ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025м. ДніпроСправа № 904/2927/24

За позовом Фермерського господарства "Анастасія Агро", с. Миколаївка, Новомосковський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агро-Темп", м. Обухів, Київська область

про стягнення сплаченої попередньої оплати та неустойки

Суддя Красота О.І.

за участю секретаря судового засідання Куц І.І.

Представники:

від Позивача: Жура Н.В., ордер серія АЕ № 1297301 від 27.06.2024;

від Відповідача: Марушевська В.І., ордер серія АІ № 1668870 від 31.07.2024;

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "Анастасія Агро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агро-Темп" і просило суд стягнути основний борг у розмірі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 632 881,62 грн., неустойку у розмірі 13 548,99 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 591 142,50 грн.

Крім того, Позивач просив суд доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 19.06.2024 і до моменту виконання цього рішення неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару, за кожен день такого прострочення за формулою: неустойка (пеня) = сума залишку основного боргу (вартість непереданого товару) * подвійна облікову ставку НБУ на один день * кількість днів прострочення: 365, починаючи з 19.06.2024 до моменту виконання рішення.

Де: /сума залишку основного боргу/ - вартість непереданого товару; /подвійну облікову ставку НБУ на один день/ - облікова ставка НБУ на один день помножена на 2; /кількість днів прострочення/ - різниця між датою поставки товару та датою погашення; /365/ - кількість днів у році.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач на виконання умов Договору № 49-Т/23 від 16.08.2023 сплатив Відповідачу 4 361 556,59 грн., що становить 110 750 Євро. Однак Відповідач не передав товар, передплату повернув лише частково у розмірі 1 152 000,00 грн., що становить 27 484,32 Євро.

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: уточнити позовну заяву в частині ціни позову; надати належні докази доплати судового збору у розмірі 151,49 грн.

11.07.2024 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано заяву про уточнення позовної заяви в частині ціни позову, в якій він просив суд вважати ціною позову 4 224 024,12 грн., а також уточнену позовну заяву в частині ціни позову.

Ухвалою суду від 16.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 29.08.2024 о 12:00 год.

31.07.2024 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він не визнавав позовні вимоги в частині стягнення сум основного боргу, неустойки, а також в частині стягнення неустойки до моменту виконання рішення та просив суд позов задовольнити частково, стягнувши основний борг у розмірі 3 386 694,57 грн. і неустойку у розмірі 79 344,48 грн.; у задоволенні інших вимог відмовити; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, понесених Відповідачем, покласти на Позивача.

06.08.2024 від Відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 29.08.2024 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.08.2024 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів Відповідача.

19.08.2024 від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Водночас, підготовче засідання, призначене на 29.08.2024 о 12:00 год., не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Красоти О.І. на лікарняному, про що сторін було повідомлено листом від 28.08.2024.

Ухвалою суду від 03.09.2024 призначено підготовче засідання на 19.09.2024 о 12:00 год.

09.09.2024 від Відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 19.09.2024 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 12.09.2024 заяву Відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання у справі, призначене на 19.09.2024 о 12:00 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Відповідача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

19.09.2024 від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

Представники Позивача та Відповідача (в режимі відеоконференції) у підготовчому засіданні 19.09.2024 надали пояснення щодо позовних вимог.

У підготовчому засіданні 19.09.2024 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про залишення без розгляду заяви про зміну предмету позову від 19.09.2024. Вказана ухвала була занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 19.09.2024 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати обґрунтований розрахунок сум основного зобов`язання в Євро та пені в Євро на час подачі позову.

24.09.2024 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з Відповідача основний борг у розмірі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706,16 грн., неустойку у розмірі 17 194,06 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 752 412,11 грн.

Крім того, Позивач просив суд доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 03.07.2024 і до моменту виконання цього рішення неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару, за кожен день такого прострочення за формулою: неустойка (пеня) = сума залишку основного боргу (вартість непереданого товару) * подвійна облікову ставку НБУ на один день * кількість днів прострочення: 365, починаючи з 03.07.2024 до моменту виконання рішення.

Де: /сума залишку основного боргу/ - вартість непереданого товару; /подвійну облікову ставку НБУ на один день/ - облікова ставка НБУ на один день помножена на 2; /кількість днів прострочення/ - різниця між датою поставки товару та датою погашення; /365/ - кількість днів у році.

Ухвалою суду від 30.09.2024 продовжено розгляд справи з 24.10.2024; призначено підготовче засідання на 24.10.2024 о 10:00 год.

03.10.2024 від Відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 24.10.2024 о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 11.10.2024 заяву Відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання у справі, призначене на 24.10.2024 о 10:00 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Відповідача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

21.10.2024 від Відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в яких він, зокрема зазначив, що на день звернення Позивача з уточненою позовною заявою основний борг становить 3 383 824,23 грн., а також визнав неустойку у розмірі 79 344,48 грн.

Представники Позивача та Відповідача (в режимі відеоконференції) у підготовчому засіданні 24.10.2024 надали пояснення щодо позовних вимог.

Крім того, представник Позивача заявив усне клопотання про виправлення описки у прохальній частині заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив суд вважати вірним суму неустойки у розмірі 752 412,11 грн., виключивши суму в євро.

Ухвалою суду від 24.10.2024 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 28.11.2024 о 12:00 год. та вирішено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Відповідача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

05.11.2024 від Відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 28.11.2024 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник Відповідача у судове засідання 28.11.2024 не з`явився, 28.11.2024 від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з непередбачуваними сімейними обставинами, а також про надання можливості участі у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 28.11.2024 відкладено розгляд справи по суті на 14.01.2025 о 14:00 год. та вирішено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Відповідача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Представник Позивача у судовому засіданні 14.01.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні 14.01.2025 (в режимі відеоконференції) проти позовних вимог заперечував та у позові просив відмовити.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Агро-Темп" (далі Відповідач, Продавець) та Фермерським господарством "Анастасія Агро" (далі Позивач, Покупець) укладено Договір № 49-Т/23 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця сільськогосподарську техніку, а саме Мобільну зерносушарку ESMA ES240T (далі товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість (ціна) товару встановлюється в національній валюті, на день укладення Договору складає за згодою 4 473 192,50 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 745 532,08 грн., яка на день укладення Договору, відповідно до середнього обмінного курсу еквівалентна 110 750,00 Євро.

За умовами п. 2.2 Договору курс євро до національної валюти на день укладання Договору складає 40,39 грн. за 1 євро відповідно до середнього обмінного курсу, установленому в п. 2.3.1 Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору сторони домовились про правила визначення валютного еквіваленту кожного платежу та перерахунку ціни (вартості) товару в національну валюту.

Середній обмінний курс євро для цілей цього Договору розуміється як курс продажу (котировок на продаж) євро на момент закриття у відповідний день торгів на міжбанківському валютному ринку України. Сторони погоджуються, що достатнім доказом значення середнього обмінного курсу є надані Продавцю дані веб-ресурсу www.minfin.com.ua (пп. 2.3.1 Договору).

Грошовий еквівалент ціни товару в євро визначається за середнім обмінним курсом євро на робочий день, що передує дню здійснення оплати. Якщо у день, що передує дню платежу, установленому відповідно до умов оплати Договору, середній курс продажу євро зміниться порівняно з середнім курсом продажу євро, який передував дню підписання цього Договору, то сума у гривнях, що підлягає сплаті Покупцем на виконання ним зобов`язань за Договором, визначається шляхом перерахунку відповідно до середнього курсу продажу євро, який передує дню фактичного здійснення платежу Покупцем, але не нижче, ніж вказано в п. 2.2 Договору (пп. 2.3.2 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 25.09.2023 розділ 2 Договору доповнено пунктом п. 2.3.3 такого змісту: « 2.3.3. У випадку сплати (доплати) Покупцем всієї суми вартості (ціни) товару до 100% одним платежем у термін до 29.09.2023 Продавець зараховує суму такої здійсненої оплати за актуальним курсом на день оплати, розрахованим відповідно до умов підпунктів 2.3.1-2.3.2. У цьому випадку Договірний курс, зазначений у пункті 2.2, для зарахування такої здійсненої Покупцем оплати не застосовується».

Згідно з п. 3.1 Договору право власності на товар переходить від Продавця до Покупця після повної оплати ціни (вартості) товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Документом, який є підставою для передачі товару у власність, є видаткова накладна, яку виписує Продавець на ім`я Покупця після повної оплати (пп. 3.1.1 Договору).

Одержання товару відбувається після виконання умов розділу 4 Договору, у разі одержання представником після подання належними чином оформленого доручення. Передача товару здійснюється комісією у складі уповноважених представників Продавця і Покупця. У випадку часткової оплати товару на кожну передачу оформляється окрема податкова накладна на товар (пп. 3.1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору моментом отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов Договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання Покупцем умов оплати, передбачених у Договорі, та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

За умовами п. 3.3 Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 24.10.2023, Продавець повідомляє Покупцю про день та час поставки товару (за допомогою електронної пошти, факсимільного зв`язку тощо). При умові виконання розділу 4 цього Договору Продавець передає Покупцю товар не пізніше 27.11.2023.

Відповідно до п. 4.1 Договору Покупець зобов`язується сплатити 30% від загальної вартості товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених у п. 2.2 Договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок Продавця, у строк до 17.08.2023.

За умовами п. 4.2 Договору Покупець зобов`язується сплатити 70% від загальної вартості товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених у п. 2.2 Договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок Продавця, у строк до 17.10.2023.

Згідно з п. 4.3 Договору сплатою за товар вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Дострокова оплата є можливою (п. 4.4 Договору).

Відповідно до пп. 8.1.1 п. 8.1 Договору Продавець зобов`язаний своєчасно поставити товар згідно з умовами Договору.

Згідно з пп. 8.4.1 п. 8.4 Договору Покупець має право на одержання товару відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 11.2 Договору Продавець несе відповідальність за затримку з передачею товару Покупцю, сплачуючи неустойку на користь останнього у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару за кожен день такого прострочення.

За умовами п. 11.9 Договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 11.10 Договору передбачено, що сторони домовились збільшити строк позовної давності до 3 років.

Згідно з п. 12.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії Договору й випливають із його до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатки, які додаються до Договору є його невід`ємною частиною і мають силу основного Договору.

Специфікацією (Додаток № 1 до Договору) сторони узгодили назву товару, його кількість та суму, а саме Мобільна зерносушарка ESMA ES240T, 1 шт., сума 4 473 192,50 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 745 532,08 грн.

Додатковою угодою № 3 від 08.01.2024 сторони дійшли згоди доповнити Договір такими умовами:

1. Продавець здійснює повернення Покупцем коштів за Договором у такому порядку:

(а) 25% передплаченої суми підлягають поверненню в термін до 30.01.2024;

(б) 5% передплаченої суми підлягають поверненню в термін до 07.02.2024;

(в) 20% передплаченої суми підлягають поверненню в термін до 29.02.2024;

(г) 25% передплаченої суми підлягають поверненню в термін до 31.03.2024;

(д) 25% передплаченої суми підлягають поверненню в термін до 30.04.2024.

Сторонами узгоджено, що платежі згідно пунктів а і б повертаються за актуальним курсом євро на дату повернення, а платежі згідно пунктів в, г, д, за курсом євро, вказаним у п. 2.2 Договору.

Водночас, суд зазначає, що вказана Додаткова угода сторонами не узгоджена, оскільки вона не містить суми від якої повинно відбуватись повернення коштів у відсотковому відношенні та в певні строки, будь-яких доказів виконання (оплати) за цією угодою сторонами не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач виставив Позивачу рахунки на оплату на загальну суму 1 341 957,75 грн.:

- № 115 від 16.08.2023 на товар - мобільна зерносушарка ESMA ES240T у кількості 1 штука на загальну суму 330 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% 55 066,67 грн.;

- № 116 від 16.08.2023 на товар - мобільна зерносушарка ESMA ES240T у кількості 1 штука на загальну суму 336 089,45 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 56 014,91 грн.;

- № 117 від 16.08.2023 на товар - мобільна зерносушарка ESMA ES240T у кількості 1 штука на загальну суму 342 200,30 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 57 033,38 грн.;

- № 118 від 16.08.2023 на товар - мобільна зерносушарка ESMA ES240T у кількості 1 штука на загальну суму 333 268,00 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 55 544,67 грн.

Позивач на підставі виставлених рахунків сплатив Відповідачу 1 341 957,75 грн. за договірним курсом 40,39 грн. за 1 євро, що еквівалентно 33 225,00 євро (п. 2.2 Договору), а саме:

- 330 400,00 грн. (платіжна інструкція № 119 від 16.08.2023);

- 336 089,45 грн. (платіжна інструкція № 120 від 16.08.2023);

- 342 200,30 грн. (платіжна інструкція № 124 від 17.08.2023);

- 333 268,00 грн. (платіжна інструкція № 125 від 17.08.2023).

Таким чином, сума сплачених коштів у розмірі 1 341 957,75 грн., що становить 33 225,00 євро, складає 30% від загальної вартості товару, та сплачена 16.08.2023, 17.08.2023 з дотриманням строків, передбачених п. 4.1 Договору.

З метою придбання мобільної зерносушарки ESMA ES240T Позивачем були залучені кредитні кошти.

Так, 29.09.2023 між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (Банк) та Позивачем (Позичальник) укладено Кредитний договір № 290923-К на суму кредиту 3 019 598,75 грн. (за умовами буде надана Банком однією сумою).

Цільове призначення кредиту: придбання відповідно до Договору № 49-Т/23 від 16.08.2023, що укладений між Позичальником та ТОВ "Компанія Агро-Темп" мобільної зерносушарки ESMA ES240T, 2023 року випуску (п. 2.6 Кредитного договору).

Кредит надається шляхом сплати коштів безпосередньо з позичкового рахунку на рахунок контрагента Позичальника за визначеними реквізитами ТОВ "Компанія Агро-Темп" (п. 2.7 Кредитного договору).

29.09.2023 Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" перерахувало кошти у розмірі 3 019 598,75 грн. на рахунок Відповідача з призначенням платежу: "Придб. Мобільної зерносушарки ESMA ES240T(2023 р.в.) по Дог. №49-Т/23 від 16.08.2023, що укл. із ТОВ "Компанія Агро-Темп" () в. т.ч.ПДВ", що підтверджується меморіальним ордером № 14162 від 29.09.2023.

Сума сплачених коштів у розмірі 3 019 598,75 грн. за курсом 38,95 грн. за 1 євро, що еквівалентно 77 525, євро (пп. 2.3.3 Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 25.09.2023), складає 70% від загальної вартості товару, та сплачена 29.09.2023 з дотриманням строків, передбачених п. 4.2 Договору.

Отже, Позивачем повністю сплачено вартість товару на користь Відповідача на загальну суму 4 361 556,50 грн., що еквівалентно 110 750 Євро.

Відповідач склав та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні:

- № 164/1 від 16.08.2023 на загальну суму 330 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 55 066,67 грн. (квитанція про реєстрацію від 14.09.2023);

- № 165/1 від 16.08.2023 на загальну суму 336 089,45 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 56 014,91 грн. (квитанція про реєстрацію від 15.09.2023);

- № 173/1 від 17.08.2023 на загальну суму 333 268,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 55 544,67 грн. (квитанція про реєстрацію від 25.09.2023);

- № 172/1 від 17.08.2023 на загальну суму 342 200,30 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 57 033,38 грн. (квитанція про реєстрацію від 18.09.2023);

- № 227/1 від 29.09.2023 на загальну суму 3 019 598,75 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 503 266,46 грн. (квитанція про реєстрацію від 12.10.2023).

Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, а Відповідач повинен був своєчасно поставити товар, чого ним зроблено не було.

Листом від 18.12.2023 Позивач просив Відповідача повернути грошові кошти у розмірі 4 361 556,51 грн. у строк до 15.01.2024.

Відповідач повернув Позивачу кошти у загальному розмірі 1 152 000,00 грн., що еквівалентно 27 484,32 євро відповідно до середнього обмінного курсу на дату кожної сплати, встановленого п. 2.3.1 Договору (30.01.2024 - 100 000,00 грн. (2 443,79 євро) (платіжна інструкція № 19 від 30.01.2024); 22.02.2024 - 530 000,00 грн. (12 685,50 євро) (платіжна інструкція № 48 від 22.02.2024); 23.04.2024 - 522 000,00 грн. (12 355,03 євро) (платіжна інструкція № 74 від 23.04.2024).

Станом на 02.07.2024 (дата подання позову до суду) Відповідач не повернув Позивачу кошти за мобільну зерносушарку ESMA ES240T у сумі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706,16 грн.

Курс Євро до національної валюти станом на 01.07.2024 складає 43,76 грн. за 1 Євро, відповідно до середнього обмінного курсу, встановленого п. 2.3.1 Договору.

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 3.3 Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 24.10.2023, Відповідач повинен був передати товар Позивачу не пізніше 27.11.2023.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не передав Позивачу товар у встановлений строк, передплату повернув лише частково у розмірі 1 152 000,00 грн., що еквівалентно 27 484,32 євро відповідно до середнього обмінного курсу на дату кожної сплати, встановленого п. 2.3.1 Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За приписами ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Стаття 524 Цивільного кодексу України імперативно визначає, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Валюта боргу - це грошові одиниці, в яких обчислена сума зобов`язання (що дозволяє визначити його ціннісне значення). У свою чергу під валютою платежу розуміються грошові знаки, які є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких повинне здійснюватися його фактичне виконання. Якщо в договорі передбачено інший порядок визначення «валютного застереження», то суду при вирішенні спору із застосуванням правил тлумачення правочину необхідно з`ясувати сутність такого визначення.

Отже, ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки сторони у Договорі визначили еквівалент в іноземній валюті, а саме у євро, то до спірних відносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України.

У п. 2.3 Договору сторони домовились про визначення валютного еквіваленту кожного платежу, а також перерахунку ціни (вартості) товару в національну валюту, а не тільки платежу на дату перерахування Позивачем коштів за товар.

Визначення валютного еквівалента у товарно-грошових відносинах є одним із способів убезпечення сторін від непередбачуваної втрати активів, пов`язаної з коливанням обмінних курсів валют. Адже, як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 у справі № 662/928/15-ц, «реальна вартість грошей може визначатись їх купівельною спроможністю у певний час». І цей спосіб є обопільно сприятливим для обох сторін таких відносин (в залежності від того, в яку сторону коливається обмінній курс).

Здійснивши попередню оплату товару у гривні в сумі, що має чітко визначений валютний еквівалент, Позивач у певний момент тимчасово позбавився активу (обігових коштів) саме в розмірі такого еквівалента, розраховуючи на зустрічне отримання іншого активу - імпортного товару такої самої вартості. І разі відновлення саме грошового активу (в даному випадку - шляхом повернення грошей через невиконання Відповідачем товарного зобов`язання) Позивач цілком вправі розраховувати на те, що таке відновлення буде повноцінним, тобто таким, що відображатиме реальну купівельну спроможність отриманих грошей на час їх повернення.

Отже, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, то Відповідач (який отримав від Позивача грошові кошти у розмірі 110 750 євро у їх гривневому еквіваленті) має повернути Позивачу грошові кошти у цьому самому розмірі (110 750 євро) у такому самому порядку (у гривневому еквіваленті цієї суми згідно з умовами Договору).

Позивач сплатив Відповідачу 4 361 556,50 грн., що еквівалентно 110 750 Євро, з дотриманням строків, передбачених умовами Договору, чим повністю виконав свої зобов`язання за ним.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що доказів повернення суми передплати у розмірі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706,16 грн., матеріали справи не містять, відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України у Позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати від Відповідача, який одержав суму попередньої оплати товару і не передав товар, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706,16 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вказувалось вище, відповідно до п. 11.2 Договору Продавець несе відповідальність за затримку з передачею товару Покупцю, сплачуючи неустойку на користь останнього у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару за кожен день такого прострочення.

За умовами п. 11.9 Договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, неустойка, яка розраховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару за кожен день такого прострочення, за своєю правовою природою є пенею.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача неустойку (пеню) за затримку з передачею товару за період з 28.11.2023 по 02.07.2024 у розмірі 752 412,11 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок неустойки (пені), дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено невірно, оскільки за період з 28.11.2023 по 02.07.2024 вона складає 752 176,36 грн. та яка, відповідно підлягає стягненню з Відповідача. В решті суми неустойки (пені) у розмірі 235,75 грн. слід відмовити.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706,16 грн., неустойку (пені) у розмірі 752 176,36 грн.

Доводи Відповідача спростовуються вищенаведеним.

Щодо вимоги Позивача про нарахування неустойку (пені) до моменту виконання рішення в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведеної вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу. Крім того, саме на суд покладено обов`язок встановлення правильності нарахованих платежів, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язання, тому, враховуючи встановлені обставини справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агро-Темп" (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Каштанова, 9Б, ідентифікаційний код в ) на користь Фермерського господарства "Анастасія Агро" (51254, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Українська, 52, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 83 265,68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706,16 грн., неустойку (пеню) у розмірі 752 176,36 грн. та судовий збір у розмірі 65 938,23 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

14.01.2025