ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

13.01.2025 Справа № 904/1811/24

За скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. у виконавчому провадженні № 75940809 від 02.09.2024 у справі № 904/1811/24:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про скарга на дії державного виконавця

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

від позивача: Андрійко Є.Л.;

від відповідача (заявника): не з`явився;

приватний виконавець: Крайчинський С.С.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз", в якому просить суд стягнути заборгованість за типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 у загальній сумі 370 177 248, 66 грн, з яких: основний борг у сумі 242 284 935, 64 грн, пеня у сумі 43 824 752, 77 грн, 3% річних у сумі 14 397 899, 04 грн, інфляційні втрати у сумі 69 669 661, 21 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" залишено без руху.

01.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшла заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1811/24 за правилами за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.06.2024.

08.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 10.05.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про забезпечення проведення судових засідань у справі № 904/1811/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 04.06.2024.

29.05.2024 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 31.05.2024 клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про забезпечення проведення судових засідань у справі № 904/1811/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 04.06.2024 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 17.06.2024.

13.06.2024 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" надійшли додаткові пояснення.

14.06.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшли додаткові пояснення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи КРИВОРІЖГАЗ (50051, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1; ідентифікаційний код 03341397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, Київ 116, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 40121452) суму основного боргу в розмірі 242 284 935, 64 грн, пеню у розмірі 43 824 752, 77 грн, 3 % річних у розмірі 14 397 899, 04 грн, інфляційні втрати в розмірі 69 669 661, 21 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 847 840 грн.

23.07.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 904/1811/24.

Від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" 24.12.2024 надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С., в якій просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо не розгляду по суті заяв боржника у виконавчому провадженні № 75940809, поданих Боржником приватному виконавцю 02 грудня 2024 року та 11 грудня 2024 року за вихідними № № СЛ-908-122 та СЛ-929-1224;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича розглянути по суті заяви АТ Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз, як Боржника у виконавчому провадженні № 75940809, про скасування постанови приватного виконавця від 02.12.2024 року за вихідним № СЛ-908-1224 та від 11.12.2024 за вихідним № СЛ-929-1224.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 04.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським Сергієм Станіславовичем у виконавчому провадженні № 75940809 було винесено постанову про арешт коштів Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 141 614 586, 72 грн, відповідно до тексту якої було накладено арешт на грошові кошти AT Криворіжгаз, що знаходилися на рахунках: №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкритих в AT Ощадбанк (01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г); № НОМЕР_6 , відкритому в АБ УКРГАЗБАНК (01015 м. Київ, вул. Старонаводницька, 19, 21, 23).

Накладення 04.09.2024 арешту на кошти, які містяться на вищезазначених рахунках перешкоджають здійсненню господарської діяльності АТ Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз, оскільки у товариства існує необхідність в сплаті поточних платежів, зокрема зі сплати орендної плати за землю, місцевих податків і зборів, орендних платежів тощо.

З метою повідомлення приватного виконавця про існування вищевказаних обставин боржником (АТ "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз") на адресу приватного виконавця виконавчого було направлено заяви про скасування винесеної у виконавчому провадженні № 75940809 постанови приватного виконавця від 02.12.2024 за вихідним № СЛ-908-1224 та від 11.12.2024 за вихідним № СЛ-929-1224. Однак, вказані заяви приватним виконавцем не розглянуті, що і стало причиною для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця.

Ухвалою суду від 27.12.2024 розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 13.01.2025, запропоновано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Крайчинському Сергію Станіславовичу до засідання подати письмові пояснення щодо скарги, а також матеріали виконавчого провадження АСВП № 75940809, що містяться в електронному архіві автоматизованої системи виконавчого провадження у формі електронних документів.

06.01.2025 від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

07.01.2025 від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича надійшли заперечення на скаргу на дії приватного виконавця.

За змістом заперечень приватний виконавець вказує на те, що ухвалою суду від 08.10.24 у справі № 904/1811/24 визнано дії приватного виконавця щодо винесення та накладання арешту кошти боржника правомірними та такими, що вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства з метою забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення. Враховуючи норми ч.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Надіслані боржником заяви про скасування винесеної у виконавчому провадженні № 75940809 постанови приватного виконавця від 02.12.2024 за вихідним № СЛ-908-1224 та від 11.12.2024 за вихідним № СЛ-929-1224 не містять достатніх підстав для застосування приватним виконавцем положень пункту 10-2 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» та скасування самостійно/одноособово постанову від 04.09.2024 про арешт коштів боржника.

Ухвала суду від 07.01.2025 клопотання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про забезпечення проведення судових засідань у справі № 904/1811/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

08.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшов відзив на скаргу, за змістом якого позивач просить суд залишити скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" без розгляду.

В судове засідання 13.01.2025 з`явилися представник позивача та приватний виконавець. Відповідач явку в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною другою статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Розглянувши подану скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз", з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд зазначає наступне.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження)

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї за відомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження).

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 закону України Про виконавче провадження).

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (ч. 2 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження).

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках (ч. 3 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

З викладеного вбачається, що законом на виконавця покладено обов`язок вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно на підставі поданого йому виконавчого документу. Крім того, законом надано виконавцю право накладати арешт на майно та кошти боржника при виконанні ним судових рішень. Проте, на виконавця не покладається обов`язок перевіряти обставини, чи відносяться наявні у боржника рахунки, які відкриті в банківських установах, до рахунків, щодо яких звернення стягнення та накладення арешту заборонено різними законами (ст. 35-1 Податкового кодексу України, ст. 15-1 Закону України Про електроенергетику, ст. ст. 19-1 та ст. 26-1 Закону України Про теплопостачання, ст. 18-1 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення, ст. 8 Закону України Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів диверсій спричинених збройною агресією російської федерації проти України та Державний Реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів диверсій спричинених збройною агресією російської федерації проти України або щодо коштів на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження визначено перелік рахунків, кошти на яких знаходяться під забороною звернення на них стягнення та накладення арешту.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Між тим, в силу положень ч. 1 - 3 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження виконавцю надано право звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Аналіз положень Закону України Про виконавче провадження свідчить, що звернення стягнення є одним із заходів примусового виконання судових рішень, який виконавець має право застосувати під час здійснення виконавчого провадження. Закон України Про виконавче провадження розмежовує поняття майна та коштів для цілей вжиття заходів примусового виконання судових рішень шляхом накладення арешту на майно та/або на кошти боржника. При цьому, за змістом абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення за виконавчими документами на кошти боржника здійснюється в першу чергу.

Встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинськм Сергієм Станіславовичем 04.09.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 75940809 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 у справі № 904/1811/24 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи КРИВОРІЖГАЗ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" суму основного боргу в розмірі 242 284 935, 64 грн, пеню у розмірі 43 824 752, 77 грн, 3 % річних у розмірі 14 397 899, 04 грн, інфляційні втрати в розмірі 69 669 661, 21 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 847 840 грн, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору, основною винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 141 614 586, 72 грн.

Отже, зміст винесеної приватним виконавцем постанови від 04.09.2024 про арешт коштів боржника відповідає приписам статей 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження" та визначеним Законом повноваженням державного виконавця, зокрема в частині заборони накладення арешту та звернення стягнення на кошти, які містять на рахунках із спеціальним режимом використання.

В той же час, обґрунтовуючи скаргу боржник вказує на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо не розгляду по суті заяв боржника у виконавчому провадженні № 75940809, поданих Боржником приватному виконавцю 02 грудня 2024 року та 11 грудня 2024 року за вихідними № № СЛ-908-122 та СЛ-929-1224.

Так, боржником на адресу приватного виконавця виконавчого було направлено заяви про скасування винесеної у виконавчому провадженні № 75940809 постанови приватного виконавця від 02.12.2024 за вихідним № СЛ-908-1224 та від 11.12.2024 за вихідним № СЛ-929-1224. Однак, вказані заяви приватним виконавцем не розглянуті, що і стало причиною для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця.

Заперечуючи доводи скаржника приватний виконавець вказує на те, що діючим законодавством визначено чіткі вимоги, які б надавали право приватному виконавцю самостійно приймати рішення щодо скасування прийнятих ним процесуальних документів чи їх частин.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, приватний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи, за умови наявності об`єктивних підстав, має право своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні. Розділ ХІІІ доповнено пунктом 10-2 згідно із Законом № 2129-ІХ від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2455-ІХ від 27.07.2022, № 2456-ІХ від 27.07.2022, № 2468-ІХ від 28.07.2022; в редакції Закону № 3048-ІХ від 11.04.2023\

Таким чином, абзац 18 п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" визначає право, а не обов`язок приватного виконавця своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні за умови наявності об`єктивних підстав

Згідно з приписами ч. 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" визначений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Враховуючи вищевикладені норми, приватним виконавцем, за результатами розгляду заяв боржника від 02.12.2024 та від 11.12.2024, листом від за вих. № 2737 повідомлено про відсутність підстав для скасування постанови про арешт коштів боржника, та роз`яснено щодо законодавчо визначеної можливості стороні виконавчого провадження на самостійне звернення до суду із заявою щодо відстрочки/розстрочки виконання судового рішення або ж укладання із стягувачем мирової угоди.

Відтак, доводи скаржника про неправомірну бездіяльність приватного виконавця щодо не розгляду по суті заяв боржника у виконавчому провадженні № 75940809, поданих боржником приватному виконавцю 02.12.2024 та 11.12.2024 року за вихідними № № СЛ-908-122 та СЛ-929-1224(відповідно) та вимоги щодо зобов`язання приватного виконавця розглянути по суті заяви АТ Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз, як Боржника у виконавчому провадженні № 75940809, про скасування постанови приватного виконавця від 02.12.2024 року за вихідним № СЛ-908-1224 та від 11.12.2024 за вихідним № СЛ-929-1224 є необґрунтованими.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснивши оцінку наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що у суду відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 235, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича щодо не розгляду по суті заяв боржника у виконавчому провадженні № 75940809, поданих Боржником приватному виконавцю 02 грудня 2024 року та 11 грудня 2024 року за вихідними № № СЛ-908-122 та СЛ-929-1224 та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича розглянути по суті заяви АТ Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз, як Боржника у виконавчому провадженні № 75940809, про скасування постанови приватного виконавця від 02.12.2024 року за вихідним № СЛ-908-1224 та від 11.12.2024 за вихідним № СЛ-929-1224 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 13.01.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 15.01.2025.

Суддя В.І. Ярошенко