ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

03 січня 2025 року м. Харків Справа № 913/374/24
Провадження №5/913/374/24
відповідача-2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 1 607 607 грн 17 коп.
Суддя Вінніков С.В.
Секретар судового засідання Величко О.Р.
У засіданні брали участь:
від відповідача-1: представник не прибув;
від відповідача-2: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «ПриватБанк», банк) 27.08.2024 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом, який зареєстрований відділом документального забезпечення роботи суду 28.08.2024, до відповідача-1 Селянського фермерського господарства «Моноліт» (далі СФГ «Моноліт»), та відповідача-2 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 18.03.2021 №31648279-КД-1 у сумі 1 607 607 грн 17 коп., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 1 160 092 грн 76 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 02.02.2022 до 22.05.2024 у сумі 447 514 грн 41 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням СФГ «Моноліт» зобов`язань з повернення сум кредиту, сплати процентів за кредитним договором від 18.03.2021 №31648279-КД-1, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки від 18.03.2021 №31648279-ДП-1/1, який укладений між АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

Рішенням Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 позов АТ «ПриватБанк» до відповідача-1 СФГ «Моноліт», та відповідача-2 ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто солідарно з СФГ «Моноліт», та ОСОБА_1 на користь АТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 1 160 092 грн 76 коп., за процентами за користування кредитом у сумі 161 147 грн 65 коп.; у решті позову відмовлено; стягнуто з СФГ «Моноліт» на користь АТ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 7 927 грн 44 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 7 927 грн 43 коп.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи він поніс судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 306 грн 00 коп. за підготовку відзиву на позовну заяву та доданих документів та ще очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у сумі 18 918 грн 00 коп., що включає підготовку до розгляду справи у судових засіданнях суду першої інстанції, час очікування судового засідання, підготовку процесуальних документів. Також зазначив, що докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи він поніс судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 44 142 грн 00 коп. за підготовку відзиву на позовну заяву та доданих документів та ще очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у сумі 44 142 грн 00 коп., що включає підготовку до розгляду справи у судових засіданнях суду першої інстанції, час очікування судового засідання, підготовку процесуальних документів. Указав, що у разі, якщо буде досягнуто мету надання правничої допомоги ОСОБА_1 останній додатково повинен сплатити адвокату гонорар у розмірі 5% від досягнутого результату (фактично отримуваних сум, або у разі стягнення коштів з відповідача-2 відмову у їх стягненні/залишенні позовної заяви без розгляду/закриття провадження у справі). Також зазначив, що докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На момент ухвалення рішення відповідачами доказів понесення витрат СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу подано не було.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, питання щодо витрат СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в указаному рішенні судом не розв`язувалось.

23.12.2024 через систему «Електронний суд» від СФГ «Моноліт» надійшла заява від 23.12.2024, яка зареєстрована відділом документального забезпечення роботи суду 24.12.2024, про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №913/374/24 щодо розподілу судових витрат та стягнути з позивача на користь СФГ «Моноліт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 424 грн 98 коп. та надав відповідні докази їх понесення: копію договору про надання правової допомоги від 25.02.2023 №02/02-23; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024 №23/12-2024-2А; копію рахунку на оплату від 23.12.2024 №23/12-2024-2Р.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.12.2024 заява передана на розгляд судді Віннікову С.В.

23.12.2024 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява від 23.12.2024, яка зареєстрована відділом документального забезпечення роботи суду 24.12.2024, про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №913/374/24 щодо розподілу судових витрат та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 413 грн 98 коп. та надав відповідні докази їх понесення: копію договору про надання правової допомоги від 25.02.2023 №03/02-23; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024 №23/12-2024-1А; копію рахунку на оплату від 23.12.2024 №23/12-2024-1Р.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.12.2024 заява передана на розгляд судді Віннікову С.В.

Ухвалою від 24.12.2024 призначено судове засідання для вирішення питання щодо розподілу витрат СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката на 03.01.2025.

У судове засідання 03.01.2025 представники відповідачів не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується довідками про доставку електронного примірника ухвали від 24.12.2024 до зареєстрованих електронних кабінетів відповідачів від 25.12.2024. Представник позивача брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Розв`язуючи питання щодо витрат СФГ «Моноліт» на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як уже вказувалось судом, у відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи він поніс судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 306 грн 00 коп. за підготовку відзиву на позовну заяву та доданих документів та ще очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у сумі 18 918 грн 00 коп., що включає підготовку до розгляду справи у судових засіданнях суду першої інстанції, час очікування судового засідання, підготовку процесуальних документів.

23.12.2024 через систему «Електронний суд» від СФГ «Моноліт» надійшла заява від 23.12.2024, яка зареєстрована відділом документального забезпечення роботи суду 24.12.2024, про ухвалення додаткового рішення, до якої СФГ «Моноліт» додані докази понесення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 14 424 грн 98 коп.: копія договору про надання правової допомоги від 25.02.2023 №02/02-23; копія акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024 №23/12-2024-2А; копія рахунку на оплату від 23.12.2024 №23/12-2024-2Р.

Згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд наголошує, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

Суд бере до уваги, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 30.09.2020 у справі №379/1418/18, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 цього Кодексу).

Як свідчать матеріали справи, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, СФГ «Моноліт» як клієнтом 25.02.2023 укладений з Адвокатським об`єднанням «ДЖІ ЕН ЕС КОНСАЛТИНГ» (далі адвокатське об`єднання) як виконавцем договір №02/02-23 (далі договір №02/02-23) про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги клієнту (надалі послуги) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні та документально підтверджені для виконання договору (п.1.1 договору №02/02-23).

Відповідно до п.1.2 договору №02/02-23 за цим договором виконавцем надається така правнича допомога: 1) повідомлення правничої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав і законних інтересів заявника, потерпілого, особи, стосовно якої застосовуються заходи кримінально-правового характеру, володільця (власника) майна, а також особи, яка притягається до іншої відповідальності, залежно від того, в якому процесуальному статусі перебуває клієнт; 4) надання правничої допомоги клієнту у справах про адміністративне правопорушення, у кримінальному провадженні та інше; 5) представництво інтересів клієнта в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях, перед фізичними особами-підприємцями, фізичними особами; 6) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами та інше; 7) представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги клієнту під час виконання кримінальних покарань. Конкретні види наданих послуг зазначаються виконавцем в акті про надання послуг.

За надання правничої допомоги клієнт оплачує виконавцю гонорар (вартість послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4.1 договору №02/02-23).

Згідно з п.4.2 договору №02/02-23 клієнт здійснює сплату вартості послуг: 1) після настання певної події, яка вказується в рахунку на оплату; 2) або протягом 5 робочих днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті). За домовленістю сторін оплата послуг може здійснюватися клієнтом в іншому порядку, одним платежем та/або частинами.

У п.4.3 договору №02/02-23 сторони передбачили, що вартість послуг, що надаються, розраховується: 1) у фіксованому розмірі (коли можна точно визначити обсяг надання послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь-якій формі); 2) враховуючи погодинні ставки:

№Процесуальний статус особи, що надає послуги (одна особа)Погодинні ставки в 2023 році, в грн без ПДВ
1Адвокат3 000
2Фахівець у галузі права (крім осіб, зазначених в рядку 3 цієї таблиці)1 800
3Помічник адвоката, помічник юриста1 200

Кожна не повна година роботи оплачується клієнтом у розмірі вартості однієї повної години роботи за умови якщо робота виконувалась не менше 30 хвилин протягом такої години. Розмір індивідуальних погодинних ставок може переглядатися раз на рік з урахуванням індексу інфляції. Зміни ставок відповідно до офіційного індексу інфляції за рік (із заокругленням у разі необхідності) вважаються такими, що узгоджуються автоматично, якщо ціни погоджені клієнтом шляхом сплати рахунку на оплату, або підписанням акту з урахуванням нових цін. За запитом клієнта зміни у індивідуальних погодинних ставках можуть бути зафіксовані шляхом укладення додаткової угоди до договору. У разі непогодження нових цін між сторонами, вважається, що діють ціни, які були погоджені сторонами раніше.

Відповідно до п.4.4 договору №02/02-23 після завершення надання правничої допомоги або її частини виконавець складає акт та надає його клієнту. В акті зазначаються послуги, фактично надані виконавцем, розмір фактично витраченого часу (у випадку погодинних ставок), гонорару виконавця, а також розмір фактичних витрат. Після отримання акту виконавця про надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний його погодити. Протягом 5 календарних днів з моменту отримання акту клієнт має право висловити свої зауваження до змісту акту, про що повідомити виконавця в письмовій формі чи засобами електронного зв`язку. Якщо протягом 5 календарних днів з моменту отримання клієнтом акту від останнього не надійдуть зауваження до його змісту, то такий акт вважається погодженим клієнтом.

Клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю гонорар протягом 5 робочих днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті). оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.4.5 договору №02/02-23).

23.12.2024 між виконавцем та клієнтом складений та підписаний акт про надання послуг №23/12-2024-2А, у якому зазначено найменування правничої допомоги, виконавця, одиницю виміру, час, год./хв., ціну, суму. Так, 16.09.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області відзиву на позовну заяву та доданих документів (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 2 год. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 6 306 грн 00 коп.); 01.10.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 07.10.2024 о 12 год. 40 хв. в режимі відеоконференції (враховуючи подання заяви від імені СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 10 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 262 грн 75 коп.); 20.10.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заперечення (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 1 год. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 3 153 грн 00 коп.); 28.10.2024 представництво інтересів клієнта у судовому засіданні Господарського суду Луганської області з 11:30 до 11:52 (22 хв.) (враховуючи час очікування в підсистемі «Електронний суд» до судового засідання 15 хв. та тривалість судового засідання, а також представництво в судовому засіданні інтересів СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну), (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 11 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 578 грн 05 коп.); 30.11.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 16.12.2024 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції (враховуючи подання заяви від імені СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 10 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 262 грн 75 коп.); 16.12.2024 представництво інтересів клієнта у судовому засіданні Господарського суду Луганської області з 10:45 до 12:12 (87 хв.) (враховуючи час очікування в підсистемі «Електронний суд» до судового засідання 15 хв. та тривалість судового засідання, а також представництво в судовому засіданні інтересів СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну), (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 43,5 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 2 285 грн 93 коп.); 23.12.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу судових витрат) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 30 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 1 576 грн 50 коп.). Всього 4 год 44,5 хв. на суму 14 424 грн 98 коп.

У п.2 акту про надання послуг сторони погодили, що суму в розмірі 14 424 грн 98 коп. без ПДВ клієнт зобов`язується сплатити виконавцю протягом шести місяців з моменту набрання рішенням у справі №913/374/24 законної сили.

23.12.2024 адвокатським об`єднанням складено рахунок на оплату №23/12-2024-2Р на суму 14 424 грн 98 коп.

За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зазначає, що відповідно до умов договору від 25.02.2023 №02/02-23 про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024, виставленого рахунку у СФГ «Моноліт» виник обов`язок сплатити адвокатському об`єднанню витрати на надану професійну правничу допомогу адвоката в сумі 14 424 грн 98 коп.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування сплачених судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v.Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

Відносно доводів позивача щодо безпідставності застосування ставки 3 153 грн 00 коп. за годину роботи адвоката суд зазначає наступне.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм статті 627 Цивільного кодексу України, ст.ст.126, 129 ГПК України: «Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».

У п.4.3 договору №02/02-23 сторони передбачили, що вартість послуг, що надаються, розраховується: 1) у фіксованому розмірі (коли можна точно визначити обсяг надання послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь-якій формі); 2) враховуючи погодинні ставки:

№Процесуальний статус особи, що надає послуги (одна особа)Погодинні ставки в 2023 році, в грн без ПДВ
1Адвокат3 000
2Фахівець у галузі права (крім осіб, зазначених в рядку 3 цієї таблиці)1 800
3Помічник адвоката, помічник юриста1 200
При цьому сторони також погодили, що розмір індивідуальних погодинних ставок може переглядатися раз на рік з урахуванням індексу інфляції. Зміни ставок відповідно до офіційного індексу інфляції за рік (із заокругленням у разі необхідності) вважаються такими, що узгоджуються автоматично, якщо ціни погоджені клієнтом шляхом сплати рахунку на оплату, або підписанням акту з урахуванням нових цін.

