ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"06" січня 2025 р. Справа № 906/1576/23

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Василишин А.Р., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКАР" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року, повний текст складено 25 листопада 2024 року по справі №906/1576/23 (суддя Кравець С.Г.)

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКАР"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСКАР"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОК"

про визнання права іпотекодержателя на нежитлову будівлю,

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКАР"

до: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

про визнання припиненим права іпотеки на нежитлове приміщення.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15 литопада 2024 року за первісним позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (надалі - Позивач за первісним позовом) звернулося до Відповідача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКАР"(надалі - Відповідач 1 за первісним позовом) та до Відповідача 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСКАР"(надалі - Відповідач 2 за первісним позовом) за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОК" про визнання права іпотекодержателя на нежитлову будівлю, та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКАР"(надалі - Позивач за зустрічним позовом), до: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"(надалі - Відповідач за зустрічним позовом), про визнання припиненим права іпотеки на нежитлове приміщення по справі №906/1576/23 у задоволенні первісного позову відмовлено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, а саме в частині відмови в задоволенні зустрічного позову від Позивача за зустрічним позовом на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі Позивач за зустрічним позовом просив скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення зустрічного позову.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач прийшов до висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України за наступних підстав.

Пунктом 9 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до елементів апеляційної скарги віднесено перелік документів, що додаються, а пункт 2 частини 3 цієї ж статті до їх обов`язкового числа відносить, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами; встановлюються у таких розмірах - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Ураховуючи застосування пониженого коефіцієнту розміру ставки судового збору, суд апеляційної інстанції констатує, що Позивач за зустрічним позовом звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року по справі №906/1576/23 мав сплатити судовий збір в розмірі 138293,24 грн.

Відтак, Позивачем за зустрічним позовом не додано доказів сплати судового збору в повному розмірі; в додатках до апеляційної скарги відсутні такі докази також.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції констатує, що Позивачу за зустрічним позовом слід надати докази оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року по справі №906/1576/26 в розмірі 138293,24 грн.

Суд констатує, що частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

Як уже описувалося вище Позивачем за зустрічним позовом не було дотримано дану норму, доказів сплати судового збору в належному розмірі та у визначений Законом України "Про судовий збір" спосіб до апеляційної скарги не додано, що є підставою для застосування вимог частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на все вищевказане відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСКАР" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року по справі №906/1576/23 - залишити без руху.

2. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСКАР" усунути протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі 138293,24 грн.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСКАР", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Василишин А.Р.