ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 Справа № 917/1929/24

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І.,

при секретарі судового засідання Голик В.М.

розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор Газорозподільної системи «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116,

до відповідача: Комунального закладу «Соціальний гуртожиток» Глобинської міської ради, вул. Промислова, 19/2, м. Глобине, Кременчуцький район, Полтавська область, 39001,

про стягнення 41724,25 грн

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газорозподільної системи «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Комунального закладу «Соціальний гуртожиток» Глобинської міської ради про стягнення 41 724,25 грн, з якої: основний борг у розмірі 34 999,66 грн, пеня у сумі 4 856,91 грн, 3% річних у сумі 522,12 грн, інфляційні втрати у сумі 1 345,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №101/ПГ-4692-Г постачання природного газу від 23.10.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Пушка І.І.

Ухвалою суду від 12.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/1929/24, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження у справі №917/1929/24 була доставлена до електронних кабінетів як позивача так і відповідача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявні в матеріалах справи довідки про доставку документу до електронного кабінету 12.11.2024 о 18:56.

Ухвала суду від 12.11.2024 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк, а саме до 28.11.2024 включно (13.11. 2024+15 днів), відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач, постачальник) та Комунальним закладом «Соціальний гуртожиток» Глобинської міської ради (далі відповідач, споживач) 23.10.2023 укладено договір № 101/ПГ-4692-Г постачання природного газу (далі Договір, а.с. 27-31).

Згідно із п. 1.2. Договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є підприємством/установою/організацією, на балансі якого перебуває гуртожиток/-ки (та/або інші житлові будівлі, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі) природний газ в обсягах та для цілей забезпечення природним газом побутових споживачів такого гуртожитку/-ів (та/або житлових будівель, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для власних потреб і не може бути використаний для перепродажу (пункт 1.3. Договору).

Споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього Договору у Споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між Споживачем та Оператором ГРМ та присвоєний Оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між Споживачем та Оператором газотранспортної системи (надалі - Оператор ГТС) та присвоєний Оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо Об`єкт Споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе Споживач (п. 1.5. Договору).

Згідно з п. 1.6. Договору перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку Споживача: Полтавська обл., Глобинський р-н., м. Глобине, вул. Володимирівська, буд, 170-Г Полтавагаз; Полтавська обл., Глобинський р-н., м. Глобине, вул. Промислова, буд. 19/2 Полтавагаз. Найменування Оператора ГРМ/ГТС, з яким укладено договір на розподіл/транспортування природного газ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ПОЛТАВАГАЗ.

Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем (об`єм) природного газу у період з 24.10.2023 по 31.12.2023 (включно), в кількості 18,000 тис.куб.м, в тому числі по місяцях: жовтень 2023 5,000 тис.куб.м., листопад 2023 6,500 тис.куб.м., грудень 2023 6,500 тис.куб.м (п. 2.1 Договору).

В тому числі, п. 2.1. Договору передбачає, що Даний пункт набуває чинності після настання відкладальної обставини, зазначеної у пункті 13.1. цього Договору. Сторони визнають, що до набуття чинності даним пунктом; - постачання природного газу у відповідні розрахункові періоди не здійснюються, навіть якщо вони зазначені у вищенаведеній таблиці пункту 2.1. цього Договору; - у Постачальника не виникають обов`язки поставити (передати) природний газ Споживачу та відповідальність за нездійснення постачання (передачі) природного газу; - у Постачальника не виникають обов`язки щодо включення Споживача до реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС.

В свою чергу, п. 13.1. Договору передбачає, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності), а в частині зобов`язань Постачальника щодо постачання (передачі) природного газу з моменту включення Споживача до Реєстру споживачів постачальника із спеціальними обов`язками на інформаційній платформі Оператора ГТС, але в будь якому разі не раніше надання Споживачем довідки, яка підтверджує перебування на балансі гуртожитку (та/або іншої житлової будівлі, у якій постійно або тимчасово проживають побутові споживачі).

В частині постачання природного газу договір діє до 31 грудня 2023 року (включно), а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Постачальник постачає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Перехід права власності на газ від Постачальника до Споживача здійснюється у точках виходу з газотранспортної системи (ГТС) до газорозподільної системи (ГРМ). Після переходу права власності на газ, Споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ. (п. 3.1. Договору).

Постачання природного газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів на інформаційній платформі Оператора ГТС. (п. 3.2 Договору).

Згідно з пунктом 3.4. Договору приймання-передача природного газу, поставленого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

За змістом п. 3.4. -3.5. Договору для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду Постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє Споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Після закінчення розрахункового періоду, у якому було здійснено постачання природного газу, але не пізніше 14-го числа місяця, наступного за Періодом постачання, якщо інше не передбачено Договором, Споживач зобов`язується повернути Постачальнику один з примірників акту приймання-передачі природного газу.

Після підписання Сторонами актів приймання-передачі природного газу, замовлені обсяги природного газу за Договором вважаються скорегованими

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови Споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 14 (чотирнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов Договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. Дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих Споживачем. вважаються обов`язковими для Сторін, якщо судом не буде встановлено інше.

Крім цього, пунктом 3.4.2. Договору визначено, що сторони на підставі ч. 3 ст. 207 та ст. 627 Цивільного кодексу України домовились про можливість підписання в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису актів приймання-передачі природного газу, первинної бухгалтерської документації, актів звірки взаєморозрахунків та інших документів, пов`язаних із виконанням Договору.

Пунктом 4.1.1. Договору визначено, що ціна обсягів природного газу в пункті 2.1. цього Договору дорівнює 7 420,00 грн з урахуванням податку на додану вартість, з яких 1 236,67 грн. ПДВ, за 1 000 куб. метрів газу (без урахування тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу та коефіцієнта, який застосовується у разі замовлення потужності на добу наперед), крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% -27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для обсягів встановлених пунктом 2.1. цього Договору за 1 000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.

Відповідно до пункту 4.1.2. Договору, загальна вартість цього Договору складає 113 758,37 грн, крім того, ПДВ - 22 751,67 грн, разом з ПДВ - 136 510,04 грн.

Згідно пункту 4.3. Договору, загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

Пунктами 4.4.-4.6. Договору визначено, що Споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу.

У платіжних інструкціях Споживач має обов`язково вказувати призначення платежу, номер та дату Договору.

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Розділі 14 цього Договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до пункту 4.10. Договору, звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється Сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу Споживачем та актів приймання-передачі.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що у разі порушення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 4.4. цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На виконання умов договору протягом листопада - грудня 2023 року (спірний період) позивач передав відповідачу у власність природний газ об`ємом 5,78000 тис. м. куб. на загальну суму 43 834,89 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, зокрема:

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу №20075 від 30.11.2023 обсяг споживання газу у листопаді 2023 року становить 1,16500 тис. куб. м. на загальну суму 8 835,23 грн з ПДВ (а.с. 12);

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу №21899 від 31.12.2023 обсяг споживання у грудні 2023 року становить 4,61500 тис. куб. м. на загальну суму 34999,66 грн з ПДВ (а.с. 13).

Зазначені акти приймання-передачі природного газу підписані відповідачем та засвідчені печатками.

До позовної заяви доданий адвокатський запит позивача від 01.07.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про надання інформації щодо фактичних обсягів подобового споживання природного газу за період з 01.09.2022 по дату видачі довідки стосовно відповідача (ЕІС-код відповідача, визначений в Договорі: 56XS000192T8W00A) (а.с. 10-11).

На адвокатський запит позивача Оператором ГТС - Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», було надано відповідь від 08.07.2024 вих. № ТОВВИХ-24-10240 з інформацією з Інформаційної платформи Оператора ГТС, відповідно до якої споживач з ЕІС-кодом 56XS000192T8W00A був закріплений в Реєстрі споживачів за постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС-код: 56XS000192T8W00A) у період з 24.10.2023 по 15.04.2024 та спожив з ресурсу позивача за листопад 2023 року природний газ в обсязі (об`ємі) 1,16500 тис. м. куб., грудень 2023 року природний газ в обсязі (об`ємі) 4,61500 тис. м. куб (а.с. 8-9, 20).

Вказані об`єми відповідають обсягу природного газу, зазначеному в актах приймання-передачі природного газу за листопад-грудень 2023 року.

Згідно з розрахунком позовних вимог, що відповідач частково здійснив оплату спожитого природного газу у сумі 8835,23 грн та станом на момент звернення з позовом до суду сума боргу за використаний природний газ за грудень 2023 року становить 34999,66 грн. Позивачем в якості доказу часткової оплати відповідачем за спожитий природний газ надана Інформація АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за період з 01.09.2022 по 04.07.2024 (а.с. 33-зворот, 34), підписана начальником управління з обслуговування юридичних осіб АТ «Ощадбанк» С. Гапоновою за допомогою ЕЦП.

Оскільки відповідачем обов`язок щодо повної оплати вартості поставленого природного газу не виконано, позивач звертався до відповідача з вимогою від 04.06.2024 (а.с. 15-17) погасити борг, проте, відповіді на вказану вимогу матеріали справи не містять.

За таких обставин, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 34 999,66 грн, пені в сумі 4 856,91 грн, 3% річних у сумі 522,12 грн, інфляційні втрати у сумі 1 345,56 грн.

При розгляді спору по суті судом враховуються наступні обставини.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь Другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Договір постачання природного газу №101/ПГ-4692-Г від 23.10.2023, відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Як вбачається з наданої до позовної заяви копії договору про постачання природного газу №101/ПГ-4692-Г від 23.10.2023, договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом береться до уваги те, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС), регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496.

Відповідно до п.3 розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - «Кодекс ГТС»),

Відповідно, до пункту 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу встановлено, що реєстрація споживача у реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється постачальником на період дії укладеного договору постачання природного газу в частині його обов`язку постачати природний газ споживачу.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача (абз. 2 п.11 розділу ІІ Правил).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Положеннями статті 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з частиною 2 статті 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина 1 статті 691 ЦК України).

Судом встановлено, що у спірному періоді відповідачу на інформаційній платформі Оператора ГТС України присвоєно в EIC-код 56XS000192T8W00A, постачальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Судом також встановлено, що відповідачем отримано природний газ за договором №101/ПГ-4692-Г у листопаді 2023 року, грудні 2023 року, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, зокрема: згідно з актом №20075 від 30.11.2023 обсяг споживання газу у листопаді 2023 року становить 1,16500 тис. куб. м. на загальну суму 8 835,23 грн з ПДВ; згідно з актом приймання-передачі природного газу №21899 від 31.12.2023 обсяг споживання у грудні 2023 року становить 4,61500 тис. куб. м. на загальну суму 34999,66 грн з ПДВ.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» Оператор газотранспортної системи (Оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44, ).

Відповідно до положень п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС: - інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п. 5 гл. 3 розд. IV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи.

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як постачальник та споживач природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 гл. 3 розд. IV Кодексу ГТС, для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Як встановлено судом, згідно з пунктом 3.4. Договору приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

За змістом п. 3.4.1. Договору не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє Споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу (п. 4.4. Договору).

Доказів зміни сторонами строку оплати матеріали справи не містять.

Акти приймання-передачі природного газу за листопад 2023 року, грудень 2023 року підписані сторонами та засвідчені печатками.

Доказів того, що відповідачем отримано природний газ згідно з договором №101/ПГ-4692-Г від 23.10.2023 у зазначений період в іншому обсязі, ніж стверджує позивач та його вартість суду не надано, відповідачем не оспорюються.

Беручи до уваги наведені положення укладеного між сторонами договору, відповідач мав здійснити оплату за фактично поставлений природний газ до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу.

Інформація АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за період з 01.09.2022 по 04.07.2024 свідчить про здійснення відповідачем оплати за зобов`язаннями листопада 2023 року у повному обсязі (8 835,23 грн) без порушення строку на оплату. Доказів оплати відповідачем коштів позивачу за зобов`язаннями грудня 2023 року в матеріалах справи відсутні.

В порушення вимог законодавства та Договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за спожитий у грудні 2023 року природний газ не виконав, строк виконання зобов`язань за грудень 2023 року є таким що настав, у зв`язку з чим утворилась основна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором в розмірі 34 999,66 грн.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 34 999,66 грн за зобов`язаннями грудня 2023 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним Договором, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у сумі 4856,91 грн, 3% річних у сумі 522,12 грн, інфляційні втрати у сумі 1345,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами п. 6.2 договору, у разі порушення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 4.4. цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, суд дійшов висновку що він є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства України та договору, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 4856,91 грн, нарахованої на борг у сумі 34999,66 гривень за зобов`язанням грудня 2023 за період з 01.02.2024 по 31.07.2024.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку що він є арифметично вірним. Таким чином, сума 3 % річних, що належить до стягнення з відповідача на користь позивача складає 522,12 грн, нараховані на борг за зобов`язанням грудня 2023 року за період з 01.02.2024 по 31.07.2024.

Суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 та постановах Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі №916/1883/16, від 08.05.2019р. у справі №904/2156/18, від 20.09.2019р. у справі №904/4342/18, від 14.01.2020р. у справі № 924/532/19, від 29.04.2020р. у справі №910/1193/19, від 18.06.2020р. у справі №904/3491/19, від 01.10.2020р. у справі №910/11820/18, від 10.02.2021р. у справі №910/14257/19.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним.

На підставі чого, інфляційні втрати підлягають стягненню в розмірі 1345,56 грн, нараховані на борг у розмірі 34999,66 грн за зобов`язанням грудня 2023 року за період з лютого 2024 по липень 2024 включно.

Отже, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати позивача щодо сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2 422,40 грн з урахуванням понижуючого коефіцієнту згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в зв`язку з поданням позову в електронній формі.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального закладу «Соціальний гуртожиток» Глобинської міської ради, вул. Промислова, 19/2, м. Глобине, Кременчуцький район, Полтавська область, 39001, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор Газорозподільної системи «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, : основний борг у розмірі 34999,66 грн; пеню в розмірі 4 856,91 грн, 3% річних в розмірі 522,12 грн; інфляційні втрати в розмірі 1 345,56 грн; витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя І.І. Пушко