СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/2234/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.
за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм", м.Дніпро,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл", м.Київ,
про стягнення пені за договором суборенди нежитлового приміщення в розмірі 389 118,09 грн,
ТОВ "Оренда Тайм" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "ВФ Ритейл" пені за договором суборенди нежитлового приміщення від 24.12.2018 № 12/18 в розмірі 389 118,09 грн та витрат зі сплати судового збору в розмірі 4670,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 у справі №922/2234/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" пеню за договором № 12/18 суборенди нежитлового приміщення від 24.12.2018 в розмірі 287 171,71 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3446,50 грн.

У стягненні пені в розмірі 101 946,38 грн відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у справі №922/2234/24 задоволено заяву позивача ТОВ "Оренда Тайм" від 12.09.2024 за вих. № б/н (вх. № 23077/24 від 13.09.2024) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/2234/24 частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5535,05 грн.

В решті витрати на професійну правничу допомогу покладено на позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 у справі №922/2234/24 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" пені за договором №12/18 суборенди нежитлового приміщення від 24.12.2018 у розмірі 287 171,71 грн та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3 446,50 грн, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у справі №922/2234/24 в повному обсязі та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі.

02.11.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№14027 від 04.11.2024), в якому останній, зокрема зазначив, що сума судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи №922/2234/24 Східним апеляційним господарським судом, складає орієнтовно 8 000,00 грн, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" задоволено частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 у справі №922/2234/24 змінено.

Викладено пункти 2, 3 резолютивної частини рішення в такій редакції:

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" (01601, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" (49089, м.Дніпро, вул. Будівельників, буд. 21/1, ) пеню за договором № 12/18 суборенди нежитлового приміщення від 24.12.2018 в розмірі 143 585,86 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4669,42 грн.

3. У стягненні пені в розмірі 143 585,85 грн відмовити.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у справі №922/2234/24 залишено без змін.

Представник позивача у судовому засіданні 19.12.2024 заявив клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, розмір яких складає 11 000,00 грн.

24.12.2024 до суду через підсистему Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" надійшла заява (вх.№16441 від 25.12.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2234/24, в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі №922/2234/23 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" (ідентифікаційний код юридичної особи 41457291) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оренда Тайм (ідентифікаційний код юридичної особи 42623838) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.

02.01.2025 до суду через підсистему Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" надійшла заява (вх.№23), в якій відповідач просить зменшити витрати на правову допомогу, у зв`язку з невідповідністю заявлених витрат вимогам критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію обґрунтованості, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин даної справи. В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що з детального опису доданого до заяви адвокатом Дородних С.В., неможливо встановити з чого складається вартість по кожній послузі. Так, пунктом 1 вказаного опису визначено вартість підготовки відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 8 000,00 грн. Однак, як зазначає відповідач, не зрозуміло з чого виходив адвокат визначаючи вартість складання відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 8 000,00 грн, оскільки не вказані критерії, з яких адвокат виходив, не вказано скільки часу було витрачено на складання даного процесуального документу, а тому і структуру вартості даної послуги визначити не можливо. Правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, а адвокатське об`єднання було обізнане у справі з усіма деталями, що з неї випливають, оскільки адвокат Дородних С. готував всі процесуальні документи та брав участь у розгляді справи №922/3430/23 між цими сторонами. Також, судове рішення у даній справі жодним чином не впливає на репутацію позивача та не становить публічний інтерес. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували здійснення відповідних витрат. Вказує, що відповідачем у даній справі не заявлялось раніше клопотання про зменшення судових витрат, оскільки в позові позивачем наведено лише попередній (орієнтовний) розрахунок понесених витрат на правову допомогу і не додано документів, з чого виходив позивач при здійсненні такого розрахунку та документів, що такі витрати підтверджують. У відзиві на апеляційну скаргу позивачем лише вказаний орієнтовний розмір судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, без надання підтверджуючих документів. Зазначає, оскільки судом позов задоволено частково, просить покласти витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А., яка входила до складу колегії суддів, для розгляду справи №922/2234/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М.

08.01.2025 до суду від ТОВ "Оренда Тайм" надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх.№287), в якій позивач просить розглянути заяву представника ТОВ "Оренда Тайм" адвоката Дородних С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2234/24 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу без участі заявника в судовому засіданні.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 26.12.2024.

Колегія суддів, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" (вх.№16441 від 25.12.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2234/24, зазначає наступне.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" дотрималося вимог щодо строків звернення із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване нормами статті 131-2 Конституції України, статті 16 ГПК, відповідними нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст.131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виходячи із змісту положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Виходячи із змісту ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 1-2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Як свідчать матеріали справи, у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№14027 від 04.11.2024) позивач, зокрема зазначив, що сума судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи №922/2234/24 Східним апеляційним господарським судом, складає орієнтовно 8 000,00 грн, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні 19.12.2024 заявив клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, розмір яких складає 11 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення надано: договір про надання правової допомоги №78 від 17.05.2023; додаткову угоду № 04 від 15.10.2024 до договору; детальний опис наданих адвокатом послуг та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ТОВ Оренда Тайм у справі № 922/2234/23 від 23.12.2024; акт про надання правової (правничої) допомоги 23.12.2024; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АН №1167997 від 17.05.2023; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №4955 від 31.01.2018 на ім`я Дородних Сергія Володимировича.

Так, як свідчать матеріали справи, 17.05.2023 між ТОВ Оренда Тайм (клієнтом) та Адвокатським Бюро Дородних Сергія (адвокатським бюро), укладено договір про надання правової допомоги №78, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське бюро, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін, а клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро гонорар за надання правової допомоги та погоджені сторонами фактичні витрати адвокатського бюро, що необхідні для виконання цього договору.

За змістом п.п. 2.1. договору на виконання доручення клієнта адвокатське бюро, зокрема: надає усні та письмові довідки та консультації щодо законодавства, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів; складає заяви, звернення, позовні заяви, пояснення, скарги (у тому числі апеляційні та касаційні) та інші документи правового характеру; забезпечує захист прав та охоронюваних законом інтересів клієнта під час розгляду цивільних, господарських, адміністративних та інших справ у загальних, спеціалізованих, третейських, інших судах України, створених відповідно до законодавства.

Згідно з п. 4.1 договору розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.п. 2.1.1-2.1.4, 2.1.7.- 2.1.9 цього договору встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін відповідно до додатків та/або додаткових угод до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 4.2 договору розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.п. 2.1.5, 2.1.6 цього договору у справах (спорах), що мають майновий характер, встановлюються у відсотковому розмірі від ціни позову, суми податкового повідомлення-рішення (іншого акту суб`єкта владних повноважень), рішення за яким прийнято судом (уповноваженим) органом на користь клієнта або у фіксованому розмірі за домовленістю сторін (відповідно до додатків та/або додаткових угод до цього договору).

За умовами п.4.3 договору суми гонорару зазначаються адвокатським бюро в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності.

Розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручень клієнта (відрядження, добові тощо), якщо інше не передбачено домовленістю сторін (п. 4.7 договору).

Згідно з п. 4.8 договору клієнт здійснює оплату гонорару протягом 45 календарних днів з моменту підписання акту про надання правової допомоги виконаних робіт відповідно до розрахунку в порядку п. 3.1 цього договору.

25.10.2024 між сторонами підписано додаткову угоду № 04 до договору, згідно з п. 1.1 якої клієнт доручає, а адвокатське бюро, відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання за винагороду надати клієнту правничу допомогу, а саме: підготувати (скласти) відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ВФ Ритейл", подану на рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у справі №922/2234/24 та здійснити представництво і захист прав та законних інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (Східному апеляційному господарському суді) у цій справі.

В пункті п. 2.1 додаткової угоди № 04 від 25.10.2024 до договору сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.1 цієї угоди, встановлюється в розмірі:

- складання (підготовка) відзиву на апеляційну скаргу - 8000,00 грн;

- гонорар адвоката за участь у судовому засіданні 3000,00 грн за одне судове засідання;

- гонорар за складання заяв або клопотань з процесуальних питань від 2500,00 грн за одне клопотання або заяву.

