ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4828/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", м. Львів

до Фізичної особи-підприємця Далінгер Дмитра Васильовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 20 650,00 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 10 000,00 грн., що складають суму заборгованості за договором позики № 1844 від 09.02.2024, та 10 650,00 грн. - заборгованості за процентами за користування позикою.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики № 1844 від 09.02.2024 в частині своєчасного та повного повернення грошових коштів (суми позики) та сплати процентів за користування позикою.

У межах визначеного законом строку відповідачу була надана можливість скористались своїм правом на подання відзиву з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою від 06.11.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

12.11.2024 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4828/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 18.11.2024.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом слід зазначити таке.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засобами поштового зв`язку 22.11.2024.

Конверт із вказаною вище ухвалою повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором позики № 1844 від 09.02.2024 в частині своєчасного та повного повернення грошових коштів (суми позики) та сплати процентів за користування позикою.

09.02.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (далі - позикодавець та/або товариство) та Фізичною особою-підприємцем Далінгер Дмитром Васильовичем (далі - позичальник, відповідач у даній справі) укладено договір позики № 1844 (далі - договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до пункту 2.1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Тип позики: довгострокова (підпункт 2.2.1 пункт 2.2 договору).

Підпунктом 2.2.3 пункту 2.2 договору встановлено, що сума позики складає 10 000,00 грн.

Підпунктом 2.2.4 пункту 2.2 договору узгоджено строк позики: загальний строк - до 29.05.2024 (110 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього договору.

Дата надання позики: 09.02.2024 (підпункт 2.2.5 пункту 2.2 договору).

Підпунктом 2.2.6 пункту 2.2 договору визначено, що датою повернення позики є 29.05.2024.

Згідно з пунктом 2.3 договору процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

- акційна процентна ставка, фіксована: 0.80000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пункту 3.1.1 цього договору (підпункт 2.3.1 пункту 2.3);

- базова процентна ставка, фіксована: 0.80000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до пункту 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору (підпункт 2.3.2 пункту 2.3);

- основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору (підпункт 2.3.3 пункту 2.3).

Згідно з пунктом 2.4 договору позика надається позичальнику в національній валюті України - гривні, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника, зареєстрований позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті та вказаний у розділі 9 цього договору.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду, а саме:

- у разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються за акційною процентною ставкою. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку, визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду (підпункт 3.1.1 пункту 3.1 договору);

- у разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні додаткової угоди щодо продовження строку позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за базовою процентною ставкою. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки (підпункт 3.1.2 пункту 3.1 договору).

Після спливу першого розрахункового періоду у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.3.3 цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору першим днем користування позикою вважається день надання позики. Першим днем користування в межах додаткової угоди щодо продовження строку позики є день її укладення. До періоду розрахунку процентів за користування позикою враховується день надання позики та не враховується останній день першого розрахункового періоду.

Зобов`язання позичальника щодо сплати заборгованості вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця (пункт 3.6 договору).

Відповідно до пункту 8.6 договору припинення його дії настає внаслідок повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Сплив строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань.

Договір підписаний сторонами одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Відтак, договір позики № 1844 від 09.02.2024 був чинним протягом відповідного періоду.

У матеріалах справи міститься підписаний сторонами додаток № 1 до спірного договору, у пункті 1 якого визначено основні параметри позики:

Сума позики: 10 000,00 грн.

Строк позики: до 29.05.2024 (110 днів): 1-ий розрахунковий період - до 09.04.2024 (60 днів), 2-ий розрахунковий період - до 29.05.2024 (50 днів).

Дата надання позики: 09.02.2024.

Дата повернення позики: 29.05.2024.

У пункті 2 додатку №1 сторони погодили процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:

Розрахунковий період 1 (60 днів):

Акційна процентна ставка: 0.80000% на день (за наявності акційних пропозицій);

Базова процентна ставка: 0.80000% на день.

Розрахунковий період 2 (50 днів):

Основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день.

Пунктом 3 додатку № 1 визначено графік обов`язкових платежів за договором позики, а саме: 09.04.2024 - 9 000,00 грн. погашення суми позики, 4 800,00 грн. погашення процентів за користування позикою; 29.05.2024 - 1 000,00 грн. погашення суми позики, 750,00 грн. погашення процентів за користування позикою.

