номер провадження справи 22/200/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 Справа № 908/2858/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/2858/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" (вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, 03150)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068)

про стягнення 160000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

28.10.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 131255 від 21.10.2024) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про стягнення 160000,00 грн. страхового відшкодування.

Позов обґрунтовано Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України.

За умовами договору добровільного страхування наземного транспорту № -1000335 від 28.08.2023 позивачем було виплачено власнику транспортного засобу марки Citroen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування у розмірі 179970,50 грн., внаслідок настання 07.11.2023 страхового випадку - ДТП за участі автомобіля Renault, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Вина водія ОСОБА_1 встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2024 у справі № 752/23879/23.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 213704254), позивач має право зворотної вимоги до відповідача в межах ліміту відповідальності в сумі 160000,00 грн.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

28.11.2024 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив (вих. б/н від 28.11.2024) на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав у повному обсязі вимогу ПрАТ "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 160000,00 грн. На підставі ст. 130 ГПК України просив повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2858/24 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.11.2024 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2858/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для надання до суду відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 04.11.2024 о 19:24 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи, що ухвалу доставлено до електронних кабінетів сторін 04.11.2024 о 19:24 год., судове рішення вважається врученим на наступний робочий день, тобто 05.11.2024.

26.11.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2024 по справі № 752/23879/23. Обґрунтовано тим, що додатком до позовної заяви був витяг постанови з реєстру судових рішень, станом на сьогодні позивач отримав копію вказаної постанови, засвідченої печаткою суду.

27.11.2024 через систему "Електронний суд" (сформовано в системі 26.11.2024) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 27.11.2024 встановлено позивачу додатковий строк для подання доказу, клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи задоволено. У зв`язку з відсутністю заяви відповідача щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву, відсутністю доказів надсилання відзиву позивачу з урахуванням положень статті 42 ГПК України (через систему "Електронний суд"), залишено без розгляду відзив відповідача на позовну заяву, що надійшов 27.11.2024 через систему "Електронний суд" (сформовано в системі 26.11.2024).

28.11.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява про поновлення процесуального строку для подання відзиву по справі № 908/2858/24.

28.11.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено клопотання про поновлення строку для подання відзиву.

Ухвалою суду від 29.11.2024 на підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України продовжено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Відзив, що надійшов до суду 28.11.2024, долучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду. Зобов`язано відповідача невідкладно надіслати позивачу в його зареєстрований електронний кабінет у системі "Електронний суд" відзив з доданими до нього документами, докази надіслання надати суду в строк до 04.12.2024.

03.12.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів щодо надіслання відзиву позивачу.

Клопотання судом задоволено.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 03.01.2025.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

28.08.2023 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" (позивач, страховик) та ПП «АЛМАЗ-М» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класично» № -1000335 щодо транспортного засобу Citroen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору: з 29.08.2023 по 28.08.2024 включно.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СТО № НОМЕР_3 , транспортний засіб Citroen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ПП «АЛМАЗ-М».

Як встановлено Голосіївським районним судом м. Києва при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 (постанова суду від 31.01.2024 у справі № 752/23879/23), 07.11.2023 о 20 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Ак. Заболотного, 19, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Рено, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем Сітроен, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв, що призвело до механічних пошкоджень та завдало матеріальні збитки, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР України. Водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказане судове рішення набрало законної сили 13.02.2024.

08.11.2023 страхувальник ПП «АЛМАЗ-М» звернувся до страховика (позивача) з заявою-повідомленням № 13125 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування. Страхове відшкодування просив перерахувати на рахунок СТО ТОВ «ВІДІ ЕЛЕГАНС».

10.11.2023 складено акт огляду транспортного засобу Citroen, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому зафіксовано характер пошкоджень.

ТОВ «ВІДІ ЕЛЕГАНС» було складено рахунок від 06.01.2024 щодо вартості ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 180345,30 грн.

17.01.2024 ПрАТ "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" складено розрахунок № 131255/1 суми страхового відшкодування та визначено розмір страхового відшкодування ПП «АЛМАЗ-М» у сумі 179970,50 грн.

19.01.2024 ПрАТ "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" складено страховий акт № 131255/1/2023, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 179970,50 грн., яке було перераховано згідно платіжного доручення № 1482 від 19.01.2024 ТОВ «ВІДІ ЕЛЕГАНС» з призначенням платежу: «страхове відшкод. зг. акту № 131255/1/2023 від 19.01.2024, по а/м Citroen С5 … KA7069КК, ПП «АЛМАЗ-М».

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Renault, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (відповідач), що підтверджується полісом обов`язкового страхування серії ЕР № 214704254, який був діючим на 07.11.2023 (станом на час скоєння ДТП). Ліміт по майну встановлено у розмірі 160000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

З огляду на встановлену у наведеній вище нормі чинного законодавства презумпцію вини, відповідач звільняється від обов`язку відшкодування шкоди в тому випадку, якщо доведе, що шкода завдана не з його вини.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини (така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16).

У матеріалах справи наявна копія постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2024 у справі № 752/23879/23, згідно якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (ДТП, що сталося 07.11.2023). У вказаній постанові встановлено вину водія ОСОБА_1 . Вказана постанова набрала законної сили 13.02.2024.

Згідно ч. 6 ст. 75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічний припис викладений у ст. 988 ЦК України.

Статтею 9 вказаного вище Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, позивач (страховик) виконав зобов`язання перед своїм страхувальником за генеральним договором добровільного страхування наземного транспорту № -1000335 від 28.08.2023 та на підставі страхового акту та заяви страхувальника здійснив страхову виплату у загальній сумі 179970,504 грн., що підтверджується матеріалами справи.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку з виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 18 Закону України "Про страхування" визначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 викладено правову позицію, що згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Враховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до ТДВ "Страхова компанія "КРЕДО", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Renault, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 даного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У відповідності до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Аналогічний припис викладений у ст. 9 Закону України "Про страхування".

Згідно полісу обов`язкового страхування серії ЕР № 214704254, ліміт по майну встановлено у розмірі 160000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Таким чином, позивач має право вимоги до відповідача в розмірі ліміту, що встановлений полісом серії ЕР № 214704254, тобто в сумі 160000,00 грн.

Як зазначалося судом вище, 28.11.2024 до суду від відповідача, за підписом представника Чарваєвої А.О., надійшов відзив, згідно якого визнано позов ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" до ТДВ "СК "КРЕДО" про стягнення страхового відшкодування в сумі 160000,00 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 191 ГПК).

Відзив, в якому зазначено про визнання позову, підписано представником Чарваєвою А.О., яка діє на підставі довіреності від 27.03.2024, виданої генеральним директором ТДВ "СК "КРЕДО" Кривцуном В.В. у порядку передоручення, який згідно даних з ЄДРЮОФОПтаГФ є керівником та представником юридичної особи. Будь-яких обмежень щодо представництва не зазначено.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Представник відповідача, підписавши відзив, в якому зазначено про визнання позову, має повноваження на вчинення цих дій і його дії не суперечать інтересам ТДВ "СК "КРЕДО". Внаслідок цього суд дійшов до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відзив, в якому зазначено про визнання позову, подано відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст.ст. 123, 129, 130 ГПК України з відповідача на користь позивача стягується 1514,00 грн. судового збору. Судовий збір у сумі 1514,00 грн. повертається позивачу з державного бюджету ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 46, 129, 130, 191, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" (вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, 03150, ) 160000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування в порядку суброгації, 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили постановити ухвалу про повернення Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ЄВРОІНС УКРАЇНА" з державного бюджету 1514,00 грн. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 03 січня 2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко