РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.01.2025Справа № 910/13545/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкю Директ Електронікс» (вул. Зої Гайдай, буд. 12/10, кв. 246, м. Київ, 04207; ідентифікаційний код 45190651)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айк`ю Тікет» (вул. Коноплянська, буд. 12, оф. 12, м. Київ, 04082; ідентифікаційний код 43161409)

про стягнення 1 027 141, 80 грн,

Представники сторін: не викликались

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Айкю Директ Електронікс» (далі за текстом - ТОВ «Айкю Директ Електронікс», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айк`ю Тікет» (далі за текстом - ТОВ «Айк`ю Тікет», Відповідач) про стягнення 1 027 141, 80 грн заборгованості, яка складається із суми основного боргу - 996 201, 60 грн заборгованості за договором надання послуг з технічного обслуговування та консультативного супроводу комплексу АССОП від 01.02.2024 (далі за текстом - Договір), нарахованої пені - 23 239, 17 грн, інфляційні втрати - 5 019, 59 грн, 3 % річних - 2 681, 44 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним належним чином надавалися послуги за Договором, які станом на дату звернення до суду з позовом залишаються неоплаченими в розмірі 996 201, 60 грн.

З огляду на допущення Відповідачем порушення строків виконання грошового зобов`язання, Позивачем також нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Відзив на позовну заяву Відповідачем не подано, однак надано суду заяву про визнання позову у повному обсязі.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2024 заяву ТОВ «Айкю Директ Електронікс» про забезпечення позову у справі № 910/13545/24 задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Айк`ю Тікет» та знаходяться на всіх рахунках зазначеного товариства в усіх банківських установах та інших фінансово-кредитних установах, а також на майно, яке належить ТОВ «Айк`ю Тікет» у межах заявленої ціни позову - 1 027 141, 80 грн. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

28.11.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача про визнання позовних вимог та здійснення розгляду справи без участі представника Відповідача.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.02.2024 між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується виконувати послуги з технічного обслуговування та консультативного супроводу програмного комплексу «Автоматизована система обліку і оплати проїзду» у м. Чернівці згідно з Технічними вимогами, що визначені в додатку № 2 до цього Договору, що є невід`ємною його частиною.

Відповідно до пункту 3.3 Договору оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється Замовником у національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 30 календарних днів після підписання сторонами Акту наданих Послуг за звітний місяць.

Відповідно до пункту 5.3 Договору у разі затримки оплати за Договором, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 включно але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (пункт 7.1 Договору).

Згідно доводів Позивача ним надано Відповідачу послуги за Договором, на підтвердження чого надано:

- акт надання послуг № від 01.08.2024 на суму 334 639, 48 грн. з ПДВ (підписано сторонами 01.08.2024);

- акт надання послуг № від 02.09.2024 на суму 332 451, 79 грн. з ПДВ (підписано ЕЦП Позивачем - 02.09.2024, Відповідачем - 11.09.2024);

- акт надання послуг № від 02.10.2024 на суму 329 110, 32 грн. з ПДВ. (підписано ЕЦП Позивачем - 08.10.2024, Відповідачем - 09.10.2024).

Суд зазначає, що такі акти на суму 996 201, 59 грн підписані сторонами без зауважень та претензій, що підтверджує належне надання Позивачем послуг та прийняття їх Відповідачем, а відтак і виникнення у останнього зобов`язання з оплати таких послуг.

Водночас, за підрахунками суду сума основного боргу за вказаними актами становить 996 201, 59 грн, в той час як Позивачем заявляється - 996 201, 60 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості за Договором, яку Відповідачем проігноровано

В силу того, що станом на дату звернення до суду з позовом Відповідачем надані послуги не сплачено, Позивачем здійснено нарахування пені, 3 % річних та інфляційні втрати згідно наданого розрахунку з огляду на прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем існуючого за Договором боргу, який в свою чергу визнано Відповідачем.

Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн., на підтвердження понесення яких до матеріалів справи надано:

- договір № 26-Б/24 від 18.10.2024 про надання правничої допомоги;

- додаткова угода № 1 від 18.10.2024 до договору № 26-Б/24 від 18.10.2024 про надання правничої допомоги, якою сторонами погоджено гонорар адвоката: 35 000 грн - консультування, вивчення матеріалів, підготовка позовної заяви з додатками про стягнення заборгованості; 5 000 грн - представництво інтересів у суді першої інстанції;

- акт надання послуг № 0 від 02.11.2024 на суму 40 000 грн, підписаний сторонами ЕЦП;

- рахунок на оплату № 10 від 18.10.2024 на суму 40 000 грн;

- платіжна інструкція № 465 від 18.10.2024 на суму 40 000 грн;

Заперечення щодо витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи не місять.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу встановлених обставин, суд зазначає, що оскільки Відповідачем підписано акти надання послуг за Договором, такі акти повинні були бути оплачені у строк згідно положень пункту 3.3 Договору, а саме протягом 30 календарних днів після підписання сторонами такого акту.

Оскільки матеріали справи не місять доказів сплати Відповідачем спірної суми, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині строків оплати.

Стосовно строків настання у Відповідача обов`язку з оплати суд зазначає, що Позивачем у наданих до суду розрахунках невірно визначено дати настання такого обов`язку за актом надання послуг № від 02.09.2024 та актом № від 02.10.2024.

Так, Позивачем не враховано положення підпункту 3.3.1 та 3.3.2 пункту 3.3 Договору та те, що такі акти надано Позивачем не у визначений Договором строк (до 5-го числа місяця наступного за звітним), а тому враховуючи дати направлення таких актів Позивачем у сервісі «Вчасно» та їх підписання Відповідачем (на наступний день) зобов`язання з оплати у Відповідача за актом надання послуг № від 02.09.2024 настало - 10.10.2024, а за актом № від 02.10.2024 - 09.11.2024.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок із врахуванням здійснених вище судом висновків суд зазначає, що правомірним та арифметично вірним є нарахування пені - 18 506, 58 грн, 3 % річних - 2 135, 37 грн та інфляційні втрати - 5 019, 59 грн у зв`язку з чим вимоги Позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Що стосується заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 та 2 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши доводи сторін, суд зазначає, що відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 вказано Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

- З огляду на зазначене, Позивачем та адвокатом погоджено гонорар за оплату послуг у фіксованому розмірі - 40 000 грн, який складаєтьсяз: 35 000 грн - консультування, вивчення матеріалів, підготовка позовної заяви з додатками про стягнення заборгованості; 5 000 грн - представництво інтересів у суді першої інстанції.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Дослідивши надані Позивачем докази щодо заявленої до відшкодуванням суми витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку що останні підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що за підрахунками суду становить 34 820, 13 грн.

Розрахунок здійснювався судом пропорційно до витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 грн, оскільки засідання в даній справі не проводилися, що відповідно виключає можливість покладення на Відповідача витрат в розмірі 5 000 грн оскільки останні не пов`язані з розглядом даної справи.

Також судом враховано відсутність заперечень Відповідача в цій частині.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено порядок та строки оплати наданих Позивачем послуг, що стало підставою для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, а відтак і наявності підстав для часткового задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 34 820, 13 грн.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкю Директ Електронікс» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айк`ю Тікет» (вул. Коноплянська, буд. 12, оф. 12, м. Київ, 04082; ідентифікаційний код 43161409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкю Директ Електронікс» (вул. Зої Гайдай, буд. 12/10, кв. 246, м. Київ, 04207; ідентифікаційний код 45190651) основний борг - 996 201 (дев`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті одна) грн 59 коп, пеню - 18 506 (вісімнадцять тисяч п`ятсот шість) грн 58 коп, інфляційні втрати - 5 019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) грн 59 коп, 3 % річних - 2 135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) грн 37 коп, судовий збір - 15 327 (п`ятнадцять тисяч триста двадцять сім) грн 95 коп та витрати на професійну правничу допомогу - 34 820 (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять) грн 13 коп.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. У відшкодуванні Товариству з обмеженою відповідальністю «Айкю Директ Електронікс» іншої частини витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 07.01.2025

Суддя Антон ПУКАС