СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09 січня 2025 року м. Харків Справа № 917/803/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.
за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
та представників учасників справи:
позивача не з`явився;
відповідача не з`явився;
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ГРУПП", м. Одеса,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКОЛИЦЯ", с. Малі Будища, Полтавський район, Полтавська область,
про стягнення 1 030 000,00 грн., -
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 у справі №917/803/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКОЛИЦЯ" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 у справі №917/803/24 залишено без змін.
19.12.2024 витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №917/803/24 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.
02.01.2025 відповідачем подано до суду апеляційної інстанції через підсистему Електронний суд ЄСІТС заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій вважає, що розмір витрат заявлених Позивачем до стягнення є завищеним та таким, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат, заперечуємо що до стягнення з Апелянта витрат у зазначеному Позивачем розмірі (вх.№34).
Зокрема відповідач зазначає, що Фактичні обставини справи та критерії оцінки які як ми вважаємо мають бути застосовані судом та враховані при ухваленні рішення що до витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є наступними
- представник Позивача використовуючи власну правову позицію яка була ним визначена в первісному позові та запереченнях на відзив наданих до суду першої інстанції, в жоден спосіб не змінював її в суді апеляційної інстанції, надавши власний відзив без жодних нових обґрунтувань та заперечень;
- процесуальна участь Позивача в суді апеляційної інстанції зведена до участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду фактично в одному судовому засіданні протягом незначного часу самого судового засідання;
- у зазначеній судовій справі, що була предметом розгляду Господарського суду Полтавської області, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення яким зменшив розмір заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу зі 107 000,00 гривень до 30 000 гривень, і вказане рішення судом апеляційної інстанції визнане таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач вважає, що співмірність зазначених витрат є також критерієм який має бути застосованим в одній і тій же справі з врахуванням визначених судом витрат що стягнуті на користь Позивача в суді першої інстанції і ним не оскаржувались.
У судове засідання 09.01.2025 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ГРУПП" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, Східний апеляційний господарський суд зазначає про таке.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У рішенні Конституційного Суду України №23-рп/2009 (у п. 3.2 рішення) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.
Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
На підтвердження факту надання правничої допомоги, позивачем надано суду копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВН №1420297 від 08.11.2024, договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 року, додатку №2 до договору про надання правової допомоги від 07.11.2024 року, Акт до договору про надання правової допомоги від 19.12.2024 року.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню, окрім витрат по сплаті судового збору, вартість послуг адвоката, що сплачена або підлягає сплаті (правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19).
Згідно з ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами ч.5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Колегія суддів зазначає, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.
Подібні висновки викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.
Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ГРУПП" (клієнт) та Єгоров О.С. (повірений) уклали договір про надання правової допомоги (далі договір, т.1 а.с. 21), відповідно до умов якого клієнт доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правову (юридичну) допомогу та представництво його інтересів за всіма необхідними питань у всіх державних органах України, підприємствах, організаціях та установах, в тому числі в органах Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури України, у всіх судових установах, використовувати передбачені законом засоби, способи і методи захисту з метою, в тому числі, для з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають відповідальність клієнта, а клієнт зобов`язується виплатити повіреному гонорар та надання юридичних послуг захисника.
Також, умовами договору передбачено, оплата послуг повіреною здійснюється клієнтом за взаємною згодою відповідно до додаткової угоди №2, яка є частиною цього договору та діє з моменту підписання цього договору.
Згідно з додатком №2 до договору про надання правової допомоги від 07.11.2024 року (далі - додаток №1, т.2 а.с. 33), сторони склали даний акт про те, що відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 року адвокатом мають бути надані, а клієнтом прийняті наступні роботи та послуги, за наступною ціною:
- Збір та аналіз доказів для підготовки відзиву на апеляційну скаргу по справі №917/803/24 - 2 000,00 грн (1 год.);
- пошук та аналіз практики Верховного Суду, щодо застосування норм права з аналогічних (подібних) правовідносин для формування правової позиції 4 000,00 грн (2 год.);
- Надання правової інформації та роз?яснень клієнту з приводу правової позиції щодо апеляційного оскарження рішення суду по справі №917/803/24 - 6 000,00 грн (3 год.);
- Підготовка відзиву на апеляційну скаргу по справі №917/803/24 - 10 000,00 грн (5 год.);
- представництво адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за 1 засідання) - 5000,00 грн;
- підготовка Підготовка клопотання про закриття апеляційного провадження - 6 000,00 грн (3 год.);
- завантаження процесуальних документів до системи «Електронний суд» (за один документ) - 1 000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу позивачу у справі надав адвокат Єгоров О.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВН №1420297 від 08.11.2024 року.
Як зазначив представник позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення загальний розмір судових втрат складає 34 000,00 грн.
Водночас, відповідачем подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, що по своїй суті є клопотанням про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката.
Відтак, відповідач вважає, що вимоги представника ТОВ «ТЕРРА ФГРО ГРУПП» адвоката Олександра Сергійовича Єгорова про стягнення витрат за професійну правничу допомогу під час участі у справі №917/803/24 в суді Апеляційної інстанції складають 10 000,00 (десять тисяч), 00 гривень.
У постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року по справі №910/9714/22 зазначено:
"6.42. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
6.43. Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
6.44. Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині."
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, у додатковій постанові Верховного Суду від 15.11.2022 у справі №873/29/22 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанова від 16.11.2022 у справі №916/2016/21 тощо).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши подані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, враховуючи характер спору по даній справі, ступінь її складності, незначний обсяг матеріалів у справі, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд апеляційної інстанції вважає завищеним розмір таких витрат.
Правова позиція відповідача не змінювалась протягом всього судового розгляду, відтак адвокату Єгорову О.С. під час апеляційного розгляду справи №917/803/24, не потрібно було вивчати додаткові джерела права та судову практику, оскільки останній не могла бути необізнаним про позицію відповідача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими відповідач обґрунтовував апеляційну скаргу, тобто, підготовка до розгляду цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Так, відзив на апеляційну скаргу міститься всього лише на 5-ти сторінках, без додатків, що стосуються суті спору (лише документи на підтвердження повноважень представника), що не вимагало значних затрат часу.
Крім того, суд зазначає, що такі послуги, як: збір та аналіз доказів для підготовки для підготовки відзиву на апеляційну скаргу у справі №917/803/24; пошук та аналіз практики Верховного Суду, щодо застосування норм права з аналогічних (подібних) правовідносин для формування правової позиції - охоплюються поняттям підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №917/803/24.
Також, така послуга, як завантаження процесуальних документів до системи «Електронний суд» не є професійною правничою допомогою в розумінні норм процесуального права, оскільки такі дії не потребують спеціальних професійних навичок, відповідно, не підлягають відшкодуванню.
Стосовно послуги підготовка клопотання про закриття апеляційного провадження, то колегія суддів зазначає, що в його задоволенні судом відмовлено з підстав, викладених в постанові від 19.12.2024. З огляду на мотиви відмови судом в його задоволенні, колегія суддів зазначає, що такі витрати не є вимушеними та необхідними.
Отже, суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює вказані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону у справі (відповідача).
Отже, заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, не узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат.
Зазначене є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18.
Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у cправі №910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
В іншій частині в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
В решті заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст додаткової постанови складено 10.01.2025.
Головуючий суддя П.В. Тихий
Суддя О.В. Плахов
Суддя О.І. Терещенко