ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4832/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", м. Дніпро

про стягнення 78 049,87 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 57 924,27 грн., що складають суму заборгованості за теплопостачання, 1 895,45 грн. - річних, 4 036,89 грн. - інфляції грошових коштів, 14 193,26 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 1/4 від 12.10.2022 про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання за особовим рахунком 110024 в частині повної та своєчасної оплати заборгованості (за загальний період з листопада 2022 по квітень 2024).

У межах визначеного законом строку сторонам була надана можливість скористатись своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи № 904/4832/24, що підтверджується залученою до матеріалів справи довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.11.2024) до електронного кабінету Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" 06.11.2024 22:51.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 06.11.2024 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4832/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору № 1/4 від 12.10.2022 про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання за особовим рахунком 110024 в частині повної та своєчасної оплати заборгованості (за загальний період з листопада 2022 по квітень 2024).

07.07.2012 Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (далі - теплопостачальне підприємство, позивач у даній справі) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" (далі - споживач, відповідач у даній справі) укладено договір про постачання теплової енергії № 1553 (далі - договір).

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного вище договору теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбаченими цим договором.

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах, визначених додатком 1 договору для задоволення наступних потреб:

- опалення - в опалювальний період (175 доби);

- вентиляції - в опалювальний період (175 доби);

- гарячого водопостачання - протягом року (350 діб);

- технологічних потреб відповідно з виробничою програмою споживача (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктом 3.2 обсяг теплової енергії для потреб визначений додатком № 1, визначається розрахунковим способом з використання "Норм та вказівок" та є динамічною величиною, яка змінюється під впливом температурних показників та інших суттєвих факторів, які сторони в момент укладення договору не в змозі передбачити. Розрахунок обсягу та вартості теплової енергії наведено у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору.

Фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою, визначеною сторонами в додатку № 3 договору (пункт 3.3).

Відповідно до пункту 3.5 договору початок та кінець опалювального періоду встановлюється відповідним актом місцевого органу самоврядування.

Зміна обсягів теплової енергії, визначених додатком № 1, здійснюється на підставі письмового звернення споживача, при наданні останнім документального підтвердження необхідності таких змін, та оформлюється додатковою угодою (пункт 3.9).

Розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 договору (пункт 6.6).

Згідно з пунктом 6.7 договору договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою, визначеною сторонами в додатку № 3 договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2., 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії.

Пунтом 6.8 договору встановлено, що споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж в розмірі 80% від вартості теплової енергії за розрахунковий період, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується.

Споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим (пункт 6.9).

Відповідно до пункту 7.1 договору тарифи на теплову енергію, що споживається, затверджені Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 за № 13.

У пункті 7.2 договору зазначено, що тариф (з ПДВ) для розрахунків складає:

теплова енергія для потреб інших споживачів - 890,26 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), 1 068,31 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

Про зміну тарифів споживач повідомляється в порядку, визначеному п. 5.1.7, п. 5.2.3 договору.

Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 07.07.2015, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки (пункт 11.1).

Пунктом 11.2 договору передбачено, що у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну його умов за один місяць до закінчення терміну дії, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому договору необмежена.

26.10.2018 сторонами підписано додаткову угоду до договору № 1553 від 07.07.2012 про постачання теплової енергії, в якій дійшли згоди змінити первісний номер договору на новий - № 091553.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає про те, що за вказаним вище договором відповідачу здійснюється теплопостачання до кількох належних йому приміщень, що мають різні особові рахунки, серед яких рахунок № 110024, за яким станом на 12.10.2022 обліковується заборгованість за теплопостачання.

Матеріали справи містять підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств останніх акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.11.2021 по 12.10.2022, із якого вбачається заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 386 162,05 грн. станом на 12.10.2022.

До того ж, 12.10.2022 Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - виконавець, позивач у даній справі) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" (далі - споживач, відповідач у даній справі) укладено договір № 1/4 про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № 110024 (далі - договір про реструктуризацію).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного вище договору про реструктуризацію споживач визнає та підтверджує право виконавця на стягнення боргу, який обліковується за особовим рахунком № 110024 та підтверджений відповідним актом звіряння взаємних розрахунків за особовим рахунком № 110024.

Підтверджена споживачем заборгованість за особовим рахунком № 110024, на момент укладання цього договору в сукупному розмірі складає: 386 162,05 грн. (пункт 1.2 договору про реструктуризацію).

Пунктом 1.3 договору про реструктуризацію встановлено, що споживач зобов`язується оплатити належним чином передбачену її предметом заборгованість впродовж шестидесяти місяців згідно з передбаченим додатком № 1 графіком погашення заборгованості в повному обсязі, а виконавець зобов`язується прийняти таку оплату у разі правильного заповнення споживачем призначення платежу відповідно до п. 2.2.

Згідно з пунктом 2.1 договору про реструктуризацію погашення заборгованості, визначеної предметом даного договору, здійснюється споживачем шляхом внесення відповідних коштів у розмірі та в порядку, що передбачені додатком № 1 "Графік погашення заборгованості", який є невід`ємною частиною цього договору.

Кошти, спрямовані споживачем на погашення заборгованості за цим договором, зараховуються на рахунок виконавця відповідно до зазначених в цьому договорі реквізитів із наступним призначенням платежу: номер цього договору та дата його укладення; номер особового рахунку; період спрямування платежу (розрахунковий місяць) (пункт 2.2).

Відповідно до пункту 2.3 договору про реструктуризацію споживач здійснює щомісячний відповідний платіж за конкретно визначений період (розрахунковий місяць) виключно у національній валюті України, не пізніше 20 числа цього розрахункового місяця.

У випадку виникнення переплати за відповідний розрахунковий місяць, сторони погодили, що така переплата зараховується в рахунок погашення наступного платежу, відповідно до затвердженого додатком № 1 графіку погашення заборгованості (пункт 2.4 договору про реструктуризацію).

У підпункті 3.4.1 пункту 3.4 договору про реструктуризацію визначено, що споживач зобов`язується здійснювати своєчасне погашення заборгованості, що є предметом врегулювання.

Договір про реструктуризацію набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками сторін до 20.10.2027, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки (пункти 4.2, 4.3).

У матеріалах справи міститься графік погашення заборгованості за особовим рахунком № 110024 (додаток № 1 до договору про реструктуризацію). Так, щомісячна сума платежу з погашення реструктуризованої заборгованості на період з листопада 2022 по вересень 2027 становить 6 436,03 грн., за жовтень - 6 436,28 грн. (з урахування додаткової угоди до договору № 1/4 про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № 110024 від 10.04.2024).

Відповідач зобов`язання щодо оплати реструктуризованої заборгованості за особовим рахунком № 110024 за період з листопада 2022 по квітень 2024 (включно), яка склала 115 848,54 грн., виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково в сумі 57 924,27 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи випискою про рух коштів між КП "Теплоенерго" та ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова", внаслідок чого за вказаний період утворилася заборгованість в сумі 57 924,27 грн., що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією із підстав виникнення цивільних права та обов`язків є договір.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як вже було зазначено вище, щомісячна сума платежу з погашення реструктуризованої заборгованості на спірний період становить 6 436,03 грн.

Таким чином, загальна сума платежів за загальний період з листопада 2022 по квітень 2024 становить 115 848,54 грн.

Пунктом 2.3 договору про реструктуризацію сторонами узгоджено, що споживач здійснює щомісячний відповідний платіж за конкретно визначений період (розрахунковий місяць) виключно у національній валюті України, не пізніше 20 числа цього розрахункового місяця.

Відповідач зобов`язання щодо оплати реструктуризованої заборгованості за особовим рахунком № 110024 за вказаний період виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково в сумі 57 924,27 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи випискою про рух коштів між КП "Теплоенерго" та ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова".

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 57 924,27 грн. відповідачем під час розгляду справи не надано, у зв`язку з чим зазначена вище сума підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 21.02.2023 по 30.10.2024 в сумі 1 895,45 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період з квітня 2023 по вересень 2024 в сумі 4 036,89 грн.

Розрахунок інфляції здійснено позивачем відповідно до умов договору та діючого законодавства, у зв`язку з чим зазначена в розрахунку сума підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Розрахунок річних позивачем завищено з огляду на те, що останній виконано позивачем без врахуванням вимог частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, за зобов`язаннями травня, серпня 2023, січня, квітня 2024 прострочення в оплаті мало місце з 23.05.2023, 22.08.2023, 23.01.2024 та 23.04.2024 відповідно.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 21.02.2023 по 30.10.2024 в сумі 1 891,77 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У пункті 5.3 договору про реструктуризацію за прострочення споживачем строків оплати сторонами передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 21.02.2023 по 21.10.2024 в сумі 14 193,26 грн.

Розрахунок пені позивачем завищено з тих самих підстав, що і розрахунок річних.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 21.02.2023 по 21.10.2024 в сумі 14 147,14 грн.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ) 57 924,27 грн. - основного боргу, 14 147,14 грн. - пені, 1 891,77 грн. - річних, 4 036,89 грн. - інфляції грошових коштів та 2 420,85 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 80 420,92 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 06.01.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко