ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2963/24

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж», м. Вишгород Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой», м. Київ

про стягнення 100 818,13 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Приватне акціонерне товариство «Київгідромонтаж» м. Вишгород Київської області (далі по тексту ПрАТ «Київгідромонтаж»), 31.10.2024 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» м. Київ (далі по тексту ТОВ «Аркадстрой»), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача

57 960,00 грн. заборгованості з орендної плати за Договором №01-12/2021АР від 01.12.2021 за січень-грудень 2022 року;

13 217,14 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період лютий 2022-вересень 2024 року;

3 925,72 грн. три процента річних, нарахованих за сукупний період 10.02.2022-28.10.2024 включно;

25 715,27 грн. пені, нарахованої за сукупний період 10.02.2022-30.06.2023 включно.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3028,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами договір оренди №01-12/2021АР від 01.12.2021, відповідно до якого орендодавець передав орендарю в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 100,0 кв.м. частину приміщення М №11 згідно плану розміщення будівель та споруд ПрАТ «Київгідромонтаж» та технічного паспорту за адресою м. Вишгород, вул. Шлюзова, 4.

Позивач зазначає, що відповідач, взяті на себе зобов`язання зі сплати орендної плати за передане нежитлове приміщення не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орендної плати, позивач нараховує та просить суд стягнути пеню відповідно до п. 5.2 договору, три проценти річних та інфляційні втрати відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Враховуючи, що майно, яке передавалось в оренду за спірним договором оренди розташоване за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Шлюзова, 4, даний спір підсудний Господарському суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2024 відкрито провадження у справі №911/2963/24 у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав позивача подати до суду: оригінали документів, доданих до позовної заяви (стаття 91 ГПК України); детальний розрахунок нарахованих процентів річних та пені із зазначенням періоду (із зазначенням конкретних дат «від до»), за який такі нараховуються; пояснення щодо строку дії укладеного договору оренди, враховуючи, що положення договору не містять умов щодо можливості автоматичної пролонгації, відповідно до п. 6.4 договір діє до 31.12.2017, при цьому приміщення передано відповідачу за актом приймання-передачі 01.12.2021.

Крім того, суд зобов`язав відповідача подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали докази сплати орендної плати за Договором №01-12/2021АР від 01.12.2021 за 2022 рік; докази повернення позивачу приміщення, отриманого відповідачем в оренду за Актом приймання-передачі від 01.12.2021 (частина 2 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Копію ухвали від 05.11.2024 про відкриття провадження у справі було надіслано та доставлено 05.11.2024 о 19:51 до електронного кабінету ТОВ «Аркадстрой», про що складено та долучено до матеріалів справи довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.

Враховуючи положення абз. 6 ч. 6 ст.242 ГПК України, гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив 21.11.2024.

11.11.2024 через систему «Електронний суд» позивач подав додаткові пояснення у справі, в яких наведено детальних розрахунок процентів річних та пені, а також надано пояснення щодо строку дії укладеного договору оренди, зокрема зазначено про описку у п.6.4 укладеного між сторонами договору: « 31 грудня 2017 року» замість правильного « 31 грудня 2022 року».

04.12.2024 від позивача через канцелярію суду на виконання вимог ухвали від 05.11.2024 надійшли оригінали документів, доданих до позовної заяви, для огляду.

06.12.2024 позивач звернувся до суду із заявою №2011/02 від 20.11.2024 про повернення оригіналів документів.

Щодо вказаного клопотання, суд зазначає, що оригінали поданих доказів будуть повернуті позивачу у порядку, передбаченому частиною 2 ст. 92 ГПК України.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 16.01.2025 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов ПрАТ «Київгідромонтаж» до ТОВ «Аркадстрой» про стягнення 100 818,13грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

01.12.2021 між ПрАТ «Київгідромонтаж» (орендодавець) та ТОВ «Аркадстрой» (орендар) був укладений договір оренди №01-12/2021АР (далі Договір), за умовами якого:

- орендодавець передає орендарю в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 100,0 кв.м частину приміщення М №11 згідно плану розміщення будівель та споруд ПрАТ «Київгідромонтаж» та технічного паспорту та розташоване за адресою м. Вишгород, вул. Шлюзова, 4 (п.1.1);

- передача в оренду об`єкта оренди оформляється відповідним актом прийому-передачі, що є невід`ємною частиною даного договору (п.1.3);

- повернення об`єкта оренди орендарем здійснюється на підставі акту прийому-передачі (повернення) об`єкта оренди, що підписується уповноваженими представниками сторін після закінчення 10 календарних днів, які надаються орендареві для звільнення території від устаткування, майна, сміття та ін. (п.2.7);

- щомісячна орендна плата за вказаний у п.1.1 договору об`єкт оренди складає 4 200,00 грн., ПДВ 840,00 грн., всього з ПДВ 5 040,00 грн., виходячи з розрахунку 50,40 грн. за 1 кв.м (п.3.1);

