покладених завдань на відповідача у сфері оборони, важливість збереження господарської діяльності, а також часткову сплату суми основного боргу, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, а також те, що стягнення максимально можливого розміру 3% річних негативно вплине фінансовий стан відповідача та зумовить збитковість його діяльності. Тому зменшення розміру 3% річних на 90% у даному випадку є оптимальним балансом інтересів сторін та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

З огляду на викладені обставини в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру 3% на 90% (з 169 231,40 грн до 16 923,14 грн).

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення в частині вирішення питання щодо зменшення нарахованих позивачем до стягнення 3% річних є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 в оскаржуваній частині відсутні.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ''Національна енергетична компанія ''Укренерго'' - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі № 924/503/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 924/503/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "16" січня 2025 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.