ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4959/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Скриннікової Н.С., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників (без виклику представників сторін) справу за позовом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради () до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІЗЬ ЧАС" (), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Криворізька міська рада () про стягнення неустойки в сумі 1 396 794, 28 грн. за безпідставне користування об`єктом оренди.

Рух справи та процесуальні дії у справі.

Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІЗЬ ЧАС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Криворізька міська рада про стягнення неустойки в сумі 1 396 794, 28 грн. за безпідставне користування об`єктом оренди. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків повернення об`єкту оренди та статтею 785 ЦК України.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Скриннікову Н.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024р.

15.11.2024 своєю ухвалою господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, визнав справу малозначною та вирішив розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

18.11.2024 ухвалу господарського суду від 15.11.2024 надіслано відповідачу за адресою зареєстрованого місце знаходження юридичної особи: площа Визволення, 2 (Захисників України, 2) трек номер 616, однак поштове відправлення не вручено 22.11.2024 з причини відсутності адресата за вказаною адресою.

22.11.2024 через електронний суд третьою особою Криворізькою міською радою подано пояснення, якими позовні вимоги підтримано.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою, фізичною особою - підприємцем документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Слід відзначити, що відповідач був належним чином повідомлений про відкрите провадження в силу частини 6 статті 242 ГПК України, а ухвала суду від 15.11.2024 вважається врученою відповідачу 22.11.2024.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, ухвалою суду від 15.11.2024, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що відправлена відповідачу ухвала про відкриття провадження на не була вручена 22.11.2024 та повернута до суду, відповідно, граничним строком для надання відзиву на позовну заяву є 09.12.2024, проте станом на день винесення рішення відповідач відзив на позов не надав.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд визнав, що відповідач мав можливість, але не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішив розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд визнав, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позову заяву і доказів, однак відповідач цього не зробив.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.11.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку в сумі 1 396 794, 28 грн. за порушення строків повернення з оренди нерухомого майна комунальної власності, нараховану на підставі ст. 785 ЦК України за період з травня 2021 по 08.05.2024.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач відповідно до рішення суду 904/3456/20 та наказу про примусове виконання від 06.05.2021 був зобов`язаний повернути з оренди об`єкт нерухомого майна, однак добровільно не зробив це. Об`єкт нерухомого майна було повернуто з оренди фактично 08.05.2024 в межах виконавчого провадження, що є підставою для стягнення неустойки відповідно до ст. 785 ЦК України.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач не надав відзив та не скористався своїми правами учасника справи.

Стислий виклад позиції третьої особи (Криворізька міська рада)

У своїх поясненнях третя особа просить задовольнити позов повністю, вважає позовні вимоги обґрунтованими та правомірними.

Господарський суд розглянув подані докази, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, достовірності, вірогідності та

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є вимога про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення об`єкту оренди нерухомого майна комунальної власності в сумі 1 396 794, 28 грн відповідно до ст. 785 ЦК України.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з невиконанням рішення суду, наявності обов`язку відповідача повернути об`єкт оренди, строки настання такого обов`язку, строк виконання рішення суду відносно повернення об`єкту оренди, обґрунтованість розрахунку неустойки, наявність підстав для стягнення неустойки на підставі ст. 785 ЦК України.

Підставою позову позивач визначає невиконання судового рішення у справі № 904/3456/20, наказу про примусове виконання від 06.05.2021 та повернення об`єкту з оренди в межах виконавчого провадження 08.05.2024.

Суд має зокрема встановити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1) Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже твердження позивача підлягають перевірці, а докази оцінці на предмет належності доказів і доведеності доказами тих обставин за для підтвердження яких вони подані.

Суд надав мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеного позивачем у позові; встановив чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та навів мотиви такого висновку; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Обставини справи встановлені судом.

08.02.2019 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) та ТОВ «Крізь час» (орендар) укладений договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № Зд-12 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, службові приміщення на двох поверхах будівлі лікарні, загальною площею 423,10 кв.м, яка знаходиться за адресою: пл. Визволення, 2, для використання під розміщення центр пластичної хірургії, балансоутримувачем якого є КЗ "Міська дитяча лікарня №1" Криворізької міської ради.

Договір оренди вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (п.2.1 Договору) та, відповідно до п.11.1 Договору, діє з 08.02.2019р. по 08.01.2022р. включно.

Згідно з п. 2.2. Договору вступ орендаря у строкове платне користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акту приймання-передавання, який треба оформити в 5-денний термін з балансоутримувачем.

У разі припинення або розірвання Договору орендар повертає об`єкт оренди балансоутримувачу в 5-ти денний термін (п.2.3 Договору).

Об`єкт оренди вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує річну плату у розмірі 20 % від незалежної вартості об`єкта оренди, яка відповідно до розрахунку складає 16 686,07 грн. за місяць без ПДВ. Орендна плата перераховується на спеціальний рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного після сплачуваного з подальшим перерахуванням 70% коштів до міського бюджету.

Оплаті підлягає весь період строкового користування орендарем об`єктом оренди від дня вступу у строкове користування до фактичного повернення об`єкта оренди орендодавцю по акту (п.4.5 Договору).

Згідно з п.п. 12.1.-12.2. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Спори, що виникають за цим Договором, або у зв`язку з ним, вирішуються в судовому порядку.

У зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Крізь час» умов Договору щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за користування об`єктом оренди, позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача щодо розірвання договору оренди № Зд-12 від 08.02.2019 року та зобов`язання ТОВ «Крізь час» повернути об`єкт оренди управлінню комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Суд встановив, що у справі № 904/3456/20 на яку посилається позивач позовні вимоги задоволено повністю; розірвано договір №3д-12 від 08.02.2019 року оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста; зобов`язано ТОВ "КРІЗЬ ЧАС" повернути Управлінню комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради службові приміщення загальною площею 423,10 м2, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, площа Визволення, 2, за актом приймання-передачі відповідно до умов договору оренди №3д-12 від 08.02.2019, підписаним з Комунальним некомерційним підприємством "Криворізька міська дитяча лікарня №1" Криворізької міської ради (50000, м. Кривий Ріг, пл. Визволення, 2; ), в придатному для використання стані; стягнуто з товариства заборгованість з орендної плати в сумі 100 587,62 грн та судовий збір в сумі 6306,00 грн.

06.05.2021 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/3456/20 видано наказ про примусове виконання рішення суду.

05.09.2022 відкрито виконавче провадження № 69769052 від 05.09.2022 на підставі поданого стягувачем Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради наказу № 904/3456/20 про зобов`язання ТОВ «Крізь Час» повернути службові приміщення загальною площею 423, 10 м.кв. в придатному для використання стані, виданого 06.05.2021 Господарським судом Дніпропетровської області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження.

08.05.2024 актом державного виконавця встановлено, що боржник (рішення суду № 904/3456/20, наказ від 06.05.2021) добровільно не виконав рішення суду, добровільно об`єкт оренди не повернув. У акті зазначено, що на підставі ухвали Централь-міського районного суду (справа № 216/2494/24) від 15.04.2024 про надання дозволу на примусове входження до приміщення за адресою: площа Визволення, 2 за участю двох понятих, представників стягувача та балансоутримувача, здійснено примусовий вхід до об`єкту оренди та повернуто в придатному стані стягувачу.

Відтак господарський суд встановив, що 08.05.2024 було примусово повернуто стягувачу об`єкт оренди, що підтверджується актом державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі.

16.05.2024 виконавче провадження № 69769052 закінчено, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції ЗУ N 2269-XII від 10.04.1992 чинній на час розгляду виникнення спірних правовідносин, за невиконання зобов`язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Згідно зі статтею 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Користування майном за договором оренди є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору оренди та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмету найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносин оренди з неправомірного користування майном можуть регулюватися положеннями договорів, які визначають наслідки неправомірного користування майном та нормами законодавства, які в імперативному порядку застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання в сфері орендних відносин.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України, в редакції від 07.02.2019 року, чинній на момент укладення договору оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № Зд-12 від 08.02.2019 року визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні приписи містить ч. 1 ст. 526 ЦК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтями 629, 610 ЦК України в редакції від 04.02.2019 року визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 1,2 ст. 785 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами статті 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 ГК України визначено поняття штрафних санкцій за Господарським кодексом України, якими визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, положеннями статті 549 ЦК України та статті 230 ГК України визначено загальне поняття штрафних санкцій, яке у господарському судочинстві включає неустойку, штраф, пеню, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил господарської діяльності, невиконання господарського зобов`язання.

Частиною першою статті 785 ЦК України регламентовано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. А частиною другою статті 785 ЦК України передбачено санкцію за порушення такого зобов`язання (якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення).

Отже, в розумінні загальних та спеціальних норм права, санкція (неустойка) яка передбачена статтею 785 ЦК України є мірою відповідальності, визначеною законодавцем за неправомірне користування майном після припинення договору. З огляду на те, що зазначена міра відповідальності застосовується до триваючого правопорушення (неповернення майна орендодавцю), санкція також має характер тривалості у часі (зобов`язання сплатити подвійну плату за користування річчю за весь час неправомірного користування майном).

Відтак, зазначена санкція (неустойка), як така, що визначена спеціальною нормою права має певні особливості у застосуванні в порівнянні з іншими штрафними санкціями, які охоплюються загальними визначеннями статті 230 ГК України та статті 549 ЦК України.

Такі висновки унаочнюють погодження із правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зазначеним у Постанові від 20.11.2020, справа № 916/1319/19, і зі змісту якого йдеться, що частина друга статті 785 ЦК України є особливим заходом цивільної відповідальності (неустойкою), яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки дія такої санкції поширюється на весь час неправомірного користування майном, а також щодо незастосування до неї положень статті 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки частиною другою статті 785 ЦК України передбачено інше (дію санкції на весь період неправомірного користування майном).

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач відзив не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, а тому в силу ч.2 ст. 178 ГПК України, господарський суд вирішив спір за наявними матеріалами справи.

Зокрема, суд встановив, що позивач розрахував неустойку за період з травня 2021 року по 08.05.2024 в сумі 1 396 794, 28 грн, а відповідач не заявив про незгоду із цим розрахунком, не просив про зменшення розміру неустойки.

Наказ про примусове виконання рішення суду у справі № 904/3456/20 видано 06.05.2021 за яким відповідач є боржником на якого покладено обов`язок повернути об`єкт оренди орендодавцю. У свою чергу, боржник добровільно об`єкт оренди не повернув. Через невиконання рішення суду стягувачу довелося звернутися до державного виконавця, який у примусовому порядку повернув об`єкт оренди 08.05.2024.

Підсумовуючи викладене суд встановив, що відповідач у період з 06.05.2021 по 08.05.2024 неправомірно користувався майном, а саме: службовими приміщеннями на двох поверхах будівлі лікарні, загальною площею 423,10 кв.м, яка знаходиться за адресою: пл. Визволення, 2, для використання під розміщення центр пластичної хірургії, балансоутримувачем якого є КЗ "Міська дитяча лікарня №1" Криворізької міської ради.

Суд прийняв розрахунок неустойки позивача як належний доказ, що підтверджує розмір неустойки, здійснений на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України за весь період неправомірного користування майном.

Суд встановив, що у цих правовідносинах позивач є кредитором та управненою стороною, а відповідач є боржником, який не виконав зобов`язання.

Суд вирішив позов задовольнити повністю.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІЗЬ ЧАС" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Визволення, буд. 2; ) на користь Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Криворізька міська рада () неустойку в розмірі 1 396 794, 28 грн шляхом перерахування коштів до бюджету Криворізької міської територіальної громади на розрахунковий рахунок, відкритий в Головному управлінні казначейства в Дніпропетровській області (Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/м. Кривий Ріг/22080402, код СДРПОУ 37988155) та витрати по сплаті судового збору в сумі 20 951, 92 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.01.2025

Суддя Н.С. Скриннікова