- орендар перераховує оренду плату на рахунок орендодавця щомісячно до 10 числа кожного наступного місяця (п.3.2);

- за несвоєчасне внесення орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, що діяла в період несвоєчасної оплати (п.5.2);

- даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017 року включно (п.6.4);

- договір може бути пролонгований на визначений сторонами термін та до додатково погоджених умов, про що укладається додаткова угода до цього договору (п.6.5).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна. Відповідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України. Частиною 3 ст. 283 ГК України встановлено, що об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

01.12.2021 за актом приймання-передачі орендодавець передав, а орендар прийняв у платне тимчасове користування об`єкт оренди нежитлове приміщення загальною площею 100,0 кв.м, розташоване за адресою м. Вишгород, вул. Шлюзова, 4.

Суд погоджується з поясненнями позивача, щодо наявності описки у п. 6.4 Договору, позаяк неможливо укласти договір та передати майно в оренду 01.12.2021 із зазначенням про термін дії договору до 31.12.2017.

Окрім того, суд звертає увагу на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2023 у справі №911/2620/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Аркадстрой» до ПрАТ «Київгідромонтаж» про визнання договору оренди №01-12/2021АР від 01.12.2021 недійсним.

Також суд звертає увагу, що для сплати орендної плати у грудні 2021 року позивач виставив відповідачу рахунок на №262 від 31.12.2021 на суму 5040,00 грн., який був оплачений відповідачем 14.01.2022 за платіжним дорученням №2229.

Доказів повернення орендованого приміщення за Актом приймання-передачі (повернення) відповідно до порядку, передбаченого пунктом 2.7 Договору, суду також не подано.

Оцінюючи подані документи та встановлені у рішеннях суду у справі №911/2620/22 обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що у спірний період (2022 рік) договір №01-12/2021АР від 01.12.2021 був чинним.

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що щомісячна орендна плата за вказаний у п.1.1 договору об`єкт оренди складає 4 200,00 грн., ПДВ 840,00 грн., всього з ПДВ 5 040,00 грн., виходячи з розрахунку 50,40 грн. за 1 кв.м.

Відповідно до положень ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що орендар перераховує оренду плату на рахунок орендодавця щомісячно до 10 числа кожного наступного місяця.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що у зв`язку із зазначенням «до 10 числа кожного наступного місяця» день спливу строку оплати дев`яте число відповідного наступного за поточним місяцем.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно для виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі №814/4170/15, від 08.10.2018 у справі №927/490/18, від 27.09.2022 у справі №918/1195/21).

Для сплати орендної плати позивач виставив відповідачу рахунок на оплату

№10 від 31.01.2022 на суму 5 040,00 грн. (за січень 2022 року);

№28 від 28.02.2022 на суму 5 040,00 грн. (за лютий);

№39 від 31.03.2022 на суму 5 040,00 грн. (за березень);

№50 від 30.04.2022 на суму 4 200,00 грн. (за квітень);

№62 від 31.05.2022 на суму 4 200,00 грн. (за травень);

№70 від 30.06.2022 на суму 4 200,00 грн. (за червень);

№83 від 31.07.2022 на суму 5 040,00 грн. (за липень);

№94 від 31.08.2022 на суму 5 040,00 грн. (за серпень);

№114 від 30.09.2022 на суму 5 040,00 грн. (за вересень);

№131 від 31.10.2022 на суму 5 040,00 грн. (за жовтень);

№146 від 30.11.2022 на суму 5 040,00 грн. (за листопад);

№158 від 31.12.2022 на суму 5 040,00 грн. (за грудень).

Відтак, загальна сума орендної плати, яку мав сплати відповідач позивачу за спірний період (2022 рік) становить 57 960,00 грн.

Враховуючи, що орендар перераховує оренду плату на рахунок орендодавця щомісячно до 10 числа кожного наступного місяця, строк оплати є таким що настав.

При цьому, суд звертає увагу, що оскільки у квітні-червні 2022 року ПрАТ «Київгідромонтаж» перебував на спрощеній системі оподаткування без сплати ПДВ, рахунок на оплату орендної плати за цей період складався без врахування суми ПДВ.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідач доказів сплати орендної плати за Договором №01-12/2021АР від 01.12.2021 за 2022 рік або докази повернення позивачу приміщення, отриманого відповідачем в оренду за Актом приймання-передачі від 01.12.2021 суду не подав, у тому числі на вимогу п. 3 ухвали суду від 05.11.2024 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 57 960,00 грн. є обґрунтованою, доведеною належними письмовими доказами та належить до задоволення повністю.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання зі сплати орендної плати позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 25 715,27 грн. нараховану за сукупний період з 10.02.2022 по 30.06.2023. Щодо вказаних вимог суд зазначає таке.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, що діяла в період несвоєчасної оплати.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

При цьому, суд звертає увагу, що конструкція «за кожний день прострочення оплати», встановлена в п. 5.2 Договору, є порядком нарахування пені, а не строком. Відповідно до висновків, викладених у постанові ВП ВС від 16.10.2024 у справі №911/952/22, застосування в тексті господарського договору формулювання «за кожен день прострочення» не можна вважати встановленням іншого, ніж визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України строку нарахування пені.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 02.04.2020, розділ ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачена можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання понад шестимісячний строк, встановлений ст. 232 ГК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено карантин з 12.03.2020 на всій території України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд зазначає, що припис пункту 7 «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, хоч і не зовсім узгоджується з метою Закону, який спрямований на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, однак є абсолютно визначеним та не передбачає розширеного чи звуженого тлумачення. Така позиція узгоджується із висновком висловленим КГС ВС у постанові від 27.02.2024 у справі №911/858/22.

Відтак, в даному випадку, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати, та до переддня фактичної оплати, або до дня закінчення строку дії карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020 №211, тобто до 30.06.2023, в залежності від того, яка з названих подій настала раніше.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем (10.02.2022 - 30.06.2023):

місяць орендиОсновний борг, грн.Строк оплати, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК УкраїниПеріод прострочення Пеня, грн.
січень5 040,0010.02.202211.02.2022-30.06.20233 022,62
лютий5 040,0010.03.202211.03.2022-30.06.20232 945,29
березень5 040,0011.04.202212.04.2022-30.06.20232 856,92
квітень4 200,0010.05.202211.05.2022-30.06.20232 314,03
травень4 200,0010.06.202211.06.2022-30.06.20232 215,07
червень4 200,0011.07.202212.07.2022-30.06.20232 036,71
липень5 040,0010.08.202211.08.2022-30.06.20232 236,93
серпень5 040,0012.09.202213.09.2022-30.06.20232 009,10
вересень5 040,0010.10.202211.10.2022-30.06.20231 815,78
жовтень5 040,0010.11.202211.11.2022-30.06.20231 601,75
листопад5 040,0012.12.202213.12.2022-30.06.20231 380,82
грудень5 040,0010.01.202311.01.2023-30.06.20231 180,60
Всього:57960,00 25 615,62
встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені за заявлений період становить 25 615,62 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена частково.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача проценти річних в сумі 3 925,72 грн. за сукупний період 10.02.2022 по 28.10.2024 та інфляційні втрати в сумі 13 217,14 грн. за сукупний період лютий 2022 року - вересень 2024 року.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, перевіривши правильність розрахунку трьох відсотків річних, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем (10.02.2022 - 28.10.2024):

місяць орендиОсновний борг, грн.Строк оплати, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК УкраїниПеріод прострочення 3%, грн.
січень5 040,0010.02.202211.02.2022-28.10.2024410,18
лютий5 040,0010.03.202211.03.2022-28.10.2024398,58
березень5 040,0011.04.202212.04.2022-28.10.2024385,32
квітень4 200,0010.05.202211.05.2022-28.10.2024311,09
травень4 200,0010.06.202211.06.2022-28.10.2024300,39
червень4 200,0011.07.202212.07.2022-28.10.2024289,69
липень5 040,0010.08.202211.08.2022-28.10.2024335,20
серпень5 040,0012.09.202213.09.2022-28.10.2024321,53
вересень5 040,0010.10.202211.10.2022-28.10.2024309,93
жовтень5 040,0010.11.202211.11.2022-28.10.2024297,09
листопад5 040,0012.12.202213.12.2022-28.10.2024283,83
грудень5 040,0010.01.202311.01.2023-28.10.2024271,82
Всього:57960,00 3 914,65

встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних за заявлений період становить 3 914,65 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена частково.

Також суд перевірив правильність розрахунку інфляційних втрат, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем (лютий 2022 року вересень 2024 року), та встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат за заявлений період становить 13 297,14 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена повністю в заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ПрАТ «Київгідромонтаж» частково та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Аркадстрой» 57 960,00 грн. основного боргу, 3 914,65 грн. процентів річних, 13 297,14 грн. інфляційних втрат та 25 615,62 грн. пені.

Враховуючи, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд», судовий збір мав бути розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, який, отримавши приміщення в оренду за договором, не здійснював належним чином оплату орендної плати, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі 2 422,40 грн. повністю.

Позивач не позбавлений права вирішити питання повернення надмірного сплаченого судового збору у спосіб звернення до суду з відповідним клопотанням відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241,252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42/44, оф. LL2-B, ідентифікаційний код 42104905) на користь Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул.. Шлюзова, 4, ідентифікаційний код 13705021)

57 960,00 грн. (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень нуль копійок) основного боргу,

25 615,62 грн. (двадцять п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять гривень шістдесят дві копійки) пені,

3 914,65 грн. (три тисячі дев`ятсот чотирнадцять гривень шістдесят п`ять копійок) процентів річних,

13 297,14 грн. (тринадцять тисяч двісті дев`яносто сім гривень чотирнадцять копійок) інфляційних втрат,

2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх