ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року Справа № 915/967/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3)

в особі: філії 'Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (, 55001, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, промзона, e-mail: )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер", (, 45200, Волинська область, м. Ківерці, вул. Ярослава Мудрого, 33 кв. 11, адреса для листування: 43010, м.Луцьк, вул.Дубнівська, 47 В, e-mail: )

про: стягнення заборгованості за договором в розмірі 29 630,88 грн.

Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі ? позивач) пред`явлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер" заборгованості за договором про постачання товару від 30.09.2022 № 53-123-13-22-07746 в загальному розмірі 29 630,88 грн., яка складається з:

- 7 469,28 грн. - пеня;

- 5 745,60 грн. - штраф у розмірі 7 % за прострочення поставки товару понад 30 днів;

- 16 416,00 грн. - штраф у розмірі 20 % за поставку неякісної продукції.

Також позивач просить стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання товару від 30.09.2022 № 53-123-13-22-07746 в частині несвоєчасної поставки товару.

Ухвалою суду від 26.06.2023 (суддя - Ткаченко О.В.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №73 від 18.06.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судових справи, які перебувають у провадженні судді Ткаченко О.В., підставою призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ є звільнення у відставку головуючого судді Ткаченко О.В. (підстава - рішення Вищої ради правосуддя від 06.06.2024 №1766/0/15-24).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 визначено головуючим у справі №915/967/23 суддю Семенчук Н.О.

Ухвалою суду від 26.06.2024 справу №915/967/23 прийнято до провадження судді Семенчук Н.О., справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання за наявними матеріалами; запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч. 4 ст. 176 ГПК України. Запропоновано відповідачу в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача; запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Також ухвалою суду від 26.06.2024 задоволено заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про заміну позивача його правонаступником (вх.№3299/24 від 20.03.2024) та замінено позивача у справі №915/967/23 - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () в особі філії «Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ().

17.07.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить в задоволенні позову відмовити. Позивач, посилаючись на п.п. 1.1 та 3.1 спірного договору, зазначає, що він зобов`язався здійснити постачання товару з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 15.10.2022 р. або останній день дії режиму воєнного стану в Україні, залежно від того, що настане раніше. Відповідач стверджує, що на виконання умов спірного договору у встановлені договором строки (не пізніше 15.10.2022 р.) поставив позивачу товар на суму 82 000,00 грн. Відповідач зазначає, що факт своєчасної поставки товару підтверджується видатковою накладною від 11.10.2022 р. № РН-2022.10.11-2 та не заперечується самим позивачем. Відповідач вважає, що висновок позивача про те, що відповідач, виконуючи свої гарантійні зобов`язання по заміні переданого позивачу товару, прострочив строки поставки, встановлені п. 3.1 договору, є передчасним.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність повного та всебічного розгляду справи із забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказана справа розглядалась судом у розумний строк.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

30.09.2022 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полімер" (далі - постачальник, відповідач), укладено Договір на постачання товару № 53-123-13-22-07746 (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 19510000-4 по ДК 021:2015 - Гумові вироби (пластина гумова) у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (додаток до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2022 року (п.1.1 Договору).

У відповідності до п.1.2 Договору, постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 7 Договору.

Місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ (п. 1.3 Договору).

Згідно п.2.1 Договору, загальна вартість товару є твердою та складає: разом 68 400,00 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20% 13 680,00 грн. Всього з ПДВ 82 080,00 грн.

Відповідно до п.2.2 Договору, за даним Договором оплата відбувається протягом 120 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 15.10.2022 або останній день дії режиму воєнного стану в Україні, залежно від того, що настане раніше, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Південноукраїнське відділення ВП "Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

У відповідності до п.3.3 Договору, датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до п. 3.5 Договору, постачальник зобов`язаний дотримуватись у процесі поставки товару встановлених для нього технічних норм та стандартів (ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ тощо), у тому числі тих, що вказані у специфікації.

Пунктом 3.6 Договору встановлено, що у разі виявлення невідповідностей товару зазначеним стандартам, нормам і правилам, покупець має право відмовитись від товару, якщо невідповідності не будуть усунені у строк, який дозволить здійснити його постачання в термін, визначений Договором.

Згідно з п. 4.1 Договору, у разі порушення зобов`язань за Договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним Договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Відповідно до п. 4.2 Договору, за порушення господарського зобов`язання постачальником, а саме за порушення умов даного Договору, стосовно якості або комплектності товару постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного або некомплектного товару. У випадку усунення постачальником виявлених недоліків в термін 4 тижнів з моменту відправлення письмової претензії покупця, зазначений штраф не сплачується. Крім того, у разі порушення зобов`язань за Договором, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю заподіяні збитки, з урахуванням ринкових цін, що діють на момент спричинених збитків.

Згідно п.6.1 Договору, приймання товару по кількості і якості здійснюється згідно з вимогами нормативних та виробничих документів ДП НАЕК "Енергоатом", зокрема Стандарту ДП НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції для ВП компанії" СОУ НАЕК 038:2021 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" в розділі Стандарти НАЕК "Енергоатом" за адресою: https://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standarts-82).

У п.10.1 Договору визначено, що будь-які зміни і доповнення до даного Договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені Додатковими угодами, що підписані уповноваженими особами та скріплені печаткою з боку покупця.

Відповідно до п.12.1.1 Договору, покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари. Постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим Договором, а також забезпечити постачання товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 3 цього Договору. (п.п.12.3.1, 12.3.2 Договору).

У відповідності до п.13.1 Договору, договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2023 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідної Додаткової угоди (п. 13.1.).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Між сторонами також була погоджена та підписана Специфікація № 1, яка є Додатком №1 до Договору 53-123-13-22-07746 від 30.09.2022, на загальну суму 82 080,00 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач згідно видаткової накладної № РН-2022.10.11-2 від 11.10.2022 здійснив поставку товару, а саме: пластина 1Н-І-ТМКЩ-С-5 в кількості 570, 000 кг на суму 82 080,00 грн. з ПДВ (а.с. 13).

Підставою поставки товару у видатковій накладній вказано договір від 30.09.2022 №53-123-13-22-07746.

На накладній № РН-2022.10.11-2 від 11.10.2022 міститься відмітка про здійснення вхідного контролю товару 14.10.2022.

У послідуючому, актом на забраковану продукцію від 23.11.2022 № 16/0918-817 (далі- Акт) позивачем засвідчено, що поставлений за умовами спірного договору товар не відповідає заявленій якості. Так, п.8 вказаного Акту засвідчено, що згідно ТСдоПЗ(m) 23.0901.0152-2021 показник «відносна залишкова деформація при стисненні на (20+5)% в повітрі при 70° С протягом 24 годин для класу 1» повинен складати не менше 50%, фактично згідно протоколу № 2 від 30.09.2022 показник «відносна залишкова деформація …», після випробування виробу складає 20%. Згідно п. 5.2 ТС 01072019-П поверхня пластин повинна бути без тріщин та механічних пошкоджень. Фактично, на поверхні всіх пластин виявлені механічні пошкодження. Пунктом 9 Акту встановлено, що вищевказана продукція є браком за виною постачальника.

Листом від 02.12.2022 за № 07/17722 позивач повідомив відповідача про виявлені недоліки поставленого за Договором товару, та зазначив, що неякісний товар має бути повернутий постачальнику відповідно до умов Договору.

27.12.2022 позивач повернув товар відповідачу, а саме: пластину 1Н-І-ТМКЩ-С-5 в кількості 570, 000 кг., підставою повернення вказано Акт № 16/0918-817 від 23.11.2022, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів (а. с. 16).

У подальшому, відповідач на підставі видаткової накладної №РН-2023.01.13-1 здійснив заміну забракованої продукції на суму 82 080,00 грн. з ПДВ (арк.19).

Позивач у зв`язку з поставкою відповідачем товару неналежної якості та з порушенням строків визначених умовами Договору нарахував пеню та штраф, які просить стягнути з відповідача.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч. 1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, ч. 1 ст.612 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного Кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.4.1 Договору, у разі порушення зобов`язань за Договором, а саме за порушенням термінів постачання товару, які передбачені даним Договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Відповідно до п.4.2 договору за порушення господарського зобов`язання постачальником, а саме за порушення умов даного Договору, стосовно якості або комплектності товару постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного або некомплектного товару. У випадку усунення постачальником виявлених недоліків в термін 4 тижнів з моменту відправлення письмової претензії покупця, зазначений штраф не сплачується. Крім того, у разі порушення зобов`язань за Договором, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю заподіяні збитки, з урахуванням ринкових цін, що діють на момент спричинених збитків.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку, на підставі п.4.1 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за порушення термінів постачання товару за період з 16.10.2022 по 15.01.2023 у розмірі 7 469,28 грн. та 7% штрафу за прострочення поставки товару понад 30 днів у розмірі 5 745,60 грн.

Також, позивач згідно розрахунку позовних вимог на підставі п.4.2 Договору нарахував та проситься суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% вартості неякісно поставленого товару, а саме в сумі 16 416,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач згідно видаткової накладної №РН-2022.10.11-2 від 11.10.2022 здійснив поставку товару, а саме: пластина 1Н-І-ТМКЩ-С-5 в кількості 570, 000 кг на суму 82 080,00 грн. з ПДВ (а.с.13). Вхідний контроль товару було здійснено 14.10.2022.

Таким чином, відповідачем з дотриманням термінів постачання товару, як то визначено п.3.1 Договору, 14.10.2022 здійснено поставку товару.

У подальшому, позивач листом від 02.12.2022 за № 07/17722 повідомив відповідача про виявлені недоліки поставленого за Договором товару, та зазначив, що неякісний товар має бути повернутий постачальнику відповідно до умов Договору.

Позивач 27.12.2022 повернув товар відповідачу, а саме: пластину 1Н-І-ТМКЩ-С-5 в кількості 570, 000 кг., підставою повернення вказано Акт № 16/0918-817 від 23.11.2022, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск матеріалів (а. с. 16).

У подальшому, відповідач згідно видаткової накладної №РН-2023.01.13-1 від 13.01.2023 (вхідний контроль товару 16.01.2023) здійснив заміну забракованої продукції на суму 82 080,00 грн. з ПДВ (арк.19).

Отже, постачальником (відповідачем) здійснено усунення виявлених недоліків в термін більше ніж 4 тижні, як то передбачено п.4.2 договору, то нарахування штрафу у розмірі 20% вартості неякісного товару є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення пені та 7% штрафу за порушення термінів постачання товару є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідачем на виконання умов Договору у строк визначений п.3.1 Договору на підставі видаткової накладної №РН-2022.10.11-2 від 11.10.2022, здійснено поставку товару 14.10.2022 (дата вхідного контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер" (, 45200, Волинська область, м. Ківерці, вул. Ярослава Мудрого, 33 кв. 11, адреса для листування: 43010, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 47 В) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () в особі філії 'Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (, 55001, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, промзона):

- 16 416,00 грн. - штраф у розмірі 20% за поставку неякісної продукції;

- 1 486, 94 - судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О.Семенчук