ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.01.2025 Справа № 917/2340/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши матеріали за позовом

Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради», пров. Луговий, 11, м. Миргород, 37600

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення суми основного боргу, інфляційних втрат, 3 % річних

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради» звернулося з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 20 885,02 грн, з яких:

- заборгованість по холодному водопостачанню, водовідведенню та плати за абонентське обслуговування в сумі 1 176,57 грн;

- заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування в сумі 14 238,09 грн;

- інфляційні втрати в сумі 4 320,56 грн;

- 3% річних в сумі 1 149,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.12.2025 суддя залишив без руху позовну заяву Комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради». Установив строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Установив спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання відомостей про реєстрацію електронного кабінету у відповідача в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

На виконання вимог ухвали суду від 25.12.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків (вх. № 17502 від 26.12.2024), в якій повідомив суд, що у позивача відсутня інформація про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

По-перше, частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява була подана позивачем через підсистему Електронний суд ЄСІТС, у зв`язку з чим він не зобов`язаний зазначати інформацію про наявність у нього електронного кабінету, про що вказано у частині 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України. Проте, зазначене не нівелює обов`язку позивача зазначити відповідну інформацію про наявність або відсутність у відповідача Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, як це прямо передбачено у статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Проте позивач у поданій позовні заяві не зазначив відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом.

У даному випадку інформація про наявність у відповідача Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС є процесуальним механізмом щодо формування та подальшого інформування цих учасників справи про хід процесу, а відтак ця інформація є вкрай важливою, відтак суд не вдається до надмірного формалізму, а лише пропонує позивачу виконати процесуальний обов`язок щодо змісту позовної заяви.

Отже, подана позовна заява не відповідає імперативним вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначене стало підставою для залишення позовної заяви ухвалою суду від 25.12.2024 без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 25.12.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків (вх. № 17502 від 26.12.2024), в якій повідомив суд, що у позивача відсутня інформація про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Проте, маючи зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі, позивач не позбавлений права та можливості здійснити перевірку наявності або відсутності електронного кабінету у відповідача у підсистемі електронний суд та виконати вимоги ухвали суду.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частинами 6 та 7 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів.

Разом з тим, за приписами частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтею 174, частиною 2 статті 232, статтями 233 - 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Ухвала підписана 15.01.2025 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Дмитро СІРОШ