ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4585/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 125 011,34 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення інфляції грошових коштів в сумі 52 463,28 грн. та річних в сумі 72 548,06 грн. за порушення строків оплати за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в частині строків здійснення оплати.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що загальний трирічний строк позовної давності для пред`явлення даного позову сплив 05.08.2024, що є підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує АТ "Нікопольський завод феросплавів" у відзиві на позовну заяву і про те, що листом № 2024.11.18/5-7552/4016 від 18.11.2024 його підприємство звернулось до позивача з пропозицією щодо укладення мирової угоди у даній справі.

28.11.2024 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає про те, що згідно з частиною 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, за твердженням позивача, з урахуванням продовження позовної давності на строк дії карантину (починаючи з 12.03.2020 по 01.07.2023), а в подальшому на строк дії воєнного стану (з 24.02.2022 по теперішній час), підстави для застосування позовної давності до спірних правовідносин відсутні. Отже, на думку ПрАТ "НЕК "Укренерго", останнє має право донарахувати відповідачу з 27.06.2023 по 15.04.2024 річні та інфляційні втрати.

Зазначає позивач і про те, що запропоновані відповідачем умови мирової угоди передбачають відмову зі сторони ПрАТ "НЕК "Укренерго" від нарахованих у зв`язку із неналежним виконанням АТ "Нікопольський завод феросплавів" умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії трьох відсотків річних, а також інфляційних втрат. Таким чином, відмова від їх стягнення може вказувати на порушення принципів недискримінаційного ставлення оператора системи передачі до користувачів системи передачі, оскільки порядок розрахунків встановлюється однаковий для всіх користувачів системи.

До того ж, відповідь на відзив містить клопотання про поновлення пропущеного строку на її подання з огляду на таке.

Починаючи з 24.02.2022 по території України здійснюються систематичні ракетні обстріли, систематичними є оголошення сигналів повітряної тривоги, а також у результаті масованих ракетних обстрілів по об`єктам енергетики застосовано тривали відключення електричної енергії, що призвело до неможливості своєчасного доступу до електронного кабінету позивача у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та повноцінного знаходження працівників ПрАТ "НЕК "Укренерго" на своїх робочих місцях.

Вказані обставини, за твердженням позивача, значно ускладнили своєчасне складання та надсилання відповіді на відзив.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання, господарський суд вважає можливим його задовольнити, поновивши строк для подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 23.10.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

31.10.2024 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4585/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 05.11.2024.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині строків здійснення оплати за надані послуги з передачі електричної енергії за договором № 0040-02032 від 01.01.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі № 904/3606/23 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242,48 грн. задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3 100 947,99 грн. - основного боргу, 1 108 158,15 грн. - інфляційних втрат, 176 116,85 грн. - 3% річних та 65 778,34 грн. - частину витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.02.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі № 904/3606/23 - залишено без змін.

Так, вказаним вище рішенням, яке набрало законної сили 14.02.2024, встановлено наступні обставини.

01.01.2019 Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке було перетворено у Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - оператор системи передачі, ОСП, позивач у даній справі) та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (далі - користувач системи передачі, користувач, відповідач у даній справі) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 (далі - договір).

Відповідно до умов пункту 1.1. договору ОСП зобов`язується надати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

До договору сторонами були підписані додатки, які є його невід`ємними частинами:

- Переліки віртуальних точок комерційного обліку Користувача на межі з оператором системи передачі (додатки 1Г, 1А);

- форма актів;

- Акт приймання-передачі за послугу;

- Акт звірки розрахунків за послугу;

- Картка зразків підписів уповноважених осіб користувача, ОСП;

- Порядок участі користувача (споживача) в графіках обмеження електропостачання та графіках відключення.

У пункті 14.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

До договору сторонами укладались додаткові угоди від 01.01.2019, 20.02.2019, 01.08.2019, 09.09.2019, 01.05.2021, 17.09.2021, 18.01.2022.

Доказів визнання недійсним, розірвання або припинення вказаного договору сторонами суду не надано.

Згідно з пунктом 3.1. договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 4.1. договору для розрахунків за договором використовуються плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача.

Відповідно до пункту 5.6. договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

На виконання умов договору позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року були надані відповідачу послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259,56 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі послуг та Актами коригування, складеними у вказаному вище періоді.

Зокрема, Актом приймання - передачі послуг від 31.07.2021, який підписаний позивачем та відповідачем, підтверджено факт надання послуг у липні 2021 року на суму 107 473 619,11 грн. При цьому, у зв`язку із наданням адміністратором комерційного обліку оновлених даних комерційного обліку, сума за період липень 2021 року зменшилась до 107 441 919,47 грн., про що 28.01.2022 сторонами було складено Акт-коригування до акту від 31.07.2021.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

У розділі 6 договору сторонами були визначені умови щодо порядку розрахунків, зокрема:

- розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за договором є 1 календарний місяць (пункт 6.1. договору);

- користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП наступним чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з пунктом 4 договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду;

4 платіж - 16 до 20 числа розрахункового періоду;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, на 5 днів наперед (пункт 6.2. договору);

- у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач:

- передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги;

- сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги (пункт 6.3. договору);

- у разі зміни регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу (пункт 6.4. договору);

- користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5-ти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (пункт 6.5. договору);

- у разі виникнення розбіжностей за отримання від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5-ти робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей (пункт 6.6. договору).

Відповідно до пункту 7.1. договору ОСП має право, зокрема, на отримання від користувача своєчасної оплати за послугу.

09.09.2019 сторонами була підписана додаткова угода №1905229 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019, за умовами пункту 1 якої сторони погодили викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в новій редакції.

Так, відповідно до пункту 6.5. договору в редакції вказаної вище Додаткової угоди користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з здати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5-ти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

17.09.2021 сторонами була підписана Додаткова угода № 2105394 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019, за умовами пункту 1 якої сторони погодили викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в новій редакції.

Відповідно до пункту 5.5. договору в редакції вказаної вище Додаткової угоди користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), адміністратором комерційного обліку. Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10-ти календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в сервісі згідно з вимогами Правил ринку. Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3-х календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3-х банківських днів з дня отримання акта.

Як визначено у пункті 6.7. (пункті 5.7. додаткової угоди) договору, за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, тобто, відповідно зазначених пунктів договору, позивачем проводилась зарахування отриманих коштів від відповідача першочергово в оплату заборгованості минулих періодів.

У зазначених рішенні та постанові (які набрали законної сили 14.02.2024) судами першої та апеляційної інстанції також встановлено, що в порушення умов договору за надані позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259,56 грн., відповідач розрахувався лише частково - на суму 1 348 073 311,57 грн., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947,99 грн.

Враховуючи визначені контрагентами у пункті 6.5. договору порядок розрахунків за надані послуги, приймаючи до уваги їх прийняття відповідачем без будь-яких зауважень, строк оплати на залишкову суму 3 100 947,99 грн. є таким, що настав 04.08.2021 (3 банківські дні з 31.07.2021).

Вказані обставини стали підставою для стягнення з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3 100 947,99 грн. - основного боргу, 1 108 158,15 грн. - інфляційних втрат (за період з серпня 2021 року по травень 2023) та 176 116,85 грн. - 3% річних (за період з 05.08.2021 по 26.06.2023).

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає про те, що остаточно борг за отримані послуги з передачі електричної енергії за договором № 0040-02032 від 01.01.2019 в розмірі 3 100 947,99 грн. сплачено відповідачем лише 16.04.2024 (перший платіж 28.03.2024 у розмірі 1 483 667,11 грн. та другий - 16.04.2024 в розмірі 1 617 280,80), у зв`язку з чим останньому нараховано та пред`явлено до стягнення річні за загальний період прострочення з 27.06.2023 по 15.04.2024 в сумі 72 548,06 грн. та інфляцію грошових коштів за загальний період прострочення з липня 2023 по березень 2024 в сумі 52 463,28 грн.

Вказані обставини і стали причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, статтею 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вже було зазначено вище та встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі № 904/3606/23, у порушення умов договору № 0040-02032 від 01.01.2019 за надані позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259,56 грн., відповідач розрахувався лише частково - на суму 1 348 073 311,57 грн., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947,99 грн., строк оплати якої настав 04.08.2021.

Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідачем у повному обсязі виконано зобов`язання за спірним договором в частині оплати наданих позивачем послуг з передачі електричної енергії на суму 3 100 947,99 грн., проте, з порушенням встановлених пунктом 6.5. договору строків, а саме: 28.03.2024 відповідачем здійснено платіж в сумі 1 483 667,11 грн. відповідно до платіжної інструкції № 276366, 16.04.2024 - 1 617 280,88 грн. відповідно до платіжної інструкції № 276671.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім за порушення строків оплати наданих послуг з передачі електричної енергії за договором № 0040-02032 від 01.01.2019 до стягнення заявлені інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з липня 2023 по березень 2024 в сумі 52 463,28 грн. та річні за загальний період прострочення з 27.06.2023 по 15.04.2024 в сумі 72 548,06 грн.

Розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказані у ньому суми підлягають до примусового стягнення з відповідача.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог суд зазначає про таке.

Главою 19 Цивільного кодексу України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 Цивільного кодексу України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 Цивільного кодексу України.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 Цивільного кодексу України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" щодо стягнення інфляційних втрат і річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України на суму основного боргу, який відповідачем сплачено у повному обсязі лише 16.04.2024, загалом заявлено у межах строку позовної давності, тому посилання відповідача про сплив строку позовної давності за такими вимогами у зв`язку зі спливом строку за вимогою про стягнення основного боргу (05.08.2024) є помилковими, оскільки інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Електрометалургів, будинок 310; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ) 72 548,06 грн. - річних; 52 463,28 грн. - інфляції грошових коштів та 2 422,40 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 127 433,74 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 06.01.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко