ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5537/24

Суддя Скриннікова Н.С., розглянувши матеріали за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" () до Комунального підприємства "Агенство регіонального розвитку "РЕГІОН-ЛІДЕР" Дніпропетровської обласної ради () про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію на суму 20 489 468, 34 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "РЕГІОН-ЛІДЕР" Дніпропетровської обласної ради, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 20 489 468, 34 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

24.12.2024 своєю ухвалою господарський суд залишив без руху позов, встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали суду на усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 307 342, 02 грн.

Заразом господарський суд в ухвалі про залишення позову без руху від 24.12.2024 роз`яснив позивачу, що повернення позовної заяви у справі № 904/5268/24, у якій було використано платіжний документ №1212 від 20.11.2024 не означає, що вказаний платіжний документ може бути використано для звернення з іншим позовом, оскільки порядок сплати судового збору, визначений Законом України "Про судовий збір" не передбачає можливість зарахування вже заплаченого судового збору у іншій справі у якості плати судового збору для нового позову. Крім того, судом у справі №904/5268/24 не вирішувалось питання щодо повернення судового збору, який вже було зараховано до Державного бюджету.

30.12.2024 через електронний суд позивач подав пояснення щодо судового збору та зазначив, що судовий збір в сумі 307 342, 02 грн., сплачений у справі № 904/5268/24 не було використано, оскільки ухвалою від 04.12.2024 повернуто позов без розгляду.

Суд встановив, що недоліки не було усунуто, судовий збір не заплачено, що в силу ч.4 ст. 174 ГПК України є підставою вважати позовну заяву не поданою та повернути особі, яка з нею звернулась.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставки судового збору: за подання позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 грн.

У разі прийняття судом квитанції до платіжної інструкції на переказ коштів інструкції №1212 від 20.11.2024 на суму 307 342, 02 грн. як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/5537/24 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі №904/5268/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Підсумовуючи викладене існує об`єктивна вірогідність безпідставного повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 307 342, 02 грн за подання позовної заяви у справі № 904/5268/24, навіть за умови розглянутого позову в межах справи № 904/5537/24.

Суд не повинен прогнозувати чи надавати оцінку поведінці позивача у майбутньому відносно його добросовісності у контексті сплати/повернення судового збору.

За таких обставин платіжна інструкція №1212 від 20.11.2024 на переказ суми 307 342, 02 грн., яку використано у справі № 904/5268/24 не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/5537/24.

Суд встановив, що до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі.

Суд встановив, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі від 24.12.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Вважати неподаною позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" () та повернути з доданими до неї документами Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 06.01.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток (на адресу позивача): позовна заява з доданими до неї документами.

Суддя Н.С. Скриннікова