ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"13" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5324/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НТВ-АЮНН» (02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 29/2, кв. 71; )

про стягнення 109 723,12 грн;

представники сторін:

від позивача Марченко Д.В.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТВ-АЮНН» про стягнення 109 723,12 грн, з яких: 75 600,00 грн передплати; 5 292,00 грн штрафу; 27 433,48 грн пені; 335,54 грн 3% річних; 1 062,10 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачем зобов`язань за Договором на закупівлю послуг щодо передплати, доставки та передачі періодичних друкованих видань № 21/211-Оз від 22.12.2021.

Ухвалою від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/5324/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.01.2025.

На стадії підготовчого провадження у справі суд з`ясував, що ухвалою Верховного Суду від 26.06.2024 справу № 924/698/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Передаючи справу № 924/698/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, та вказуючи про необхідність відступу від висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 15.06.2022 у справі № 924/674/21 щодо застосування ч. 1, 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд в ухвалі від 26.06.2024 зазначив, зокрема, таке:

"Відповідно до частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України "Підсудність справ за вибором позивача" право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

За частиною п`ятою цієї ж статті позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці. Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами.

Поняття місця виконання грошового зобов`язання шляхом безготівкових розрахунків позбавлене сенсу в контексті визначення юрисдикції і не може бути встановлене договором. У зв`язку з цим не підлягає застосуванню частина п`ята статті 29 ГПК України незалежно від того, чи зазначене в договорі місце виконання, чи ні.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним правочину, то така вимога також не стосується місця виконання договору ані в частині поставки, ані в частині сплати коштів.

Отже, на переконання колегії суддів, у справі, що переглядається, територіальна юрисдикція такого спору має визначатись за загальним правилом частини першої статті 27 ГПК України: позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.".

З огляду на необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21, з метою формування єдиної правозастосовчої практики, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передання справи № 924/698/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалою від 30.08.2024 прийняв до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 924/698/23 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 26.02.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2024.

У справі № 916/5324/24, що розглядається, адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «НТВ-АЮНН» згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 29/2, кв. 71.

Позивач у позовній заяві не торкався питань, пов`язаних із підсудністю справи. Вірогідно подання позову саме до Господарського суду Одеської області пов`язано із зазначенням в. п. 3.1. укладеного між сторонами Договору на закупівлю послуг № 21/211-Оз від 22.12.2021, що місцем надання послуг є територія замовника: 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 1 або 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6.

Водночас, предметом позову у справі є вимога про стягнення з відповідача 75 600,00 грн попередньої оплати за договором, 5 292,00 грн штрафу, 27 433,48 грн пені, 335,54 грн 3% річних та 1 062,10 грн інфляційних втрат.

Отже, у справі, що розглядається, як і у справі № 924/698/23, прийнятій до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, спір про стягнення з відповідача грошових коштів не стосується предмета договору на закупівлю послуг.

При цьому, на переконання колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у справі № 924/698/23, яка наразі розглядається об`єднаною палатою, територіальна юрисдикція такого спору має визначатись за загальним правилом частини першої статті 27 ГПК України: позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

ЄСПЛ у рішенні від 12.10.78 у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria) вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

Тобто поняття "суд, встановлений законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки Верховний Суд передав справу № 924/698/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21 щодо застосування ч. 1, 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, а також з огляду на те, що правові висновки Верховного Суду у справі № 924/698/23 можуть мати суттєве значення для вирішення питання у справі, що розглядається, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 916/5324/24 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 924/698/23.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 916/5324/24 зупинити до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 924/698/23.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 13 січня 2025 р. Повний текст ухвали складено та підписано 15 січня 2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков