УХВАЛА

м. Київ

02.01.2025Справа № 910/33/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» (03127, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. №95-А) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСАД» (02232, м. Київ, вул. Крайня, 1-е) про стягнення грошових коштів у розмірі 293 440,00 грн та розірвання договору,

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В:

01.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» (далі позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСАД» (далі відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 293 440,00 грн. Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» було подано заяву про забезпечення позову, зазначені заяви 02.01.2024 передані судді Демидову В.О. у відповідності до протоколу розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, приходить до таких обґрунтованих висновків.

Предметом спору у справі є розірвання договору та стягнення грошових коштів у розмірі 293 440,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» (Позивач/Покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАСАД» (Відповідач/Продавець) уклали договір купівлі-продажу №72 (далі за текстом - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві будівельні матеріали (далі - Товар), визначений у п.1.2. цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Відповідачем було виставлено рахунок на оплату по замовленню № 3663 від 05 листопада 2024 року за товар «Блок теплокерам 38 - 11,6 NF м3» у кількості 74,8 м3 на суму 246 840 грн.

06 листопада 2024 року Позивач відповідно до умов п. 2.1. Договору здійснив повну передоплату Товару у розмірі 246 840,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №956 від 06.11.2024.

Позивачем при прийнятті Товару було виявлено, що будівельні матеріали промарковані маркуванням М75, що призначене для будівництва не несучих конструкцій та невеликих перегородок.

У зв`язку з наведеним, Позивач відмовився прийняти Товар, про що повідомив Відповідача.

19.11.2024 Позивач власними силами організував навантаження та перевезення неприйнятого товару з м. Боярка вул. Білогородська назад Відповідачу до м. Києва, на вул. Крайня 1В шляхом залучення перевізника ТОВ «Голдтранс ЛТД».

Відповідач вказаний Товар прийняв, що підтверджується підписом завідувача складу Відповідача Городецької В.М. на товарно-транспортних накладних, але кошти Позивачу не повернув.

З огляду на викладене позивач просить розірвати договір купівлі-продажу №72 від 05.11.2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАСАД», а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСАД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» кошти у розмірі 293 440,00 грн, з яких попередня оплата за товар складає 246 840,00 грн, збитки - 46 600,00 грн.

При цьому заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач отримавши кошти за Товар, ухилився від виконання своїх зобов`язань за Договором, не поставив Товар відповідно до умов Договору, і водночас кошти Позивачу не повернув та протиправно продовжує ними користуватись. Вищевикладені обставини у своїй сукупності беззаперечно доводять той факт, що Відповідач не має наміру та бажання повертати Позивачу кошти, а отже він може вчинити дії задля унеможливлення виконання рішення у справі.

Представник позивача зазначає, що існує реальна загроза, що до моменту винесення судом рішення по справі Відповідач виведе кошти із своїх рахунків з метою їх приховання. В результаті цього виконання судового рішення в частині майнової вимоги стане неможливою.

Таким чином, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у справі, що порушує припис Конституції України щодо обов`язковості виконання судового рішення (ст. 129'1 Конституції України). Права Позивача можуть так і залишитись захищеними лише на папері.

Водночас для Відповідача немає жодних перепон для виводу коштів з банківських рахунків.

З огляду на викладене представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛИС ЕКСІМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСАД» про розірвання договору та стягнення коштів за договором купівлі-продажу шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСАД» в межах ціни позову та сплаченого судового збору в сумі 302 383,6 грн, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , Банк ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851 та на рахунках у інших банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на підстави вважати, що при невжитті заходів по забезпеченню позову виконання рішення буде ускладнено чи унеможливлено, адже може виявитись відсутність майна та будь-яких коштів на рахунках відповідача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позову.

Відповідно до положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом зазначається, що в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, також заявником не надано жодних доказів на підтвердження виведення відповідачем грошових коштів чи постанов виконавчої служби про повернення виконавчих документів без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунках боржника чи майна на яке можна звернути стягнення.

Крім того, суд зазначає, що арешт грошових коштів відповідача у розмірі ціни позову у даній справі, не означає, що позивач буде мати пріоритетне право перед іншими кредиторами (у разі їх наявності) відповідача на стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСАД».

З огляду на відсутність доказів у даній справі які б свідчили, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відповідні твердження позивача є нічим іншим, як припущеннями, та вжиття заходів до забезпечення позову по арешту грошових коштів відповідача не здатні покращити ефективність виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 136, 137, 139, 140, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС ЕКСІМ» про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 02.01.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