УХВАЛА

м. Київ

06.01.2025Справа № 910/13534/24

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділенні Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповід альністю «Центрум Про», м.Київ

про стягнення 13342,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповід альністю «Центрум Про» про стягнення заборгованості за договором оренди №1480-18-265 від 31.05.2018 в сумі 1320,49 грн та за договором №533 від 31.05.2018 в сумі 12022,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договорами оренди №1480-18-265 від 31.05.2018 та №533 від 31.05.2018 в частині внесення орендного платежу за період з 01.02.2022 по 23.02.2022.

Ухвалою від 11.11.2024 судом було відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

При підготовці справи до судового розгляду по суті судом було встановлено наявність підстав для направлення справи за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області. При цьому, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом із тим, ст. 30 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок розгляду справ за виключною підсудністю.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Отже, виходячи із комплексного аналізу положень ст.ст. 30, 31 Господарського процесуального кодексу України, суди не можуть допускати випадків будь-яких спорів щодо підсудності, оскільки Господарським процесуальним кодексом України чітко визначено категорії спорів, які повинні розглядатися тільки за виключною підсудністю.

Згідно ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 по справі №911/2390/18 надала висновок щодо застосування приписів ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України спори, зокрема, зазначила таке.

За визначенням, що дає академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, від 27.09.2022 по справі №922/423/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, від 24.07.2024 по справі №910/6628/23.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

В контексті вказаних висновків судом враховано, що за приписами ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Наразі, суд зазначає, що предметом спору у справі є майнові вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповід альністю «Центрум Про» заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов`язань за договорами оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №1480-18-265 від 31.05.2018 та №533 від 31.05.2018, об`єктами оренди за якими є нерухоме майно, що розташоване у Херсонській області, Голопристанському районі, с.Приморське.

Таким чином, спір у цій справі є спором про стягнення грошових коштів за користування нерухомим майном, тобто спором, що в розумінні Господарського процесуального кодексу України виник з приводу нерухомого майна, а відтак, на нього поширюються правила виключної підсудності, передбачені частиною третьою статті 30 Господарського процесуального кодексу України і розглядатися він має господарським судом за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як встановлено судом, Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)» змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області з визначенням їх територіальної підсудності Господарському суду Одеської області.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, з огляду на наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для передання справи №910/13534/24 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі до Товариства з обмеженою відповід альністю «Центрум Про» про стягнення заборгованості за договором оренди №1480-18-265 від 31.05.2018 в сумі 1320,49 грн та за договором №533 від 31.05.2018 в сумі 12022,48 грн за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Передати справу №910/13534/24 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі до Товариства з обмеженою відповід альністю «Центрум Про» про стягнення заборгованості за договором оренди №1480-18-265 від 31.05.2018 в сумі 1320,49 грн та за договором №533 від 31.05.2018 в сумі 12022,48 грн на розгляд до Господарського суду Одеської області (проспект Шевченка, 29, Одеса, Одеська область, 65000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до відповідного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.01.2025.

Суддя В.В. Князьков