ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07.01.2025 Справа № 905/1426/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши

заяву Головного управління ПФУ в Донецькій області, м. Слов`янськ, Донецька область,

до боржника Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», , м. Мирноград, Донецька область,

про визнання кредиторських вимог у сумі 5234562,09грн

у справі №905/1426/21

про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», , м. Мирноград, Донецька область,

ліквідатор Павлова Ю.М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.08.2021 відкрито провадження у справі №905/1426/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», , м. Селидове, м. Українськ, Донецька область; введено процедуру розпорядження майном боржника.

27.08.2021 за №67104 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №905/1426/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна».

За результатами попереднього засідання суд постановив ухвалу від 26.10.2021, якою визнав та встановив розмір і перелік вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Донецької області від 07.11.2024 Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором боржника призначено арбітражну керуючу Павлову Ю.М.

11.12.2024 через систему «Електронний суд» від Головного управління ПФУ в Донецькій області, м. Слов`янськ, Донецька область, надійшла заява про визнання кредиторських вимог у сумі 664912,16грн.

Заяву суд призначив до розгляду в судовому засіданні на 07.01.2025.

18.12.2024 через систему «Електронний суд» від Головного управління ПФУ в Донецькій області надійшла заява про уточнення кредиторських вимог, в якій останній просить визнати його вимоги у вигляді капіталізованих платежів у розмірі 664912,16грн; вимоги у вигляді заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 4569649,93грн.

06.01.2025 до суду від ліквідатора надійшло повідомлення про результати розгляду вимог Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання вимог кредитора на суму 5234562,09грн в повному обсязі, з яких: 664912,16грн - капіталізація платежів (друга черга задоволення), 4569649,93грн - заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (четверта черга задоволення).

У судове засідання 07.01.2025 учасники справи представників не направили. Ліквідатор боржника до відеоконференції за допомогою власних технічних засобів поза межами суду не приєдналась. Технічна можливість провести відеоконференцію у суду була наявна, отже ризики неможливості взяти участь у судовому засіданні несе ліквідатор.

Підстав для відкладення розгляду заяви суд не встановив.

Розглядаючи заяву кредитора Пенсійного фонду України в Донецькій області, м.Слов`янськ, Донецька область, про визнання кредиторських вимог на суму 664912,16грн, судом встановлено таке.

В обґрунтування кредиторських вимог у сумі 664912,16грн зі сплати капіталізованих платежів заявник посилається на те, що на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області перебуває потерпілий ОСОБА_1 , який отримує страхові та соціальні виплати у зв`язку з отриманням трудового каліцтва під час перебування в трудових відносинах з боржником.

Своєю чергою в обґрунтування вимог на суму 4569649,93грн заявник посилається на наявність у боржника заборгованості з відшкодування суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період вересень 2021 - вересень 2024 за списком №2 в сумі 4569649,93грн.

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Матеріалами справи встановлено, що заявлені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області грошові вимоги є поточними в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки виникли після відкриття провадження у справі №905/1426/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна».

Розглядаючи заяву кредитора Пенсійного фонду України в Донецькій області, м.Слов`янськ, Донецька область, про визнання кредиторських вимог в частині вимог на суму 664912,16грн, судом встановлено таке.

Пунктом 2 ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у другу чергу задовольняються, зокрема, вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

Як встановлено п. 2 ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства у другу чергу задовольняються вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів.

Тобто вимоги за зобов`язаннями боржника з виплати страхових платежів внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, що виникли в часі раніше введенню ліквідаційної процедури у справі з визначенням суми таких платежів шляхом їх капіталізації у ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ч.2 Постанови Кабінету міністрів України №95 від 04.02.2023 капіталізація платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, здійснюється до Пенсійного фонду України в порядку, встановленому постановою Кабінету міністрів України №986 від 04.12.2019.

Відповідно до абз.2 п.8 Порядку №986 суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду припиняються та реорганізовуються шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи визначено правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

Згідно зі ст.72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» одним з джерел формування коштів Пенсійного фонду є надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичне страхування, а також капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, з 01.01.2023 суми капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальника (в тому числі у зв`язку з банкрутством) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, підлягають сплаті до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 Порядку №986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Згідно з п. 4 Порядку №986 капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином:

1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності;

2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п.7, 8 Порядку №986 капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності. У кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Отже наведеними нормами передбачений обов`язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їхнього життя.

Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески, при цьому, визначено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (і у разі визнання останнього банкрутом, і за власним рішенням).

Як пояснено заявником у зв`язку з визнанням Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» банкрутом було здійснено розрахунок суми капіталізованих платежів щодо ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як потерпіла, яка отримала трудове каліцтво під час перебування в трудових відносинах з боржником, про що складено відповідний акт №02 від 02.07.2005 за формою Н-1.

Факт отримання вказаною особою травми та встановлення їй ступеня втрати професійної працездатності в розмірі 40% довічно підтверджується виписками з акту огляду МСЕК.

Розрахунок сум платежів, що підлягають капіталізації, був здійснений з урахуванням необхідності виплати вищезазначеній потерпілій майбутніх платежів, тобто щомісячних страхових виплат.

Так, відповідно до складеного розрахунку на отримання щомісячної страхової виплати сума капіталізованих платежів становить 664912,16грн.

Розрахунок проведено таким чином: 3284,49грн*12*16,87 = 664912,16грн, де 3284,49грн - сума щомісячної страхової виплати, перерахована з 01.03.2024; 12 - кількість місяців страхових виплат протягом року; 16,87 - статистична середня очікувана тривалість життя потерпілого в роках (відповідно до таблиці смертності та середньої очікуваної тривалості життя в Україні за 2021).

Розрахунок капіталізації платежів складений з урахуванням вимог Порядку № 986. Протилежне з матеріалів справи не вбачається.

Ліквідатор боржника у повідомленні про результатами розгляду вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на суму 664912,16грн, вказані вимоги визнав.

Зз огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині визнання грошових вимог до боржника на суму 664912,16грн.

Розглядаючи заяву Пенсійного фонду України в Донецькій області, м.Слов`янськ, Донецька область, про визнання кредиторських вимог в частині вимог на суму 4569649,93грн, суд виходить з такого.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Закону №1058.

На підставі Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400 та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» зобов`язане вносити до Пенсійного фонду обов`язкові платежі у розмірі 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.«а» та п.п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов`язкове пенсійне страхування», для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов`язкове пенсійне страхування» визначено, що на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Таким чином, на боржника покладено обов`язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 6.1 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 812/1112/17, суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Як вбачається з п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 Інструкції).

Єдиною підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та Списком № 2 та повідомлення про направлення та вручення розрахунку.

У п. 6.7 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (п. 6.8 Інструкції).

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Кредитором надано суду копії розрахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за періоди вересень 2021 - жовтень 2024 за списком №2.

За твердженням заявника сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказані періоди за списком №2 становить 4569649,93грн.

На підтвердження направлення розрахунків та їх отримання боржником надано листи з відміткою про отримання вказаних документів.

Ліквідатор боржника у повідомленні про результатами розгляду вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на суму 4569649,93грн, вказані вимоги визнав.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність у боржника зобов`язань з відшкодування суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період вересень 2021 - жовтень 2024 за списком №2 на суму 4569649,93грн. Ці зобов`язання боржника є доведеними матеріалами заяви, а саме: розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за наведені періоди, виданими Приватним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Україна».

Отже, визнанню підлягають вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на суму 5234562,09грн, з яких: 664912,16грн - вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, як вимоги другої черги задоволення; 4569649,93грн - зобов`язання з відшкодування суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 як вимоги четвертої черги задоволення (вимоги, не забезпечені заставою як вимоги четвертої черги задоволення).

Дійшовши такого висновку, судом враховано правову позицію, наведену в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 904/1200/21.

При зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, згідно з платіжною інструкцією №5571 від 09.12.2024 сплачений судовий збір в розмірі 6056,00грн.

Сплачений заявником судовий збір у відповідності до п.1 ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства є витратами, пов`язаними з провадженням у справі про банкрутство, отже виходячи з належного розміру судового збору, який з урахуванням приписів ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 4844,80грн, підлягає визнанню як вимоги першої черги задоволення.

Відповідно до абз. 2,3 ч.4 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеною ст.64 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, м.Слов`янськ, Донецька область, у сумі 5234562,09грн, з яких: 664912,16грн (вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян), 4569649,93грн (вимоги, не забезпечені заставою), а також витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство (судовий збір), у сумі 4844,80грн.

У судовому засіданні 07.01.2025 суд склав та підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали суд склав та підписав 07.01.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова