СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13 січня 2025 року м. Харків Справа № 917/1719/23(917/1785/23)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: суддя Білоусова Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" (вх.№31 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 (прийняту у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Паламарчук В.В.) у справі №917/1719/23 (917/1785/23)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ір-Агромир", м.Полтава,

до 1-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", м.Гадяч, Полтавська область,

2-го відповідача Департаменту Державної виконавчої служби начальника ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень, м.Київ,

про визнання аукціону таким, що не відбувся, зупинення виконавчих дій, скасування аукціонів з продажу майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області віл 08.11.2023 у справі №917/1719/23 (917/1785/23) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ір-Агромир" (вх. №1906/23 від 27.09.2023) постановлено вважати неподаною та повернуто позивачу.

06.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" - особи, яка не брала участь у справі, але яка вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про її права, на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі №917/1719/23 (917/1785/23), відповідно до якої скаржник просить визнати причини процесуального пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» строку на подання апеляційної скарги поважними та поновити Товариству пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги у даній справі, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі № 917/1719/23 (917/1785/23) скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

07.01.2025 до суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшли заперечення на апеляційну скаргу ТОВ «ВКК «Гадячсир» (вх.№244), в яких АТ «Укрексімбанк» просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі №917/1719/23(917/1785/23), та відмовити у відкритті апеляційного провадження; апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі №917/1719/23(917/1785/23) повернути скаржнику; матеріали справи повернути до Господарського суду Полтавської області.

Зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» апеляційну скаргу подано більше ніж через рік після винесення оскаржуваної ухвали, при цьому апелянт не є ані позивачем, ані відповідачем, ані третьою особою у справі №917/1719/23(917/1785/23). Позовні вимоги ТОВ «Ір-Агромир» стосувались виключно майна, яке належить ТОВ «Техмолпром», та перебуває в заставі та іпотеці АТ «Укрексімбанк». Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» не зазначено в апеляційній скарзі які саме права апелянта були порушені судом першої інстанції.

Поряд з цим, Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2025 апеляційну скаргу ТОВ «Ір-Агромир» у справі №917/1719/23(917/1785/23) залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 залишено без змін (головуючий суддя Істоміна О.А.). Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКК «Гадячсир» звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ту ж саму ухвалу та з тих самих підстав, які були наведені в апеляційній скарзі ТОВ «Ір-Агромир». Тобто судом апеляційної інстанції вже були досліджені аргументи наведені в апеляційній скарзі апелянта, та їм надано правову оцінку судом апеляційної інстанції.

Вважає, що метою подання ТОВ «ВКК «Гадячсир» апеляційної скарги з тих самих підстав які вже були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, причому одразу після винесення Східним апеляційним господарським судом постанови від 03.01.2025, є нічим іншим як створення перешкод для вчасного розгляду судом першої інстанції справи №917/1719/23 (про банкрутство ТОВ «Техмолпром»), оскільки подання апеляційної скарги має наслідком направлення/перебування всіх матеріалів справи про банкрутство до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.262 Господарського процесуального кодексу України до відкриття апеляційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

За змістом частини 2 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

У частині 3 статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Господарського суду Полтавської області віл 08.11.2023 у справі №917/1719/23 (917/1785/23) було складено 08.11.2023. Тобто, враховуючи вищевикладене, строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України, сплив 20.11.2023 (з урахуванням вихідних днів).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир", особа, яка не брала участь у справі, звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою 06.01.2025, тобто більш ніж через рік після закінчення строку, встановленого для її подання. В тексті апеляційної скарги міститься прохання поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі № 917/1719/23 (917/1785/23).

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що ухвалу суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" не отримувало. Директор ТОВ «ВКК «Гадячсир» є єдиним працівником підприємства, інших працівників у Товариства немає. Також скаржник посилається на існуючий в Україні військовий стан та те, що, з 09.09.2022 директор Товариства є мобілізованим до лав Збройних Сил України, виробнича діяльність Товариства наразі зупинена через мобілізацію останнього і через характер несення військової служби, директор не може вільно переміщатись за межами військової частини, і відповідно прибути до м. Гадяч (місцезнаходження ТОВ «ВКК «Гадячсир») і отримати вхідну пошту, яка надходить на адресу Товариства, а також підготувати і направити від імені Товариства кореспонденцію і документи він може тільки під час перебування у відпустках або під час перебування у днях відпочинку, а тому не завжди має можливість своєчасно отримувати і реагувати на вхідну кореспонденцію, в даному випадку своєчасно подати до суду апеляційну скаргу.

Суд вказує, що питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами статті 119 Господарського процесуального кодексу України, згідно із частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Виходячи зі змісту наведених норм законодавства, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначена в Господарського процесуального кодексу України вимога саме до заявника при зверненні до суду дотримуватися строку подання апеляційної скарги, незважаючи на те, чи є заявник стороною у справі. При цьому законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження заявник повинен: 1) порушити питання про поновлення цього строку шляхом заявлення відповідного клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги; 2) клопотання повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодексу України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд вказує, що з приписів частини другої статті 261 Господарського процесуального кодексу України не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається із системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку, і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою для визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 Господарського процесуального кодексу України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими наведеними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03.05.2022 у справі №904/1875/19, від 02.10.2024 у справі №9/41.

Отже, норми Господарського процесуального кодексу України підлягають застосуванню до всіх без винятку учасників судового процесу, а окремі норми визначають початок перебігу процесуального строку на оскарження судових рішень саме для осіб, які не брали участі у розгляді справи, а суд вирішив питання про їх права та інтереси, та передбачають можливість поновлення процесуального строку на оскарження судових рішень.

У даному випадку апелянт обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилаючись на введення в Україні військового стану, а також на ту обставину, що керівник апелянта з 09.09.2022 призваний на військову службу за мобілізацією до лав Збройних Сил України.

Суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" зверталось до Господарського суду Полтавської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" у справі № 917/1719/23 із заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 17 977 263,60грн (вхід. №2047/23 від 20.10.2023), що свідчить про те, що в апелянта була можливість підготувати відповідну заяву та звернутись з нею до господарського суду.

Таким чином, апелянтом не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами неможливість звернутися до суду з апеляційної скаргою у період з 20.11.2023 до 06.01.2025.

Апеляційну скаргу подано скаржником 06.01.2025, тобто більш ніж через рік після закінчення строку на оскарження і посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" на те, що Товариство ухвалу суду не отримувало не є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу суду від 08.11.2023 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.11.2023.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" не було позбавлено можливості своєчасно ознайомитись з відповідним судовим рішенням суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, як вже зазначалось, апелянт звертався до Господарського суду Полтавської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" у справі № 917/1719/23 із заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 17 977 263,60грн (вхід. №2047/23 від 20.10.2023), що свідчить про те, що останньому було відомо про існування такого судового провадження, а саме справи про банкрутство, і ТОВ "ВКК "Гадячсир" могли вживатися заходи щоб дізнаватись про стан інших існуючих судових проваджень.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України").

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та "права на суд", гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Отже, заявником не надані докази, що підтверджують причинний зв`язок викладених ним причин пропуску строку оскарження з введенням воєнного стану та його мобілізацію до лав Збройних Сил України, та не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та звернення до суду апеляційної інстанції у строк, встановлений положеннями ГПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.4 ст.260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 ГПК України.

Враховуючи визнання судом підстав пропущення строку подання апеляційної скарги неповажними, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Східний апеляційний господарський суд також вважає за необхідне запропонувати апелянту надати нормативне обґрунтування наявності правових підстав для звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 08.11.2023 про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ір-Агромир", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", Департаменту Державної виконавчої служби начальника ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень про визнання аукціону таким, що не відбувся, зупинення виконавчих дій, скасування аукціонів з продажу майна, з урахуванням того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" не є учасником справи №917/1719/23 (917/1785/23). Отже, апелянту необхідно надати пояснення яким чином ухвала суду першої інстанції від 08.11.2023 порушує та зачіпає його права та охоронювані законом інтереси.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Гадячсир" (вх.№31 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 у справі №917/1719/23 (917/1785/23) залишити без руху.

2.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою court.gov.ua/sud4875

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Я.О. Білоусова