ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Провадження №19/913/2/25

Суддя Косенко Т.В., розглянувши матеріали
про стягнення 3 580 045 238 грн 35 коп.,

Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» (далі ПрАТ «Агрохолдинг Авангард») 11.12.2024 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, який зареєстрований відділом документального забезпечення роботи суду 12.12.2024, до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 3 580 045 238 грн 35 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнними діями на суверенній території України, було пошкоджено майно позивача, що позбавило останнього можливості здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток, у зв`язку із чим він зазнав значних збитків у вигляді упущеної вигоди.
Як указує позивач, окупація території України у Луганській області, незаконне заволодіння майном та пошкодження, знищення майна, було здійснене військовими силами відповідача, що завдало позивачу збитки, а тому, саме відповідач порушив охоронюване національним законодавством України та гарантоване приписами Протоколу 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року право позивача, як юридичної особи, на мирне володіння своїми активами та одержання від використання даних активів прибутків.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2025 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах «Морель проти Франції», пункти 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії», пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі «Лука проти Румунії», пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 44; «Пабла Кю проти Фінляндії», пункт 30; «Мікалефф проти Мальти», пункт 96).
Відповідно до ч.1 ст.38 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Пунктом 4 ч.1 ст.35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.
Частинами 1, 9 ст.39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.
Частиною 3 ст.31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що зазначені матеріали справи були направлені Господарським судом міста Києва до Господарського суду Луганської області з порушенням припису ч.3 ст.31 ГПК України, передчасно, до закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали від 16.12.2024.
Також суд бере до уваги, що на даний момент не можна виключати можливість оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 шляхом подання апеляційної скарги в останній день строку на її оскарження (26.12.2024) засобами поштового зв`язку, що в силу ч.3 ст.31 ГПК України взагалі виключає передачу матеріалів справи за підсудністю до закінчення апеляційного перегляду.
Відповідно до ч.1 ст.32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Згідно з п.2.3.31 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою. Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями роздруковується, підписується та додається до матеріалів судової справи.
Суд зазначає, що передчасне, до закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали від 16.12.2024, надсилання Господарським судом міста Києва позовних матеріалів за підсудністю потягнуло за собою передчасний автоматизований розподіл цих матеріалів між суддями Господарського суду Луганської області.
Отже, з метою забезпечення довіри усіх учасників процесу до складу суду, що розглядає дану справу, заява судді Косенко Т.В. про самовідвід підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.
Також суд звертає увагу, що відповідно до абз.1-4 п.1 розділу ІХ «Направлення справ за межі суду» Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17.10.2023 №485) направлення справи за межі суду, у тому числі до апеляційної чи касаційної інстанції, до іншого місцевого суду, до експертних установ для проведення експертизи, до слідчих органів тощо, а також повернення справи за належністю до місцевого чи апеляційного суду здійснюється на підставі відповідного процесуального документа. У кожному випадку справа надсилається за межі суду із супровідним листом, підписаним керівником апарату або особою, яка виконує його обов`язки, чи іншою особою, визначеною наказом голови суду. У супровідному листі зазначаються підстави направлення (повернення) справи та її реквізити. Судові справи надсилаються поштою або передаються відповідальним працівником апарату суду. Передавання справ через сторонніх осіб категорично заборонено. На кожну справу, що направляється за межі суду, складається окремий супровідний лист.
Керуючись ст.ст. 35, 38-40, 232 234 ГПК України, суд
1. Заяву судді Косенко Т.В. про самовідвід задовольнити.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 06.01.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Тетяна КОСЕНКО