Зі змісту детального опису від 23.12.2024 вбачається, що адвокатом було надано наступні послуги:

- підготовка (складання) відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "ВФ Ритейл", подану на рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у справі №922/2234/24 вартість послуг 8000,00 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні у справі № 922/2234/24, що відбулось 19.12.2024 вартість послуг 3000,00 грн.

Всього: 11000,00 грн.

Відповідно до акту про надання правової допомоги від 23.12.2024 адвокатським бюро відповідно до договору та додаткової угоди № 04 від 25.10.2024 до цього договору надано клієнту правничу допомогу на загальну суму 11000,00 грн, з яких:

-підготовка (складання) відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "ВФ Ритейл", подану на рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у справі №922/2234/24 вартість послуг 8000,00 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні у справі № 922/2234/24, що відбулось 19.12.2024 вартість послуг 3000,00 грн.

Зі змісту пунктів 3, 4 акту про надання правової допомоги від 23.12.2024 вбачається, що підписанням цього акту сторони підтвердили факт надання послуг відповідно до положень договору про надання правової допомоги № 78 від 17.05.2023 та додаткової угоди № 04 від 25.10.2024 до цього договору; зауважень та скарг одна до одної стосовно виконання договору та додаткової угоди до нього сторони не мають.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ст.19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2024 року у справі № 903/135/23(903/148/23)).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) (пункт 128) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Апеляційний суд зазначає, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

В акті про надання правової допомоги від 23.12.2024 зазначається, що адвокатським бюро було підготовлено відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ВФ Ритейл" та здійснено представництво (участь) адвокатом інтересів позивача у судовому засіданні у справі № 922/2234/24, що відбулось 19.12.2024.

Дані послуги підтверджуються матеріалами справи.

Разом з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" у заяві (вх.№23 від 02.01.2025) просило зменшити витрати на правову допомогу, у зв`язку з невідповідністю заявлених витрат вимогам критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію обґрунтованості, розумності їхнього розміру.

Дослідивши надані заявником докази та наведене у заяві обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи зокрема на конкретні обставини справи.

Крім того, судом підлягає врахуванню такий критерій витрат, як співмірність, що оцінюється через співвідношення суми гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності), кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Колегія суддів враховує, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Верховний Суд у постанові від 01.12.2021 у справі №910/20852/20 та додаткових постановах від 29.02.2024 у справі №917/272/23, від 05.03.2024 у справі №916/2266/22, від 17.04.2024 у справі №910/19865/21 зазначив про те, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

З матеріалів справи вбачається, що правова позиція позивача не змінювалася під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, адвокат Дородних С.В., який надавав правову допомогу ТОВ Оренда Тайм, був обізнаний з усіма обставинами та деталями даної справи.

Також колегія суддів враховує тривалість розгляду апеляційної скарги ТОВ "ВФ Ритейл", подану на рішення Господарського суду Харківської області від 09.09.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 23.09.2024 у даній справі, адже вказану апеляційну скаргу було розглянуто з ухваленням відповідної постанови Східним апеляційним господарським судом у першому судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, оцінивши заявлені витрати на професійну правничу допомогу та подані на їх підтвердження докази, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи та обсягу наданих адвокатом послуг, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають вимогам щодо розумності їх розміру, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору (критерії, визначені статтею 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України), у зв`язку з чим реальна, розумна, справедлива та співмірна із предметом спору у даній справі вартість наданих адвокатом позивачу послуг з правничої допомоги в суді апеляційної інстанції становить 5500,00 грн. У решті заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що у постанові апеляційного суду від 19.12.2024 було встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, колегія суддів дійшла висновку про покладення на останнього, відповідно до ч.9 ст129 ГПК України, витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5500,00 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 232, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" (вх.№16441 від 25.12.2024) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2234/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФ Ритейл" (01601, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренда Тайм" (49089, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Будівельників, буд. 21/1, ) 5500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 15.01.2025

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза