ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5100/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (м. Дніпро)
про ухвалення додаткового рішення
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (м. Дніпро)
до відповідача-1: Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" (м. Київ)
та до відповідача-2: Приватного підприємства "Транс Логістик" (смт. Слобожанське, Дніпропетровська область)
про стягнення несплаченого страхового відшкодування у розмірі 69 380 грн. 30 коп. та різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 139 672 грн. 53 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд:
- стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" (далі - відповідач-1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (далі - позивач) страхове відшкодування у розмірі 69 380 грн. 30 коп.;
- стягнути з Приватного підприємства "Транс Логістик" (далі - відповідач-2) на користь позивача різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 139 672 грн. 53 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024 позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" 57 550 грн. 25 коп. - страхового відшкодування та 690 грн. 60 коп. - частину витрат по сплаті судового збору;

- стягнуто з Приватного підприємства "Транс Логістик" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" 139 672 грн. 53 коп. - різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди та 1 676 грн. 07 коп. - частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 85/25 від 02.01.2025), в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з відповідачів-1,2 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволеним вимогам, у сумі 19 000 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Частини друга - шоста статті 250 Господарського процесуального кодексу України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження (частина 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у вказаному спорі, які вказували на незначну складність даної справи, а також враховуючи, що дана категорія справ згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України не відноситься до тих, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, судом було визнано дану справу малозначною та розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 03.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" про ухвалення додаткового рішення було прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами; роз`яснено учасникам судового процесу, що відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Від відповідача-1 за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 574/25 від 07.01.2025), в якому він просить суд, у разі задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір вказаних витрат у розмірі 50%, посилаючись на таке:

- відповідач-1 зазначає, що представником позивача - адвокатом Чіп Я.М. був наданий акт виконаних робіт (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 18.11.2024 на суму 13 000 грн. 00 коп., в якому серед переліку наданих послуг професійної правничої допомоги позивачу зазначені такі послуги як: надання правничої допомоги по факту ДТП від 08.06.2024 (вартість 1 000 грн. 00 коп); підготовка та подача до АТ "Страхова компанія "Інго" заяви на виплату страхового відшкодування від 29.06.2024 (вартість 2 000 грн. 00 коп.); підготовка та подача до страхової компанії АТ "Страхова компанія "Інго" заяви про проведення незалежної оцінки спричиненого матеріального збитку від 31.07.2024 (вартість 1 500 грн. 00 коп.); підготовка та подача до АТ "Страхова компанія "Інго" заяви про зміну напрямку виплати страхового відшкодування від 23.09.2024 (вартість 1 500 грн. 00 коп.), що всього становить 6 000 грн. 00 коп. Відповідач-1 зазначає, що перелічені надані послуги професійної правничої допомоги не пов`язані з розглядом справи в суді, а стосуються досудового врегулювання спору, відповідно не є судовими витратами, тому вартість наданих послуг з правничої допомоги згідно з актом виконаних робіт (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) від 18.11.2024, що стосуються даного судового спору становить лише 7 000 грн. 00 коп. (підготовка для подання до відповідного суду позовної заяви по справі за позовом ТОВ "Фолт - Транс" до АТ "СК "ІНГО", ПП "Транс - Логістик"), відповідно витрати на суму 6 000 грн. 00 коп. згідно із зазначеним актом не є судовими витратами;

- відповідач-1 вказує на те, що позивач жодним чином не обґрунтував вартість витрат на правничу допомогу, відповідно не довів належним чином розмір вартості наданої правничої допомоги. Також, відповідач-1 звертає увагу, що ціна позову та розмір витрат на правничу допомогу є неспіврозмірними, даний cпір не є складним, має сформовану судову практику, матеріали справи не є об`ємними, фактично вci обставини справи встановлені, тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розміру немає. Крім того, розгляд справи здійснювався без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача-2 за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 974/25 від 09.01.2025), в якому він просить суд у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- ПП "Транс Логістик" вважає, що заявлені витрати не є співмірними зі складністю справи, часом, який витрачено адвокатом на виконання робіт (надання послуг) та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а отже, заява не підлягає задоволенню;

- ПП "Транс Логістик" звертає увагу на те, що вартість послуг, які викладені в акті наданих робіт, є значно завищеною та необґрунтованою, адже, справа зі стягнення заборгованості є не складною, та не потребує так багато часу для підготовки позовної заяви у даній справі. Крім того, підготовлена адвокатом позовна заява містить всього кілька аркушів, що не потребує значного часу для її підготовки. Відповідач-2 зазначає, що з урахуванням засад виваженості, розумності, справедливості та враховуючи складність судової справи, вимоги щодо стягнення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, є необґрунтованими (завищеними) та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція щодо розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, а також, заперечення, які містяться у відзивах на заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд:

- стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" страхове відшкодування у розмірі 69 380 грн. 30 коп.;

- стягнути з Приватного підприємства "Транс Логістик" на користь позивача різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 139 672 грн. 53 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024 позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" 57 550 грн. 25 коп. - страхового відшкодування та 690 грн. 60 коп. - частину витрат по сплаті судового збору;

- стягнуто з Приватного підприємства "Транс Логістик" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" 139 672 грн. 53 коп. - різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди та 1 676 грн. 07 коп. - частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить суд стягнути з відповідачів-1,2 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволеним вимогам, у сумі 19 000 грн. 00 коп.

З приводу заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2024 між Адвокатським об`єднанням "Радник" (далі - адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (далі - клієнт) був укладений договір про надання професійної правничої допомоги №21/05/24 (далі - договір, а.с. 31), за умовами пункту 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених договором та Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту комплексну правничу допомогу, із будь-яких правових питань (в межах та на умовах, визначених договором та додатками до нього), що виникають у клієнта під час дії договору.

У пункті 6.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2026.

У розділі 2 договору сторонами були погоджені умови щодо порядку і термінів виконання зобов`язань адвокатським об`єднанням, а саме:

- для надання професійної правничої допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає відповідальних осіб: керуючого партнера Чіпа Ярослава Миколайовича (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1918 від 17.11.2008) та заступника керуючого партнера Іваха Євгенія Вікторовича (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДП № 3499 від 24.11.2017). При цьому у разі потреби адвокатське об`єднання може на власний розсуд уповноважити будь-кого зі складу своїх партнерів для надання окремих видів правничої допомоги (пункти 2.1.-2.2. договору);

- адвокатське об`єднання також має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу, з якою адвокатське об`єднання укладає окремий договір. У випадку покладання частини своїх зобов`язань на іншу особу, адвокатське об`єднання залишається відповідальною у повному обсязі перед клієнтом за виконання умов даного договору (пункт 2.3. договору);

- правнича допомога надається адвокатським об`єднанням клієнту через уповноважених на це осіб шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань, пов`язаних із наданням правової допомоги в межах предмету договору будь-коли, будь-де, та у будь-який час; складання необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, позовних заяв тощо; подання, підписання та надсилання необхідних документів (скарг, претензій, позовних заяв (інших заяв по суті спору), заяв на виплату страхового відшкодування, будь-яких інших процесуальних та не процесуальних заяв, до відповідних органів, підприємств та установ, незалежно від форми їх власності та приналежності; участь адвокатського об`єднання через уповноважених осіб в судових засіданнях у судах всіх інстанцій, спеціалізацій та юрисдикцій, всіх процесуальних діях при досудовому розслідуванні (судовому розгляді) з усіма процесуальними правами наданими свідку, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому, особи, що притягається до кримінальної (адміністративної) відповідальності, позивачу, відповідачу, тертій особі (пункт 2.4. договору);

- терміни надання правової допомоги: початок надання правової допомоги визначається датою підписання договору сторонами. Закінченням надання правової допомоги може бути (у тому числі, але не виключно): закінчення терміну дії договору, набрання рішенням (вироком) суду законної сили, закриття провадження у справі внаслідок затвердження мирової угоди (закриття кримінального провадження), відмови позивача від позовних вимог, залишення позову без розгляду за заявою клієнта, укладання між сторонами спору договору про добровільну сплату заборгованості, дострокове розірвання, визнання договору недійсним у судовому порядку, або інший погоджений сторонами спосіб (пункт 2.5. договору).

У пункті 5.1. договору сторони передбачили, що при розрахунку вартості юридичної (правничої) допомоги, враховується складність справи, час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками, спеціалізацію, галузь права, обсяг необхідних робіт, тощо. Тарифи адвокатського об`єднання щодо вартості правничої допомоги затверджуються відповідним наказом керуючого партнера.

Згідно з пунктом 5.2. договору за надання правничої допомоги, передбаченої умовами договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду у вигляді гонорару у розмірі, що погоджений окремим додатком до договору (актом виконаних робіт, розрахунком гонорару, погодження про розмір ставки адвокатського гонорару, рахунком, тощо) протягом 2-х днів після укладання договору (або в інший термін, визначений та погоджений сторонами).

У подальшому, 18.11.2024 між Адвокатським об`єднанням "Радник" (далі - адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (далі - клієнт) був підписаний Акт виконаних робіт (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) (додаток № 1 до договору) (далі - акт виконаних робіт № 1, а.с. 32), за умовами якого клієнтом були отримані такі види правничої допомоги:

1) ознайомлення із суттю правових питань клієнта, які потребують вирішення, у тому числі, аналіз наданих клієнтом документів, надання клієнту розгорнутої консультації з приводу можливих судових перспектив виконання предмету договору, а саме: надання правничої допомоги по факту дорожньо-транспортної пригоди (страхового випадку) від 08.06.2024, яка мала місце в м. Дніпро, Дніпропетровської області, внаслідок якої був пошкоджений належний клієнту транспортний засіб автомобіль "Renault Premium 460", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; тривалість витраченого часу на вказану послугу надання правничої допомоги - 2 години, де вартість 1 години - 500 грн. 00 коп., загалом вартість наданої правничої допомоги - 1 000 грн. 00 коп.;

2) підготовка та подача до страховика АТ "Інго" заяви на виплату страхового відшкодування від 29.06.2024 та додатків до неї по страховому випадку, що мав місце 08.06.2024 в м. Дніпро, внаслідок якої був пошкоджений належний клієнту транспортний засіб автомобіль "Renault Premium 460", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; тривалість витраченого часу на вказану послугу надання правничої допомоги - 1 година, де вартість 1 години - 2 000 грн. 00 коп., загалом вартість наданої правничої допомоги - 2 000 грн. 00 коп.;

3) підготовка та подача до страхової компанії АТ "Інго" заяви про проведення незалежної оцінки спричиненого матеріального збитку від 31.07.2024 щодо прийняття рішення про доплату клієнту страхового відшкодування по страховому випадку, що є предметом договору; тривалість витраченого часу на вказану послугу надання правничої допомоги - 1 година, де вартість 1 години - 1 500 грн. 00 коп., загалом вартість наданої правничої допомоги - 1 500 грн. 00 коп.;

4) підготовка та подача до страхової компанії АТ "Інго" заяви про зміну напрямку виплати страхового відшкодування від 23.09.2024; тривалість витраченого часу на вказану послугу надання правничої допомоги - 1 година, де вартість 1 години - 1 500 грн. 00 коп., загалом вартість наданої правничої допомоги - 1 500 грн. 00 коп.;

5) підготовка для подання до відповідного суду позовної заяви по справі за позовом ТОВ "Фолт-Транс" до АТ "Інго" та ПП "Транс логістик" про стягнення страхового відшкодування та матеріальної збитків; вартість наданої правничої допомоги - 7 000 грн. 00 коп.

Загальна вартість наданих послуг правничої допомоги за актом виконаних робіт № 1 складає 13 000 грн. 00 коп.

Також, 16.12.2024 між Адвокатським об`єднанням "Радник" (далі - адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (далі - клієнт) був підписаний Акт виконаних робіт № 2 по справі № 904/5100/24 (детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару) (додаток № 1 до договору) (далі - акт виконаних робіт № 2, а.с. 97, на звороті), за умовами якого клієнтом були отримані такі види правничої допомоги:

1) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області відповіді на відзив відповідача-1 (АТ "Інго") по справі № 904/5100/24; тривалість витраченого часу на вказану послугу надання правничої допомоги - 1 година, де вартість 1 години - 3 000 грн. 00 коп., загалом вартість наданої правничої допомоги - 3 000 грн. 00 коп.;

2) підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області відповіді на відзив відповідача-2 (ПП "Транс Логістик") по справі № 904/5100/24; тривалість витраченого часу на вказану послугу надання правничої допомоги - 1 година, де вартість 1 години - 3 000 грн. 00 коп., загалом вартість наданої правничої допомоги - 3 000 грн. 00 коп. Загальна вартість наданих послуг правничої допомоги за Актом виконаних робіт № 2 складає 6 000 грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Серед іншого, аналізуючи розмір заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пунктах 119, 120 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 19 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- зміст позовних вимог та предмет позову в даній справі не охоплюють значної кількості обставин і фактів, а сама справа не відноситься до складних категорій справ. Предметом спору у даній справі була наявність підстав для стягнення несплаченого страхового відшкодування та різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди, де правовідносини не були обтяженими великою кількістю фактів та доказів, які потребують детального вивчення та аналізу;

- обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним; справа є нескладною та не потребувала великої кількості часу для досвідченого адвоката;

- згідно з Актом виконаних робіт № 1 у пунктах 1-4 адвокатом були надані такі послуги як ознайомлення із суттю правових питань клієнта, аналіз наданих клієнтом документів, надання клієнту розгорнутої консультації з приводу можливих судових перспектив виконання предмету договору; підготовка та подача до страховика АТ "Інго" заяв: заяви на виплату страхового відшкодування та заяви про проведення незалежної оцінки спричиненого матеріального збитку, а також, заяви про зміну напрямку виплати страхового відшкодування, загальна вартість яких складає 6 000 грн. 00 коп. У пункті ж 5-му зазначеного Акту виконаних робіт вказано про надання послуги з підготовки для подання до суду позовної заяви, вартість якої складає 7 000 грн. 00 коп. У той же час, за аналізом перелічених в Акті послуг вбачається, що послуги, визначені у пунктах 2-4 Акту виконаних робіт є складовими послуги, яка зазначена у пункті 5 Акту, адже документи, які були складені за результатом наданих послуг та зазначені у пунктах 2-4 Акту є додатками до поданої до суду позовної заяви та у сукупності складають позовну заяву з додатками, яка була подана до суду;

- в Акті виконаних робіт № 2 адвокатом вказані такі надані послуги правової допомоги: підготовка та подача до суду відповіді на відзив на позовну заяву відповідача-1 та відповіді на відзив на позовну заяву відповідача-2, загальна вартість яких складає 6 000 грн. 00 коп. Разом з тим, вказані документи складені на 2-х з половиною аркушах паперу кожен з яких не є великим та складним за обсягом та не потребує додаткових зусиль для досвідченого адвоката;

- справа не є обтяженою великою кількістю доказів та участю великої кількості учасників судового процесу;

- справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Крім того, суд критично оцінює заперечення відповідача-1 щодо твердження про те, що зазначені в Акті виконаних робіт № 1 послуги, а саме: надання правничої допомоги по факту дорожньо-транспортної пригоди; підготовка та подача до страховика АТ "Інго" заяв: заяви на виплату страхового відшкодування та заяви про проведення незалежної оцінки спричиненого матеріального збитку, а також, заяви про зміну напрямку виплати страхового відшкодування, загальна вартість яких становить 6 000 грн. 00 коп., не пов`язані з розглядом справи в суді, а стосуються досудового врегулювання спору, та відповідно не є судовими витратами, оскільки, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації процесуальних прав та захист інтересів клієнта.

При цьому в пунктах 54, 55 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 сформульовано висновок про те, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Отже, до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 06.02.2024 у справі № 916/1158/23.

З огляду на викладене, оцінюючи обсяг наданої позивачу правничої допомоги та її вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу при їх розподілі, а також зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в Актах виконаних робіт №№ 1,2, суд приходить до висновку, що вартість наданої професійної правничої допомоги у цій справі не може бути покладена на відповідачів-1,2 повністю, та з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12 000 грн. 00 коп.

Разом з тим, з урахуванням результату розгляду справи та часткового задоволення позовних вимог, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача-1 на користь позивача підлягає частина витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 501 грн. 64 коп.; стягненню з відповідача-2 на користь позивача підлягає частина витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 498 грн. 36 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" (вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 16285602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (вулиця Орловська, будинок 21, м.Дніпро, 49011; ідентифікаційний код 45070790) 3 501 грн. 64 коп. - частину витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Приватного підприємства "Транс Логістик" (вулиця Теплична, будинок 27-С, смт. Слобожанське, Дніпропетровська область, 52005; ідентифікаційний код 34307753) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фолт-Транс" (вулиця Орловська, будинок 21, м. Дніпро, 49011; ідентифікаційний код 45070790) 8 498 грн. 36 коп. - частину витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 13.01.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко