РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1042/24

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго,

вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Комунального підприємства Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради, вул. Шевченка, 106, м. Чернігів, 14030;

предмет спору: про стягнення 31921,12 грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Малолєткін Р. адвокат, довіреність № 17 від 26.12.2024;

від відповідача: Марченко Н.І. адвокат, ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1107251, виданий 18.11.2024; Садчиков С.О. в.о. керівника згідно з розпорядженням від 14.07.2022 № 46.

У судовому засіданні 13.01.2025, після закінчення оголошеної перерви, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

05.11.2024, надійшов позов Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (далі АТ «ОТКЕ») до Комунального підприємства Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради про стягнення 31921,12 грн, з них: 30216,23 грн заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії на підставі типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, у редакції постанови КМУ № 1022 від 08.09.2021), за період з січня 2023 по квітень 2024 років, 1316,04 грн інфляційних втрат за період з червня по вересень 2024 року та 388,85 грн 3% річних за період з 01.06.2024 по 04.11.2024, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині своєчасної оплати вартості спожитої теплової енергії в спірному періоді.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; установив сторонам строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог, про що постановив ухвалу від 11.11.2024 (доставлена позивачу до його електронного кабінету в ЄСІТС 11.11.2024 о 20:38, про що свідчить довідка про доставку електронного листа; відповідачу направлена поштовою кореспонденцією, отримана ним 14.11.2024, підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.11.2024 № 510).

25.11.2024, у належний строк, через систему «Електронний суд», від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши, що договір між сторонами не був укладений; він не користується приміщеннями під?їзду і допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку № 106 по вул. Шевченка в місті Чернігові (де розміщений його об`єкт нерухомості), а також місцями загального користування і допоміжними приміщення багатоквартирного житлового будинку № 108 по вул. Шевченка в місті Чернігові. Відповідачу невідома інформація про те, хто і коли прийняв рішення про встановлення одного приладу обліку теплової енергії на два окремі багатоквартирні житлові будинки (за вказаними вище адресами). Вважає, що визначення частки теплової енергії, що підлягає оплаті за рахунок відповідача, є безпідставною оскільки: позивач неправомірно розподіляє обсяг теплової енергії, спожитої мешканцям будинку № 106 на два будинки (бо один вузол обліку), а відповідачу лише на площу будинку № 106 (як наслідок, його частка в загальнобудинкових витратах штучно збільшена); позивач неправомірно визначає обсяг витрат на загальнобудинкові потреби в спірному періоді (без урахування вимог чинної Методики № 315) та завищує вартість послуг з опалення місць загального користування; не обґрунтовує належними доказами вихідні дані при здійсненні розподілу теплової енергії між споживачами; поставив під сумнів правомірність наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку вартості послуг з теплопостачання. Проти похідних вимог (3% річних та інфляційних втрат) заперечив, з огляду на відсутність укладеного сторонами договору та не погодження строку виконання грошового зобов`язання.

02.12.2024, від позивача, через систему «Електронний суд», надійшла відповідь на відзив (подана в належний строк), якою спростовуючи доводи відповідача, зазначив, що договірні відносини між АТ «ОТКЕ» (виконавцем послуг з постачання теплової енергії) та споживачем (власником (користувачем) нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку по вул. Шевченка 106 в м. Чернігові) врегульовані Типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії (затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019), що є публічним договором приєднання. Зазначив, що внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід?ємною частиною, а співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці в будинку (тобто пропорційно до займаної ними площі в будівлі). Звертав увагу, що за п. 6 розділу І Методики № 315 в разі, якщо дві та більше будівлі/будинки мають загальний ввід зовнішньої інженерної мережі зі спільним для них вузлом комерційного обліку, розподіл здійснюється як для однієї будівлі/будинку відповідно до вимог цієї Методики. Щодо рахунку № 1-0548 від 31.01.2023 позивач повідомив, що різниця в нарахуванні відбулася за рахунок уточнення відповідачем площі по належному йому нежитловому приміщенню (сума до сплати скоригована в наступному місяці на « 2589,86 грн»). Щодо загальної площі, відповідно до якої здійснюється розподіл обсягу теплової енергії для визначення частки співвласника будинку в витратах на опалення місць загального користування, зауважив, що така площа визначена виходячи з загальної площі житлових будинків 106 і 108 і складає 10902,31 кв. м. (до уточнення відповідачем площі його нежитлового приміщення складала 11104,81 кв. м.). Також звертав увагу, що п. 9 розділу IV Методики № 315 зобов?язує Теплопостачальника здійснювати коригування обсягу витрат на загальнобудинкові потреби з урахуванням площі приміщень з індивідуальним опаленням у будівлях (формула 26 цього пункту), що враховано АТ «ОТКЕ».

04.12.2024, в установлений строк, через систему «Електронний суд», відповідач подав письмові заперечення на відповідь на відзив та підтримав правову позицію, наведену в відзиві на позов. Окремо звертав увагу на розбіжності в опалювальних площах, використаних позивачем у розрахунку частки теплової енергії, розподіленої на загальнобудинкові потреби будівель.

06.12.2024, через систему «Електронний суд», позивач подав додаткові пояснення по суті спору.

З метою повного та всебічного розгляду справи, перевірки правильності розрахунку позивача, з огляду заперечення відповідача в письмових заявах по суті спору, суд за власною ініціативою призначив судове засідання на 16.12.2024, в яке викликав повноважних представників обох сторін; ухвалив позивачу до початку судового засідання надати належні докази на підтвердження площ будинків по вул. Шевченка, 106 та по вул. Шевченка, 108 в м. Чернігові, що застосовуються в його розрахунках (доданих до матеріалів справи), про що постановив ухвалу від 11.12.2024 (доставлена сторонам до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 11.12.2024 о 18:39, що підтверджується довідками про доставку електронного листа).

До початку судового засідання позивач подав до суду запитувані документи на підтвердження вихідних даних у розрахунку в частині опалювальних площ (житлових та нежитлових приміщень) у будівлях по вул. Шевченка 106 та 108 в м. Чернігові.

У судове засідання 16.12.2024 прибули повноважні представники сторін.

Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважних представників сторін.

Представники позивача позов підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та надали пояснення щодо нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії в спірному періоді; представники відповідача заперечили проти задоволення позову.

У судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2025.

06.01.2025, відповідач надав додаткові письмові пояснення по суті спору, де навів контрозрахунок вартості отриманих послуг по окремих місяцях у спірному періоді, виходячи з площ МЗК у будинках, за адресами: м. Чернігів, вул. Шевченко №№ 106 та 108, повідомленої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» листом від 25.12.2024 № 536, на запит відповідача від 18.12.2024.

09.01.2025, позивач надав додаткові письмові пояснення по суті спору, в яких заперечив відносно методики нарахування вартості послуг застосованої відповідачем, позаяк, останнім не враховані витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення як передбачено Методикою № 315 (формули 23, 24).

У свою чергу, види та зміст заяв по суті спору визначені статтею 161 ГПК України, за частиною 5 якої суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Докази в справі подаються сторонами в строки визначені статтею 81 цього Кодексу.

За статтею 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Суд, керуючись приписами наведених норм, залишив зміст додаткових пояснень сторін поза увагою, оскільки зазначені документи надійшли до суду після початку розгляду спору по суті, підстави для поновлення строку на подачу додаткових доказів у справі належно не обґрунтовані.

13.01.2025, у судове засідання прибули повноважні представники сторін; суд продовжив розгляд справи по суті.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

За приписами частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), яка кореспондується з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язалася надавати другій стороні (споживачу, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язався оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за п. 5 частини 1 статті 1 якого житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За статтею 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України (далі КМУ) або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Послуга надається споживачу згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021) надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору в загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги (п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії).

01.10.2021, на виконання вимог абз. 2 частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», АТ «ОТКЕ» опублікований Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії на офіційному веб-сайті за адресою http://new.teplo.cn.ua, який знаходиться в вільному доступі.