10.04.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (далі - позикодавець та/або товариство) та Фізичною особою-підприємцем Далінгер Дмитром Васильовичем (далі - позичальник, відповідач у даній справі) укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 1844 від 09.02.2024 (далі - додаткова угода) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

У пункті 1 зазначеної додаткової угоди сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою.

У пункті 2 додаткової угоди визначено основні параметри позики в межах дії цієї додаткової угоди: сума позики станом на дату укладення цієї угоди становить 10 000,00 грн.; строк позики: до 29.07.2024 (110 днів): 1-ий розрахунковий період - до 09.06.2024 (60 днів), 2-ий розрахунковий період - до 29.07.2024 (50 днів).

Дата повернення позики: 29.07.2024.

Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією додатковою угодою:

Розрахунковий період 1 (60 днів):

Базова процентна ставка: 0.80000% на день.

Розрахунковий період 2 (50 днів):

Основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди проценти за користування позикою в межах цієї додаткової угоди нараховуються відповідно до умов договору на щоденній основі, починаючи з дня укладення цієї додаткової угоди.

Пунктом 4 додаткової угоди визначено графік обов`язкових платежів, а саме: 09.04.2024 - 9 000,00 грн. погашення суми позики, 4 800,00 грн. погашення процентів за користування позикою; 29.07.2024 - 1 000,00 грн. погашення суми позики, 750,00 грн. погашення процентів за користування позикою.

18.06.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (далі - позикодавець та/або товариство) та Фізичною особою-підприємцем Далінгер Дмитром Васильовичем (далі - позичальник, відповідач у даній справі) укладено додаткову угоду № 2 до договору позики № 1844 від 09.02.2024 (далі - додаткова угода 2) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

У пункті 1 зазначеної додаткової угоди 2 сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою.

У пункті 2 додаткової угоди 2 визначено основні параметри позики в межах дії цієї додаткової угоди: сума позики станом на дату укладення цієї угоди становить 10 000,00 грн.; строк позики: до 06.10.2024 (110 днів): 1-ий розрахунковий період - до 17.08.2024 (60 днів), 2-ий розрахунковий період - до 06.10.2024 (50 днів).

Дата повернення позики: 06.10.2024.

Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією додатковою угодою:

Розрахунковий період 1 (60 днів):

Базова процентна ставка: 0.80000% на день.

Розрахунковий період 2 (50 днів):

Основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди 2 проценти за користування позикою в межах цієї додаткової угоди нараховуються відповідно до умов договору на щоденній основі, починаючи з дня укладення цієї додаткової угоди.

Пунктом 4 додаткової угоди 2 визначено графік обов`язкових платежів, а саме: 17.08.2024 - 9 000,00 грн. погашення суми позики, 4 800,00 грн. погашення процентів за користування позикою; 06.10.2024 - 1 000,00 грн. погашення суми позики, 750,00 грн. погашення процентів за користування позикою.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" 09.02.2024 надано відповідачеві грошові кошти (позику) у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 36, у призначенні платежу якої зазначено: "Надання позики згідно з договором № 1844 від 2024-02-09, без ПДВ.".

Відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за спірним договором, здійснивши розрахунку частково в сумі 11 100,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи квитанціями про сплату № 371232031 від 10.04.2024 на суму 4 950,00 грн. та № 428556207 від 18.06.2024 на суму 6 150,00 грн.

25.09.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (далі - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі - фактор, позивач у даній справі) укладено договір факторингу № 25-09/2024 (далі - договір факторингу).

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного вище договору факторингу фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт -відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акта прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді (додаток № 5).

Відповідно до пункту 1.5 договору факторингу права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2).

Згідно з пунктом 3.1 договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до нього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників.

Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу в день підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта: НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "БТА БАНК", МФО 321723 (пункт 3.2 договору факторингу).

Пунктом 3.4 договору факторингу встановлено, що моментом виконання фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження ціни продажу за цим договором на рахунок клієнта, зазначений в пункті 3.2 договору.

Клієнт зобов`язується надати документацію (договори позики, паспорти позики, копії паспортів та/або карток платників податків боржників (за наявності) та анкети боржників) по боржниках, зазначених у реєстрі боржників, протягом 30 календарних днів з моменту підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, але в будь-якому разі не раніше дня сплати фактором ціни продажу заборгованості (пункт 4.1 договору факторингу).

Відповідно до пункту 4.2 договору факторингу передача документації здійснюється шляхом укладення між сторонами відповідного акта прийому-передачі документації за формою, встановленої в додатку № 3 до цього договору.

Пунктом 9.2 договору факторингу встановлено, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені сторін їх уповноваженими представниками, а підписи скріплені печатками сторін.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Як вбачається з акта приймання-передачі реєстру боржників № 1 від 25.09.2024 за договором факторингу, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 1 від 25.09.2024, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Згідно з витягом з реєстру боржників від 25.09.2024 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024, первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржника - Далінгер Дмитра Васильовича (ІПН НОМЕР_2 ) за договором № 1844 від 09.02.2024, а саме: права вимоги за сумою позики в розмірі 10 000,00 грн. та за сумою процентів за користування позикою в розмірі 10 650,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 5914 від 25.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (новий кредитор) сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" (первісний кредитор) 131 028,70 грн. за придбання права вимоги за договором факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024.

З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачеві досудову вимогу № Х4974 від 18.10.2024 щодо сплати заборгованості (яка складається із сум наданої позики та процентів за користування позикою) за спірним договором позики в загальному розмірі 20 650,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи службовим чеком від 19.10.2024 та списком розсилки рекомендованих листів.

Вказана вимога залишилась відповідачем без відповіді та належного реагування, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (частина друга статті 205 Цивільного кодексу України).

Закон України "Про електронну комерцію" регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору.

Так, відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Частиною одинадцятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості:

- умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги;

- найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги;

- гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги;

- порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги.

Згідно з частиною дванадцятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" 09.02.2024 направлено відповідачеві через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор w08855, на номер телефону НОМЕР_3 , який зазначено позичальником у своїй анкеті, та яким (одноразовим ідентифікатором w08855) і було підписано спірний договір позики.

Як вже було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, позикодавцем на виконання умов спірного договору 09.02.2024 було перераховано на рахунок відповідача кошти в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 36, у призначенні платежу якої зазначено: "Надання позики згідно з договором № 1844 від 2024-02-09, без ПДВ.".

Наведені обставини підтверджують укладання ТОВ "ФК "24/7" та ФОП Далінгер Д.В. договору позики, виконання позикодавцем свого зобов`язання щодо надання позичальнику грошових коштів (позики) у сумі 10 000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина перша статті 1046 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

Як вже було зазначено вище, додатковою угодою № 2 від 18.06.2024 до договору позики № 1844 від 09.02.2024 18.06.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" та Фізичною особою-підприємцем Далінгер Дмитром Васильовичем погоджено продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою.

Так, датою повернення позики за вказаною додатковою угодою 2 є 06.10.2024, процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики за цією додатковою угодою: розрахунковий період 1 (60 днів) - базова процентна ставка: 0.80000% на день; розрахунковий період 2 (50 днів) -основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день.

Відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за спірним договором, здійснивши розрахунку частково в сумі 11 100,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи квитанціями про сплату № 371232031 від 10.04.2024 на суму 4 950,00 грн. та № 428556207 від 18.06.2024 на суму 6 150,00 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за позикою у сумі 10 000,00 грн. та за процентами за користування позикою в сумі 10 650,00 грн.

Згідно зі статтею 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язані може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Статтею 513 Цивільного кодексу України унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Так, відповідно до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право грошової вимоги до боржників за укладеними договорами, у т.ч. за договором позики № 1844 від 09.02.2024, що був укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "24/7" та Фізичною особою-підприємцем Далінгер Дмитром Васильовичем.

Згідно з частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на зміст зобов`язання, після підписання договору про відступлення права вимоги, що підтверджує факт відсутності заперечень з боку відповідача (боржника) щодо заміни кредитора, до нового кредитора перейшли всі обов`язки первісного кредитора.

Частиною першою статті 518 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

З боку відповідача (боржника) будь-яких заперечень, які виникли з підстав, що існували до заміни кредитора, не надходило Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою власністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло право грошової вимоги до Фізичної особи-підприємця Далінгер Дмитра Васильовича за договором позики № 1844 від 09.02.2024.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів погашення заборгованості за наданою позикою та процентами за користування позикою за спірним договором (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 18.06.2024) відповідач на момент розгляду справи не надав.

Контррозрахунку заборгованості за процентами за користування позикою відповідачем також до матеріалів справи не надано.

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення заборгованості за позикою в сумі 10 000,00 грн. та за процентами за користування позикою в сумі 10 650,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Далінгер Дмитра Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, ) 10 000,00 грн. - основного боргу, 10 650,00 грн - процентів за користування позикою та 2 422,40 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 23 072,40 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 17.01.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко