СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 січня 2025 року м. Харків Справа № 905/717/23

Східний апеляційний господарський суд у складі: суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс" (вх.№ 3150 Д/2)

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.12.2024 (повний текст складено 23.12.2024, суддя Паляниця Ю.О.),

у справі №905/717/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс", м.Київ,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська", м.Добропілля,

про розірвання договору та стягнення 1 666 765,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.05.2024 позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Шахт пром сервіс" задоволено частково, стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс" заборгованість у сумі 1521203,24 грн, пеню - 118232,31 грн, інфляційні втрати - 20236 грн, 3% річних - 7093,94 грн, а також судовий збір в сумі 25001,48 грн.

Одночасно, вказаним рішенням закрито провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору №10999-ШБЗ-УМТС-У від 26.09.2022, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс".

24.06.2024 на виконання вказаного рішення господарським судом Донецької області видано відповідні накази.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 рішення Господарського суду Донецької області від 15.05.2024 у справі №905/717/23 залишено без змін.

02.12.2024 до Господарського суду Донецької області Товариством з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" подано заяву від 01.12.2024 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 15.05.2024 у справі №905/717/23, залишеного постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 без змін, терміном на вісім місяців.

Ухвалою Господарського суду Донецького суду від 19.12.2024 заяву б/н від 01.12.2024 Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково. Відстрочено Товариству з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" виконання рішення Господарського суду Донецької області від 15.05.2024 у справі №905/717/23 до 15.05.2025. В іншій частині заяви відмовлено.

До Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний Суд" 29.12.2024 Товариством з обмеженою "Шахт пром сервіс" подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність прийнятого у справі судового рішення, просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.12.2024 у справі № 905/717/23 скасувати, в задоволенні заяви від 01.12.2024 Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмір (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 7 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 3028,00 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік").

При цьому суд вбачає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.12.2024 у справі №905/717/23 було подано в електронній формі з використанням системи "Електронний суд".

За умовами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Вказана норма була включена до Закону України "Про судовий збір" на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147а-VIII від 26.05.2021.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що на офіційному сайті Верховної Ради України опублікована редакція Закону України "Про судовий збір" з урахуванням змін, внесених Законом України №2147а-VIII від 26.05.2021, у тому числі в частині доповнення частиною третьою статті 4, яка має статус чинної з 04.10.2021, тобто була чинною станом і на час звернення з вищенаведеною апеляційною скаргою у даній справі (30.10.2024).

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Саме такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Відтак розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.12.2024 у справі №905/717/23, складає 2422,40 грн (3028*0,8).

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не подано доказів сплати судового збору у встановлених Законом порядку і розмірі.

Одночасно скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке не містить обґрунтування наявності законодавчо визначених підстав для його задоволення.

За наслідками розгляду вказаного клопотання суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Зазначеною нормою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може, зокрема, за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк визначене коло осіб. Для цього заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд наділений правом відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору: (1) за клопотанням окремих категорій фізичних осіб, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту зазначеної норми убачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

З огляду на те, що скаржник є юридичною особою та предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання про для відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, скаржнику необхідно надати суду документ на підтвердження сплати судового збору.

Зазначені обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме, залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 ГПК України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс" без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахт пром сервіс" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.12.2024 у справі № 905/717/23 - залишити без руху.

2. Апелянт має право усунути недолік апеляційної скарги, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у сумі 2 422,40 грн, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Лакіза