Згідно з п. 1 оприлюдненого АТ «ОТКЕ» Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Розпорядженнями Чернігівської міської ради від 12.10.2022 № 101-р «Про початок опалювального сезону 2022-2023 років на території міста Чернігова», № 46-р від 28.03.2023 «Про завершення опалювального сезону 2022-2023 років», від 17.10.2023 № 113-р «Про початок опалювального періоду 2023/2024 років на території міста Чернігова» та № 55-р від 27.03.2024 «Про завершення опалювального періоду 2023-2024 років на території міста Чернігова» вирішене питання про початок та звершення опалювальних сезонів 2022-2023 та 2023-2024 років на території міста Чернігова.

АТ «ОТКЕ» (виконавець) відповідно до Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-ІV, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 (далі Правила), є теплопостачальною організацією та виконавцем послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 108, що підтверджується роздруківкою витягу з переліку житлових будинків, в яких позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до схеми теплових мереж від котельні по просп. Л. Лук?яненка, 4а та ЦТП по вул. Кривулевська, 1 в м. Чернігові, прокладення мережі центрального теплопостачання, під?єднання житлового будинку № 106 відбулося через ввід до житлового будинку №108, тобто житлові будинки №106 та №108 розташовані з примиканням один до одного, відповідно трубопровід центрального опалення проходить через житловий будинок №106 та має одне під?єднання / ввід через житловий будинок №108 (а. с. 46).

Згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика № 315)), абзац 1 п. 6 розділу 1, в разі якщо дві та більше будівлі/будинки мають загальний ввід зовнішньої інженерної мережі зі спільним для них вузлом комерційного обліку, розподіл здійснюється як для однієї будівлі/будинку відповідно до вимог цієї Методики.

Актами про підключення теплової енергії для опалення від 24.10.2022 та від 09.11.2023 в опалювальні періоди 2022/2023 та 2023/2024 років (долучені до матеріалів справи) підтверджується, що в зв?язку з початком опалювальних періодів 2022/2023 та 2023/2024 років здійснювалося підключення та подача теплової енергії для опалення до житлового будинку розташованого за адресою вул. Шевченка, буд. 108 у м. Чернігові.

Таким чином, оскільки багатоповерхові житлові будинки № 106 та № 108 по вул. Шевченка в місті Чернігові мають загальний ввід зовнішньої інженерної мережі зі спільним для них вузлом комерційного обліку, то згідно з перерахованими актами підключення теплової енергії в опалювальні сезони 2022/2023 та 2023/2024 років здійснювалась Теплопостачальником до цих будинків одночасно.

Відповідач є користувачем адміністративної будівлі, загальною площею 331,8 кв. м., вбудованої в багатоповерховий житловий будинок в м. Чернігів по вул. Шевченка, буд. 106, що підтверджується інформаційною довідкою 903-4 від 15.08.2024 про реєстрацію іншого виду речового права права господарського відання.

Будинки в м. Чернігів по вул. Шевченка, 106, 108 обладнані комерційним приладом обліку теплової енергії, заводський номер 97107015, що підтверджується актом від 12.02.1998 (а. с. 43).

За актом від 13.06.2023 загального огляду нежитлового приміщення, що знаходиться в багатоквартирному житловому будинку по вул. Шевченка, 106 у м. Чернігові, приміщення відповідача має індивідуальне (газове) опалення; також через його приміщення проходять транзитні стояки діаметром 20 мм у кількості 10 шт., через які подається теплова енергія на весь житловий будинок.

Суд установив, що об?єкт (нежитлове приміщення адміністративна будівля, загальною площею 331,8 кв. м.), що належить відповідачу на праві господарського відання, розташований на 1 поверсі 9-ти поверхового будинку та є вбудованим приміщенням у житловий будинок за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 106, який приєднаний до мереж постачання теплової енергії, спільно з будинком по вул. Шевченка, 108 (мають спільній ввід зовнішньої мережі). Комерційний прилад обліку теплової енергії, заводський номер 97107015, установлений на два житлові багатоквартирні будинки: по вул. Шевченка, 106 та по вул. Шевченка, 108 в м. Чернігові (загальна опалювальна площа об`єктів 10902,31 кв. м., виходячи з відомостей внесених до інвентарних справ та технічної документації, доданих до матеріалів справи). Окреме встановлення лічильників тепла технічно неможливе. Обумовлене технічною особливістю прокладання теплових мереж.

Таким чином, оскільки нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку, за адресою: вул. Шевченка, 106 в м. Чернігів, за відсутності прийнятого співвласниками цього будинку рішення про вибір моделі договірних відносин та укладеного з виконавцем комунальної послуги відповідного договору, з 01.11.2021, між позивачем та відповідачем, як одним із співвласників цього будинку, вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

Зазначене спростовує доводи відповідача про те, що індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії сторонами не укладався.

Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку власник квартири або нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (в тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Наведене спростовує заперечення відповідача, що він не користується і не може користуватися приміщеннями під?їзду і допоміжними приміщеннями житлового будинку № 106 по вул. Шевченка в м. Чернігові.

За частиною 1 статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Обсяг спожитої послуги, визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика № 315) (п. 11 Типового індивідуального договору).

За п. 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої в будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Наведене спростовує доводи відповідача, що частка його витрат на загальнобудинкові потреби на опалення має бути обмежена виключно площею місць загального користування будинків по вул. Шевченка № № 106, 108 у м. Чернігові (виходячи з матеріалів первинної технічної інвентаризації на ці об`єкти).

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Обсяг спожитої в будинку послуги, визначений Теплопостачальником у спірному періоді на підставі актів надання послуг, згідно з якими зафіксовані поточні показання вузла комерційного обліку, заводський номер 97107015.

За підпунктом 3 п. 41 типового Договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, установленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування в строки, встановлені цим Договором.

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; та плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений КМУ. Наведене узгоджується зі змістом п. 30 типового Договору.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://www.teplovodo.com.ua. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (п. 31 типового Договору).

Згідно з п. 32 типового Договору розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

За п. 33, п. 34 типового Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, в тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За умовами п. 51, п. 52 цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору, він вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказав, що в період з січня 2023 по квітень 2024 років, відповідач належним чином не виконує зобов`язання з оплати вартості спожитої теплової енергії, як наслідок, за ним утворилась заборгованість у розмірі 30216,23 грн, на яку позивачем нараховано 1316,04 грн інфляційних втрат за період з червня по вересень 2024 року та 388,85 грн 3% річних за період з 01.06.2024 по 04.11.2024, на підставі статті 625 ЦК України.

Згідно з п. 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до положень статей 626 - 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За статтею 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади, державні органи та органи державної влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а в визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання в випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого КМУ, чи в випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору в вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, установлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3 статті 184 ГК України).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість виконання договору сторонами.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії (теплопостачання) господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Частина 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а в випадках, передбачених частиною 2 статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої в будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (в разі обліку теплової енергії в гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в наступному порядку, зокрема, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, установлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Згідно з п. 12 розділу IV Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Пунктом 6 розділу ІІІ Методики № 315 визначено, що в будівлі/будинку, в якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється на опалення опалювального приміщення, оснащеного вузлом розподільчого обліку, визначається на підставі показань відповідного вузла розподільчого обліку з урахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI, VIII цієї Методики.

Наказами АТ ОТКЕ № 377 від 01.11.2022 та № 432 від 02.11.2023 установлений розмір плати за абонентське обслуговування в розрахунку на одного абонента (споживача), для комунальних послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, що надаються споживачам АТ «ОТКЕ» за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг, що для відповідача в період з січня по жовтень 2023 року, за один місяць, складало 17,99 грн (з ПДВ) та з листопада 2023 по квітень 2024 років 24,09 грн (з ПДВ).

За підпунктом 1.1.3.2.1. п. 1.1. рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.11.2022 № 536 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води по Акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів» встановлено АТ «Облтеплокомуненерго» тариф на теплову енергію з урахуванням витрат на центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів для потреб інших споживачів (крім населення) на рівні 4438,17 грн/Гкал (без ПДВ). Тарифи на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води, встановлені цим рішенням, вводяться в дію з початку опалювального сезону 2022-2023 років.

Згідно з підпунктом 2.2.3.1. п. 2.2.3. рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.11.2023 № 709 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води по Акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів» встановлено АТ «Облтеплокомуненерго» тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів на рівні 3829,07 грн/Гкал (без ПДВ). Тарифи на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води, встановлені п. 2 цього рішення, застосовуються з 01.10.2023 та діють до 30.09.2024 включно.

За п. 2 постанови КМУ № 1209 від 10.11.2021 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із змінами ціни природного газу» (далі постанова № 1209) установлено, що механізм зміни теплопостачальною організацією (виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) застосовується до споживачів теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) з урахуванням диференціації тарифів, що визначається згідно з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженим постановою КМУ від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги».

Зміна розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) починаючи із нарахувань за жовтень 2021 року відображається щомісяця в платіжних документах зазначених споживачів, надісланих у місяці, що настає за розрахунковим періодом.

Про прийняте рішення щодо зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) теплопостачальна організація (виконавець послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) інформує шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті інформаційного повідомлення з наведенням відповідних обґрунтувань.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 1209, у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу: в жовтні 2023, у листопаді 2023, у грудні 2023, у січні 2024, у лютому 2024, у березні 2024 років (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) Теплопостачальником переглядався розмір нарахувань за теплову енергію в указаних місяцях, що відображено в платіжних документах споживача, виставлених у місяці, що настає за розрахунковим.

Про прийняті рішення щодо зміни розмірів нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії, в установленому порядку АТ «ОТКЕ» також інформувало споживачів шляхом розміщення на власному веб-сайті в вільному доступі інформаційних повідомлень з наведенням відповідних обґрунтувань, починаючи з 01.10.2021 по кожному розрахунковому періоду.

Наказами АТ ОТКЕ: № 456 від 04.12.2023, № 457 від 04.12.2023, № 471 від 28.12.2023, № 20 від 30.01.2024, № 37 від 26.02.2024, № 62 від 25.03.2024 «Щодо коефіцієнту перерахунку вартості» затверджені розміри коефіцієнту перерахунку вартості для споживачів теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій), визначений згідно з додатком 1 в м. Чернігів, а саме: за жовтень 2023 року в розмірі 1,14; за листопад 2023 року в розмірі 1,12; за грудень 2023 року в розмірі 1,06; за січень 2024 року в розмірі 1,03; за лютий 2024 року в розмірі 1,004; за березень 2024 року в розмірі 0,98.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, на виконання умов Договору, надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби з опалення (складовою яких є витрати на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення) будівель за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 106 та вул. Шевченка, 108, та нарахував плату за абонентське обслуговування, в період з січня 2023 по квітень 2024 років, у наступному обсязі: у січні 2023 року на суму 6378,34 грн (обсяг споживання: 1,1976 Гкал); у лютому 2023 року на суму 870,83 грн (обсяг споживання: 0,1635 Гкал, скоригований (зменшений) за рахунок попереднього місяця на -0,5835 Гкал); у березні 2023 року на суму 3072,19 грн (обсяг споживання: 0,5768 Гкал); у квітні 2023 року на суму 677,08 грн (обсяг споживання: 0,1271 Гкал); у травні липні 2023 року виставлена абонентська плата за послуги в сумі 17,99 грн (з ПДВ), що за три місяці, за підсумком, складає 53,97 грн (з ПДВ); у жовтні 2023 року на суму 829,87 грн (обсяг споживання: 0,17669 Гкал), у тому числі абонентська плата в сумі 17,99 грн (з ПДВ); у листопаді 2023 року на суму 3478,98 грн (обсяг споживання: 0,6248 Гкал; проведене коригування вартості послуг з урахуванням попереднього місяця на підставі п. 2 постанови КМУ № 1209), у тому числі абонентська плата в сумі 24,09 грн (з ПДВ) за цей місяць та в сумі 125,92 грн (з ПДВ) за попередні сім місяців; у грудні 2023 року на суму 3782,99 грн (обсяг споживання: 0,7718 Гкал; додатково проведене коригування вартості послуг на підставі п. 2 постанови КМУ № 1209), у тому числі абонентська плата в сумі 24,09 грн (з ПДВ); у січні 2024 року на суму 4863,75 грн (обсяг споживання: 1,02259 Гкал; додатково проведене коригування вартості послуг на підставі п. 2 постанови КМУ № 1209), у тому числі абонентська плата в сумі 24,09 грн (з ПДВ); у лютому 2024 року на суму 3101,01 грн (обсяг споживання: 0,66697 Гкал, додатково проведене коригування вартості послуг на підставі п. 2 постанови КМУ № 1209), у тому числі абонентська плата в сумі 24,09 грн (з ПДВ); у березні 2024 року на суму 3083,12 грн (обсяг споживання: 0,67933 Гкал, додатково проведене коригування вартості послуг на підставі п. 2 постанови КМУ № 1209), у тому числі абонентська плата в сумі 24,09 грн (з ПДВ); у квітні 2024 року нарахована плата за абонентське обслуговування в сумі 24,10 грн (з ПДВ).

На оплату перелічених послуг позивачем виставлені відповідачу до сплати рахунки фактури: № 1-0548 від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.10.2023, від 30.11.2023, від 31.12.2023, від 31.01.2024, від 29.02.2024, від 31.03.2024 та від 30.04.2024, - на загальну суму 30216,23 грн.

Обсяг теплової енергії на загальнобудинкові потреби з опалення в указаних будівлях у спірному періоді визначений пропорційно до займаної відповідачем площі, зокрема, в січні 2023 року виходячи зі співвідношення 415,60 кв. м. до 11104,81 кв. м. (де 415,60 кв. м. опалювальна площа приміщення відповідача за актом від 14.04.1995, доданим до заявки споживача від 18.03.2003 на укладення договору з Теплопостачальником (а. с. 196 - 198); та 11104,81 кв. м. загальна опалювальна площа двох будівель по вул. Шевченка 106 та 108, у тому числі з урахуванням опалювальних площ нежитлових приміщень згідно з технічною документацією та витягам з інвентарних справ по об`єктам нерухомості, наявних у матеріалах справи (а. с. 229 - 247)); у лютому квітні 2023 року виходячи зі співвідношення 213,10 кв.м. до 10902,31 кв.м. (де 213,10 кв.м. - опалювальна площа приміщення відповідача згідно з витягом з технічного паспорту на цей об`єкт нерухомості, наданим Теплопостачальнику споживачем в ході листування (а. с. 52 - 59, 176); та 10902,31 кв. м. - загальна опалювальна площа двох будівель по вул. Шевченка, 106 та 108, скоригована з урахуванням площі приміщення відповідача на 202,5 кв. м.); у жовтні листопада 2023 року виходячи зі співвідношення 213,10 кв. м. до 10904,81 кв. м. (де 10904,81 кв. м. - загальна опалювальна площа двох будівель по вул. Шевченка, 106 та 108, скоригована на 2,5 кв. м. на підставі довідки про опалювальні площі квартир у житловому будинку по вул. Шевченка, 108 (а. с. 248 - 249); у грудні 2023 березні 2024 років виходячи із співвідношення 213,10 кв. м. до 10904,71 кв. м. (де 10904,71 кв. м. - загальна опалювальна площа двох будівель по вул. Шевченка, 106 та 108, скоригована на -0,1 кв. м. на підставі довідки про опалювальні площі квартир у житловому будинку по вул. Шевченка, 108 (а. с. 250 - 251).

Суд, з урахуванням заперечень відповідача, вважає за доцільне звернути увагу, що коригування опалювальної площі відповідача починаючи з лютого 2023 року (зменшення її на 202,5 кв. м.) стало підставою для зменшення останньому нарахувань за спожиту теплову енергію в попередньому місяці на 2589,86 грн (вирахувано вартість 0,5835 Гкал, що обліковувалась як спожита відповідачем у січні 2023 року) (а. с. 73,75).

Суд констатує, що позивачем, при визначенні обсягу теплової енергії на загальнобудинкові потреби з опалення будівель по вул. Шевченка, 106 та 108, правомірно враховані вимоги пунктів 8, 9 розділу ІV Методики № 315 (всупереч доводам відповідача), за змістом яких у разі відсутності в виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі / будинку, зокрема, для 6-10 поверхової будівлі/будинку 20% (формули 23, 24).

Водночас, визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз. б. п. оп. проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку (формули 25, 26).

Суд здійснив перевірку механізму розподілу Теплопостачальником між кінцевими споживачами теплової енергії на загальнобудинкові потреби з опалення будівель по вул. Шевченка, 106 та 108, дійшов висновку про його обґрунтованість та дотримання вимог чинного законодавства.

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

За умовами п. 34 типового Договору споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Водночас, неотримання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України, за висновком суду, неотримання рахунку-фактури не звільняє споживача від обов`язку з оплати отриманої послуги.

Таким чином, строк оплати відповідачем за спожиті послуги на момент ухвалення судового рішення настав.

Суд дослідив наявні матеріали справи, заслухав доводи та заперечення сторін та дійшов висновку про доведення позивачем на підставі належних доказів у справі наявність у відповідача простроченої заборгованості за спожиті комунальні послуги з постачання теплової енергії (на загальнобудинкові потреби з опалення будівлі) в період з січня 2023 по квітень 2024 років у загальному розмірі 30198,24 грн.

Суд відмовив у стягненні з відповідача 17,99 грн суми боргу за абонентське обслуговування (донараховане в листопаді 2023 року) за безпідставністю позову в цій частині вимог.

За умовами договору, плата за абонентське обслуговування нараховується споживачам Теплопостачальною організацією щомісячно, виходячи з діючих тарифів.

Як установлено судом, у період з січня по жовтень 2023 років, розмір абонплати для відповідача складав 17,99 грн (з ПДВ), таким чином, Підприємству, станом на 01.11.2023, до сплати мало бути виставлена плата за абонентське обслуговування за попередні місяці (в межах спірного періоду): січень квітень, серпень, вересень 2023 року, за підсумком шість місяців, що складає 107,94 грн (з ПДВ), позаяк, попередньо, згідно з наявними в матеріалах справи рахунками, останньому до сплати, станом на 01.11.2023, вже була виставлена абонентська плата за чотири місяці (в межах спірного періоду), а саме: травень - липень, жовтень 2023 року.

Позивач у межах даного спору також пред`явив до стягнення з відповідача 1316,04 грн інфляційних втрат за період з червня по вересень 2024 року та 388,85 грн 3% річних за період з 01.06.2024 по 04.11.2024 (похідні вимоги), нараховані на підставі статті 625 ЦК України, за порушення останнім грошових зобов`язань по оплаті вартості спожитих послуг.

Статтею 625 ЦК України врегульовані правові наслідки порушення грошового зобов?язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла в постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Матеріалами справи підтверджується прострочка оплати відповідачем вартості послуг з постачання теплової енергії, а тому з урахуванням зазначених у розрахунках періодів, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1315,25 грн інфляційних втрат за період з червня по вересень 2024 року та 388,62 грн 3% річних за період з 01.06.2024 по 04.11.2024.

Суд відмовив у частині вимог про стягнення з відповідача 0,79 грн інфляційних втрат та 0,23 грн 3% річних, як похідних вимог, нарахованих на суму боргу 17,99 грн, що як встановлено судом, у відповідача відсутній.

Виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України, кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач, у порушення статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, договірні зобов`язання не виконав, за спожиті послуги з постачання теплової енергії своєчасно не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині основного боргу в сумі 30198,24 грн, інфляційних втрат у сумі 1315,25 грн, 3% річних у сумі 388,62 грн за заявлені періоди. Врешті позову відмовив.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню частково, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3026,20 грн, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 73 - 80, 86, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити частково позов Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000, ) до Комунального підприємства Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради (вул. Шевченка, 106, м. Чернігів, 14030, ) про стягнення 31921,12 грн.

2. Стягнути з Комунального підприємства Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради (вул. Шевченка, 106, м. Чернігів, 14030, ) на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000, ) 30198,24 грн основного боргу, 1315,25 грн інфляційних втрат, 388,62 грн 3% річних та 3026,20 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Врешті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частина рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 15.01.2025.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко