ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2921/24

За позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬВІЛ»

про стягнення 140 313, 06 грн

Суддя В.М. Антонова

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬВІЛ» (надалі - відповідач) про стягнення 140 313, 06 грн 15% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-24-268НЮ від 04.06.2024, в частині своєчасної поставки товару.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

07.11.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/2921/24 та її розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.11.2024 від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі в справі у якості відповідача Приватне акціонерне товариство «Львівський електроламповий завод «Іскра».

22.11.2024 від позивача надійшли заперечення на клопотання про залучення до участі в справі співвідповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі в справі у якості відповідача Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра».

09.12.2024 від позивача надійшло письмове підтвердження, що ціна позову залишається незмінною.

11.12.2024 від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Львівський електроламповий завод «Іскра», в обґрунтування якого зазначає, що несвоєчасна поставка товару відбулась не з його вини, а у зв`язку із затримкою виготовлення та поставкою йому товару виробником - Львівським електроламповим заводом «Іскра». Відповідач зазначає, що за результатами розгляду даної справи в нього можуть виникнути підстави для пред`явлення регресного позову до Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2024 в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Львівський електроламповий завод «Іскра» відмовлено.

Беручи до уваги вище наведене та відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання) за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

04.06.2024 між позивачем (далі - покупець) та відповідачем (далі - постачальник) за результатами процедури закупівлі №UA-2024-03-27-003658-a укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-24-268НЮ (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації №1 (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору.

Згідно із пп.1.2., 1.3. договору найменування товару: ОД - 24Т_ 252_ВО: Лампи світлофорні ДК 021:2015 (31510000-4 Електричні лампи розжарення). Кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник товару визначаються в специфікації №1 (додаток 1) до цього договору.

У пункті 4.1. договору сторони погодили, що постачальник здійснює поставку товару на умовах DPP Delivered Duty Paid (поставка з оплатою мита) відповідно до «ІНКОТЕРМС» у редакції 2020 року. У випадку наявності розбіжностей між умовами цього договору та Правилами «ІНКОТЕРМС» у редакції 2020 року, умови цього договору матимуть перевагу.

Поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Строк поставки товару - протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки товару - склад покупця (м. Одеса, м. Сміла, м. Знам`янка). Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару (п.4.2. договору).

Відповідно до п.4.3. договору зі сторони покупця рознарядка підписується з урахуванням вимог статуту покупця щонайменше двома уповноваженими особами покупця з числа таких: директор (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»; перший заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»; головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»; заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська Залізниця» АТ «Укрзалізниця»; начальник, заступники начальника, головний інженер служби організації та проведення закупівель регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та керівники виробничих підрозділів служби організації та проведення закупівель регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Покупець не несе відповідальності та обов`язку оплати за поставлений товар за рознарядкою, що підписана іншими особами, ніж тими, посади яких визначені у цьому пункті договору.

Згідно із п.4.5. договору сторони домовились, що рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику в один з таких способів:

- на поштову адресу постачальника, зазначену в цьому договорі (листом з оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);

- вручається уповноваженому представнику постачальника під розпис;

- шляхом відправлення на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця.

Електронна адреса постачальника зазначена в пункті 19 договору: .

Пунктом 4.6. договору встановлено, що датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому-передачі товару або видаткової накладної.

У пункті 6.3. договору сторони погодили, що загальна ціна договору становить 779 516,70 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% 155 903,34 грн, усього з ПДВ 935 420,04 грн. Ціна договору включає в себе обов`язкові платежі, в тому числі на користь третіх осіб, пов`язані з виконанням цього договору. Будь-яка додаткова вартість окремих витрат, пов`язаних з виконанням цього договору, не сплачується покупцем окремо та вважається врахованою у ціні цього договору.

Відповідно до п.9.3.1. договору при порушенні строків поставки постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених п.4.2. цього договору, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань поставити товар, якщо про інше його не попередив письмово покупець.

Строк дії цього договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2024. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання в повному обсязі взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо поставки та оплати товару, а також гарантійних зобов`язань на товар, у межах строків, визначених умовами цього договору (пп.16.1., 16.2. договору).

04.06.2024 сторонами погоджено специфікацію №1 до договору на загальну суму 935 420, 04 грн.

19.07.2024 позивач направив на електронну адресу відповідача заявку за вих. №НХ04/1157 від 19.07.2024 на поставку товару на суму 935 420, 04 грн, що підтверджується роздруківкою з програмного забезпечення позивача.

У свою чергу відповідач поставив позивачу товар на загальну сум 935 420, 04 грн, що підтверджується видатковою накладною №7386 від 14.08.2024, яка підписана та скріплена печатками з обох сторін без зауважень чи заперечень.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором, у частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 140 313, 06 грн 15% штрафу.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного між сторонами договору в відповідача виник обов`язок здійснити в строки погоджені сторонами поставку товару, а у позивача - прийняти такий товар у обсязі, погодженому сторонами та оплатити його вартість.

Позивач прийняв товар на загальну суму 935 420, 04 грн, що підтверджується видатковою накладною №7386 від 14.08.2024.

Суд зазначає, що вказана видаткова накладна підписана з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк поставки товару - протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем (п.4.2. договору).

Згідно із п.4.5. договору сторони домовились, що рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику, зокрема, шляхом відправлення на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця.

19.07.2024 позивач направив на електронну адресу відповідача заявку за вих. №НХ04/1157 від 19.07.2024 на поставку товару на суму 935 420, 04 грн, що підтверджується роздруківкою з програмного забезпечення позивача.

Отже, встановлений в п.4.2. строк поставки настав 02.08.2024 (19.07.2024 + 14 календарних днів).

Проте, як убачається з матеріалів справи відповідач здійснив поставку товару на загальну суму 935 420, 04 грн, лише 14.08.2024, що підтверджується видатковою накладною №7386 від 14.08.2024.

Отже, відповідачем порушено погоджений сторонами в договорі строк поставки товару.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно із п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями п.4 ст.231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.9.3.1. договору при порушенні строків поставки постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених п.4.2. цього договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу в розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару в сумі 140 313, 06 грн, суд встановив, що він виконаний арифметично не вірно, а тому судом здійснено власний розрахунок штрафу в розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару.

За розрахунком суду 15% штрафу складає 140 313, 01 грн (935 420, 04 грн * 15%), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в розмірі визначеному судом.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її сплати не надано.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 140 313, 01 грн 15% штрафу.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬВІЛ» про стягнення 140 313, 06 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬВІЛ» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Вишнева, буд. 17, прим. 193, ідентифікаційний код 40819205) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) 140 313 (сто сорок тисяч триста тринадцять) грн 01 коп. 15% штрафу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова