ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3182/24
за участю представників сторін:
від позивача: Логовський В.В.; Ковальчук Л.В. керівник,
від відповідачів: 1. Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради: Каланжова А.О.;
2. Виконавчого комітету Одеської міської ради: Каланжова А.О.;
від третьої особи: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2024 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 задоволено, стягнуто з Одеської міської ради, яка діє від імені та в інтересах Територіальної громади міста Одеси, за рахунок місцевого бюджету, з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси - Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 суму заборгованості за внесками на управління багатоквартирним будинком з 01.07.2022 по 30.06.2024 у розмірі 66 220,70грн в тому числі 60 260,16грн основного боргу, 1 780,13грн 3% річних та 4 180,41грн інфляційних втрат та стягнуто з Одеської міської ради, яка діє від імені та в інтересах Одеської міської територіальної громади, та Виконавчого комітету Одеської міської ради за рахунок місцевого бюджету, з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси - Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 3 028,00грн судового збору.

11.12.2024 за вх.суду№2-1884/24 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просить стягнути з Одеської міської ради, яка діє від імені та в інтересах Одеської міської територіальної громади та Виконавчого комітету Одеської міської ради з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси - Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 20 000,00грн за надання юридичних послуг.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2024 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 за вх.суду№2-1884/24 від 11.12.2024 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3182/24 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09.01.2025 о 11:00 та викликано учасників справи у судове засідання.

На підтвердження понесення судових витрат на правову допомогу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17, відповідно до заявленого орієнтовного розміру таких витрат, надає копію договору про надання юридичних послуг, звіт про надані послуги, акт-приймання передачі наданих послуг та докази сплати рахунків у розмірі 20 000,00грн, що є документально підтвердженими витратами.

Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням вимог розумності та справедливості, позивач просить задовольнити заяву та стягнути з відповідачів 20 000,00грн судових витрат з оплати наданої професійної правової допомоги.

Одеська міська рада звернулася до суду з клопотанням про зменшення розміру судових витрат.

В обґрунтування свого клопотання Одеська міська рада посилається на те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Розмір таких витрат має бути розумним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами, тобто відповідати вказаним критеріям. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям.

Одеська міська рада зазначає, що на підтвердження доводів, які викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення, ОСББ «Троїцька-17» надано наступні документи: договір про надання юридичних послуг від 21.06.2024 №21062024, укладений між Адвокатським об`єднанням «Лоялті» та ОСББ «Троїцька-17», звіт від 10.12.2024 року №1 щодо обсягу та вартості витраченого ефективного часу АО «Лоялті» згідно з вищевказаним договором про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі за вказаним договором та відповідні рахунки від 24.06.2024, від 18.07.2024, від 27.11.2024, від 09.12.2024 за договором про надання юридичних послуг від 21.06.2024 №21062024 та докази сплати відповідно до рахунків. Однак договір про надання юридичних послуг від 21.06.2014 №210620204, укладений між АО «Лоялті» в особі директора Іващенко Анастасії Петрівни та ОСББ «Троїцька-17», в особі голови правління Ковальчук Лідії Всеволодівни, не містить жодного положення, яке б встановлювало ціну кожної послуги адвоката, порядок їх формування та обсяг доказів, який підтверджує заявлений розмір втрат. Водночас, відповідно до звіту від 10.12.2024 №1 щодо обсягу та вартості витраченого ефективного часу АО «Лоялті» згідно з договором про надання юридичних послуг від 21.06.2024 №21062024 вбачається, що визначена у заяві сума витрат обґрунтовується виконанням останнім задач, а саме: правовий аналіз спірних правовідносин (2 години) 4 000,00грн, підготовка позовної заяви та її подання (4 години) 8 000,00грн, підготовка відповіді на відзив у справі №916/3182/24 (2 години) 4 000,00грн, супровід справи в Господарському суді Одеської області (участь у судових засіданнях) (2 години) 4 000,00грн.

Одеська міська рада звертає увагу суду на те, що ОСББ «Троїцька-17» вже вдруге звертається до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради з аналогічними позовними вимогами, а саме стягнення заборгованості за внесками на управління багатоквартирного будинку, однак, за відмінний період. Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі № 916/1553/22 позовну заяву ОСББ «Троїцька-17» задоволено та стягнуто з Одеської міської ради відповідну суму заборгованості. Таким чином, зазначена АО «Лоялті» у вищевказаному звіті від 10.12.2024 №1 вартість послуг на проведений правовий аналіз спірних правовідносин 4 000,00грн, підготовку позовної заяви та її подання 8 000,00грн, підготовку відповіді на відзив у справі №916/3182/24 4 000,00грн є занадто завищеною, з огляду на те, що між ОСББ «Троїцька-17» та Одеською міською радою вже існував спір з аналогічним предметом та вже наявне судове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/1553/22. Крім того, у поданій позовній заяві у справі №916/3182/24 ОСББ «Троїцька-17» навіть посилається на вказане рішення Господарського суду Одеської області. Таким чином, АО «Лоялті» самостійно, на власний розсуд, розраховано загальну вартість наданих послуг, без належного обґрунтування ціни кожної послуги та з реальним завищенням вартості наданих послуг, враховуючи наявне рішення Господарського суду Одеської області між тими ж сторонами з тотожними позовними вимогами.

Враховуючи викладене, та те що заявлений ОСББ «Троїцька-17» розмір витрат (20 000,00грн) не є співмірним із предметом спору у даній справі, оскільки дана справа є нескладною, а тому підготовка відповідних документів по справі не потребувала великого юридичного навантаження, Одеська міська рада просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 про ухвалення додаткового рішення та клопотання Одеської міської ради про зменшення розміру судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу ОСББ «Троїцька-17» надано договір про надання юридичних послуг №21062024 від 21.06.2024 укладений між Адвокатським об`єднанням «Лоялті» та ОСББ «Троїцька-17», звіт від 10.12.2024 року №1 щодо обсягу та вартості витраченого ефективного часу АО «Лоялті» згідно з вищевказаним договором про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі за вказаним договором та відповідні рахунки від 24.06.2024, від 18.07.2024, від 27.11.2024, від 09.12.2024 за договором про надання юридичних послуг від 21.06.2024 №21062024 та докази сплати відповідно до рахунків.

Згідно звіту від 10.12.2024 №1 правовий аналіз спірних правовідносин (2 години) 4 000,00грн, підготовка позовної заяви та її подання (4 години) 8 000,00грн, підготовка відповіді на відзив у справі №916/3182/24 (2 години) 4 000,00грн, супровід справи в Господарському суді Одеської області (участь у судових засіданнях) (2 години) 4 000,00грн.

Згідно з ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Одеська міська рада звернулася до суду з клопотанням про зменшення розміру судових витрат в якому зазначає, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Розмір таких витрат має бути розумним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами, тобто відповідати вказаним критеріям. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. ОСББ «Троїцька-17» вже вдруге звертається до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради з аналогічними позовними вимогами, а саме стягнення заборгованості за внесками на управління багатоквартирного будинку, однак, за відмінний період. Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі № 916/1553/22 позовну заяву ОСББ «Троїцька-17» задоволено та стягнуто з Одеської міської ради відповідну суму заборгованості. Таким чином, зазначена АО «Лоялті» у вищевказаному звіті від 10.12.2024 №1 вартість послуг на проведений правовий аналіз спірних правовідносин 4 000,00грн, підготовку позовної заяви та її подання 8 000,00грн, підготовку відповіді на відзив у справі №916/3182/24 4 000,00грн є занадто завищеною, з огляду на те, що між ОСББ «Троїцька-17» та Одеською міською радою вже існував спір з аналогічним предметом та вже наявне судове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/1553/22. Крім того, у поданій позовній заяві у справі №916/3182/24 ОСББ «Троїцька-17» навіть посилається на вказане рішення Господарського суду Одеської області. Таким чином, АО «Лоялті» самостійно, на власний розсуд, розраховано загальну вартість наданих послуг, без належного обґрунтування ціни кожної послуги та з реальним завищенням вартості наданих послуг, враховуючи наявне рішення Господарського суду Одеської області між тими ж сторонами з тотожними позовними вимогами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим у частині п`ятій зазначеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19. Ці правові висновки було підтверджено і в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009р., справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015р.). А також висновки Європейського суду з прав людини, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої Європейського суду з прав людини вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. Так, у частині третій статті 126 та частині восьмій статті 129 ГПК України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розглянувши заяву позивача про стягнення з відповідачів судових витрат, клопотання Одеської міської ради про зменшення розміру судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Троїцька-17 (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 17, ) за вх.суду№2-1884/24 від 11.12.2024 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3182/24 задовольнити.

2. Стягнути з Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1, ), яка діє від імені та в інтересах Одеської міської територіальної громади, та Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1, ) за рахунок місцевого бюджету, з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Троїцька-17» (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 17, ) суму грошових коштів, сплачених за договором про надання юридичних послуг у розмірі 20 000,00грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 13 січня 2025.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Л.В. Степанова