Суд бере до уваги, що відповідно до акту про надання послуг №23/12-2024-2А послуги з правничої допомоги надавались адвокатом у 2024 році, він підписаний СФГ «Моноліт» без зауважень та заперечень, а тому ставка за годину роботи адвоката в розмірі 3 153 грн 00 коп. є погодженою і її застосування при розрахунку витрат на надання правничої допомоги є правомірним.

Ураховуючи наведене, вказані доводи позивача судом відхиляються.

Відносно доводів позивача, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 указав, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Отже, доводи позивача в цій частині судом беруться до уваги, а заявлені СФГ «Моноліт» витрати з підготовки та подання до Господарського суду Луганської області заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу судових витрат) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 30 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 1 576 грн 50 коп.) відшкодуванню не підлягають.

Суд зауважує, що висновки щодо можливості здійснення адвокатом представництва інтересів клієнта в суді та надання інших видів правової допомоги як окремо (тобто незалежно від участі адвоката в судовому засіданні), так і в їх сукупності та зумовленої цим наявності підстав для повного або часткового відшкодування учаснику справи понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №911/739/15, від 08.08.2023 у справі №903/1959/22 та в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2023 у справі №904/1711/22, в яких зазначено про те, що, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації процесуальних прав та захист інтересів клієнта.

При цьому в пунктах 54, 55 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №911/739/15 сформульовано висновок про те, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Отже, до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Суд зазначає, що інші витрати, про які детально вказано в акті від 23.12.2024 №23/12-2024-2А є реальними та обґрунтованими, оскільки 16.09.2024 через систему «Електронний суд» СФГ «Моноліт» подано до суду відзив на позовну заяву, у якому викладено правову позицію щодо заявлених позовних вимог з посиланням на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду, та наведено контррозрахунок суми заборгованості по кредиту та процентах, 20.10.2024 через систему «Електронний суд» подані заперечення, 01.10.2024 та 30.11.2024 подавались заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а 28.10.2024 та 16.12.2024 представник СФГ «Моноліт» адвокат Наконечний В.Л. брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

При цьому суд зауважує, що зазначений в акті про надання послуг від 23.12.2024 час очікування в підсистемі «Електронний суд» до судового засідання тривалістю 15 хв., є необхідним для своєчасного підключення до підсистеми та запрошення до участі у судовому засіданні та не є завищеним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.01.2024 №9901/459/21, Велика Палата Верховного Суду погоджується із доводами представниці позивачки, що, обов`язок адвоката щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді передбачає не лише відповідальність за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а зобов`язує адвоката вчинити комплекс дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.

З огляду на викладене доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд бере до уваги, що предметом спору у цій справі є солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 18.03.2021 №31648279-КД-1 у сумі 1 607 607 грн 17 коп., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 1 160 092 грн 76 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 02.02.2022 до 22.05.2024 у сумі 447 514 грн 41 коп.

За змістом абз.2 ч.3 ст.12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою від 30.08.2024 визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, оскільки ціна позову перевищувала п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Урахувавши предмет і підстави заявленого позову, характер спірних правовідносин учасників справи, ретроспективно оцінивши перебіг судового процесу, суд приходить до висновку, що дана справа належить до складних, у тому сенсі, що її вирішення потребувало значних зусиль і затрат процесуальних ресурсів як з боку суду, так із боку СФГ «Моноліт», як відповідача-1.

На переконання суду, розмір витрат СФГ «Моноліт» на оплату вартості послуг адвоката за надану професійну правничу допомогу в сумі 12 848 грн 48 коп. є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни заявленого позову в розмірі 1 607 607 грн 17 коп. та відповідає критерію розумності.

Підсумовуючи вищенаведене, за оцінкою суду розмір витрат СФГ «Моноліт» на професійну правничу допомогу адвокатського об`єднання у справі №913/374/24 у сумі 12 848 грн 48 коп., з огляду на вжиті ним заходи для захисту прав та інтересів позивача (зокрема з підготовки та подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень, заяв про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції) відповідає складності даної справи та виконаній адвокатом роботі; часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенню справи для відповідача-1.

Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для зменшення розміру понесених відповідачем-1 у справі витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Водночас суд зауважує, що відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 позов АТ «ПриватБанк» до відповідача-1 СФГ «Моноліт», та відповідача-2 ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто солідарно з СФГ «Моноліт», та ОСОБА_1 , на користь АТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 1 160 092 грн 76 коп., за процентами за користування кредитом у сумі 161 147 грн 65 коп.; у решті позову відмовлено. Відтак, відсоткове співвідношення задоволених позовних вимог у розмірі 1 321 240 грн 41 коп. та ціни позову у розмірі 1 607 607 грн 17 коп. становить 82,1867702% та відповідно відсоткове співвідношення позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, становить 17,8132298%.

Отже, стягненню з АТ «ПриватБанк» на користь СФГ «Моноліт» підлягають 17,8132298% понесених відповідачем-1 витрат на професійну правничу допомогу, що в грошовому еквіваленті становить 2 288 грн 73 коп.

Розв`язуючи питання щодо витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи він поніс судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 44 142 грн 00 коп. за підготовку відзиву на позовну заяву та доданих документів та ще очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у сумі 44 142 грн 00 коп., що включає підготовку до розгляду справи у судових засіданнях суду першої інстанції, час очікування судового засідання, підготовку процесуальних документів. Указав, що у разі, якщо буде досягнуто мету надання правничої допомоги Михайлову Я.М. останній додатково повинен сплатити адвокату гонорар у розмірі 5% від досягнутого результату (фактично отримуваних сум, або у разі стягнення коштів з відповідача-2 відмову у їх стягненні/залишенні позовної заяви без розгляду/закриття провадження у справі). Також зазначив, що докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

23.12.2024 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява від 23.12.2024, яка зареєстрована відділом документального забезпечення роботи суду 24.12.2024, про ухвалення додаткового рішення, до якої Михайловим Я.М. додані докази понесення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 70 413 грн 98 коп.: копія договору про надання правової допомоги від 25.02.2023 №03/02-23; копія акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024 №23/12-2024-1А; копія рахунку на оплату від 23.12.2024 №23/12-2024-1Р.

Як свідчать матеріали справи, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, Михайловим Я.М. як клієнтом 25.02.2023 укладений з Адвокатським об`єднанням «ДЖІ ЕН ЕС КОНСАЛТИНГ» (далі адвокатське об`єднання) як виконавцем договір №03/02-23 (далі договір №03/02-23) про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги клієнту (надалі послуги) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні та документально підтверджені для виконання договору (п.1.1 договору №03/02-23).

Відповідно до п.1.2 договору №03/02-23 за цим договором виконавцем надається така правнича допомога: 1) повідомлення правничої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав і законних інтересів заявника, потерпілого, особи, стосовно якої застосовуються заходи кримінально-правового характеру, володільця (власника) майна, а також особи, яка притягається до іншої відповідальності, залежно від того, в якому процесуальному статусі перебуває клієнт; 4) надання правничої допомоги клієнту у справах про адміністративне правопорушення, у кримінальному провадженні та інше; 5) представництво інтересів клієнта в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях, перед фізичними особами-підприємцями, фізичними особами; 6) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами та інше; 7) представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги клієнту під час виконання кримінальних покарань. Конкретні види наданих послуг зазначаються виконавцем в акті про надання послуг.

За надання правничої допомоги клієнт оплачує виконавцю гонорар (вартість послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4.1 договору №03/02-23).

Згідно з п.4.2 договору №03/02-23 клієнт здійснює сплату вартості послуг: 1) після настання певної події, яка вказується в рахунку на оплату; 2) або протягом 5 робочих днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті). За домовленістю сторін оплата послуг може здійснюватися клієнтом в іншому порядку, одним платежем та/або частинами.

У п.4.3 договору №03/02-23 сторони передбачили, що вартість послуг, що надаються, розраховується: 1) у фіксованому розмірі (коли можна точно визначити обсяг надання послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь-якій формі); 2) враховуючи погодинні ставки:

№Процесуальний статус особи, що надає послуги (одна особа)Погодинні ставки в 2023 році, в грн без ПДВ
1Адвокат3 000
2Фахівець у галузі права (крім осіб, зазначених в рядку 3 цієї таблиці)1 800
3Помічник адвоката, помічник юриста1 200

Кожна не повна година роботи оплачується клієнтом у розмірі вартості однієї повної години роботи за умови якщо робота виконувалась не менше 30 хвилин протягом такої години. Розмір індивідуальних погодинних ставок може переглядатися раз на рік з урахуванням індексу інфляції. Зміни ставок відповідно до офіційного індексу інфляції за рік (із заокругленням у разі необхідності) вважаються такими, що узгоджуються автоматично, якщо ціни погоджені клієнтом шляхом сплати рахунку на оплату, або підписанням акту з урахуванням нових цін. За запитом клієнта зміни у індивідуальних погодинних ставках можуть бути зафіксовані шляхом укладення додаткової угоди до договору. У разі непогодження нових цін між сторонами, вважається, що діють ціни, які були погоджені сторонами раніше. У разі якщо буде досягнуто мету надання правничої допомоги клієнту, клієнт додатково сплачує виконавцю гонорар у розмірі 5% від досягнутого результату (фактично отримуваних сум, або в разі стягнення коштів з клієнта відмову у їх стягненні/залишенні позовної заяви без розгляду/закриття провадження у справі).

Відповідно до п.4.4 договору №03/02-23 після завершення надання правничої допомоги або її частини виконавець складає акт та надає його клієнту. В акті зазначаються послуги, фактично надані виконавцем, розмір фактично витраченого часу (у випадку погодинних ставок), гонорару виконавця, а також розмір фактичних витрат. Після отримання акту виконавця про надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний його погодити. Протягом 5 календарних днів з моменту отримання акту клієнт має право висловити свої зауваження до змісту акту, про що повідомити виконавця в письмовій формі чи засобами електронного зв`язку. Якщо протягом 5 календарних днів з моменту отримання клієнтом акту від останнього не надійдуть зауваження до його змісту, то такий акт вважається погодженим клієнтом.

Клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю гонорар протягом 5 робочих днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті). оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.4.5 договору №03/02-23).

23.12.2024 між виконавцем та клієнтом складений та підписаний акт про надання послуг №23/12-2024-1А, у якому зазначено найменування правничої допомоги, виконавця, одиницю виміру, час, год./хв., ціну, суму. Так, 16.09.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області відзиву на позовну заяву та доданих документів (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 14 год. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 44 142 грн 00 коп.); 01.10.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 07.10.2024 о 12 год. 40 хв. в режимі відеоконференції (враховуючи подання заяви від імені СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 10 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 262 грн 75 коп.); 20.10.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заперечення (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 2 год. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 6 306 грн 00 коп.); 28.10.2024 представництво інтересів клієнта у судовому засіданні Господарського суду Луганської області з 11:30 до 11:52 (22 хв.) (враховуючи час очікування в підсистемі «Електронний суд» до судового засідання 15 хв. та тривалість судового засідання, а також представництво в судовому засіданні інтересів СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну), (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 11 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 578 грн 05 коп.); 30.11.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 16.12.2024 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції (враховуючи подання заяви від імені СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 10 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 262 грн 75 коп.); 16.12.2024 представництво інтересів клієнта у судовому засіданні Господарського суду Луганської області з 10:45 до 12:12 (87 хв.) (враховуючи час очікування в підсистемі «Електронний суд» до судового засідання 15 хв. та тривалість судового засідання, а також представництво в судовому засіданні інтересів СФГ «Моноліт» та ОСОБА_1 витрати з урахуванням витраченого часу діляться порівну), (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 43,5 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 2 285 грн 93 коп.); 23.12.2024 підготовка та подання до Господарського суду Луганської області заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу судових витрат) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 30 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 1 576 грн 50 коп.); гонорар від досягнуто результату у справі часткової відмови 16.12.2024 Господарським судом Луганської області у стягненні з клієнта на користь АТ «ПриватБанк» грошових коштів (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., фіксований розмір 15 000 грн 00 коп.). Всього 17 год 44,5 хв. на суму 70 413грн 98 коп.

У п.2 акту про надання послуг сторони погодили, що суму в розмірі 70 413 грн 98 коп. без ПДВ клієнт зобов`язується сплатити виконавцю протягом шести місяців з моменту набрання рішенням у справі №913/374/24 законної сили.

23.12.2024 адвокатським об`єднанням складено рахунок на оплату №23/12-2024-1Р на суму 70 413 грн 98 коп.

Суд зазначає, що відповідно до умов договору від 25.02.2023 №03/02-23 про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024, виставленого рахунку у ОСОБА_1 виник обов`язок сплатити адвокатському об`єднанню витрати на надану професійну правничу допомогу адвоката в сумі 70 413 грн 98 коп.

Як уже зазначалось судом, ураховуючи умови п.4.3 договору від 25.02.2023 №03/02-23 про надання правової допомоги та принцип свободи договору, відповідно до акту про надання послуг №23/12-2024-2А послуги з правничої допомоги надавались адвокатом у 2024 році, він підписаний Михайловим Я.М. без зауважень та заперечень, а тому ставка за годину роботи адвоката в розмірі 3 153 грн 00 коп. є погодженою і її застосування при розрахунку витрат на надання правничої допомоги є правомірним.

З указаних вище підстав доводів позивача, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги суд судом беруться до уваги, а заявлені Михайловим Я.М. витрати з підготовки та подання до Господарського суду Луганської області заяви про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу судових витрат) (виконавець: адвокат Наконечний В.Л., 30 хв. за ціною 3 153 грн 00 коп. на суму 1 576 грн 50 коп.) відшкодуванню не підлягають.

Суд зазначає, що інші витрати, про які детально вказано в акті від 23.12.2024 №23/12-2024-1А є реальними та обґрунтованими, оскільки 16.09.2024 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому викладено правову позицію щодо заявлених позовних вимог з посиланням на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду, зроблено акцент на тому, що поручитель є фізичною особою, яка має статус внутрішньопереміщеної особи, та наведено контррозрахунок суми заборгованості по кредиту та процентах, 20.10.2024 через систему «Електронний суд» подані заперечення, 01.10.2024 та 30.11.2024 подавались заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а 28.10.2024 та 16.12.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Наконечний В.Л. брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

Відносно гонорару від досягнуто результату у справі в сумі 15 000 грн 00 коп. суд зазначає наступне.

У п.4.3 договору від 25.02.2023 №03/02-23 про надання правової допомоги сторони передбачили, зокрема, що у разі якщо буде досягнуто мету надання правничої допомоги клієнту, клієнт додатково сплачує виконавцю гонорар у розмірі 5% від досягнутого результату (фактично отримуваних сум, або в разі стягнення коштів з клієнта відмову у їх стягненні/залишенні позовної заяви без розгляду/закриття провадження у справі).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування сплачених судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові.

Як зазначив Верховний Cуд у додатковій постанові від 07.08.2023 у справі №910/14262/21 втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України.

Суд зауважує, що у даному випадку, сторони у п.4.3 договору передбачили саме гонорар успіху, оскільки поставили його сплату у залежність від досягнення виконавцем позитивних наслідків (фактично отримуваних сум, або в разі стягнення коштів з клієнта відмову у їх стягненні/залишенні позовної заяви без розгляду/закриття провадження у справі).

Суд наголошує, що указана обставина, яка пов`язана з настанням певної події, є обґрунтованою та логічною в силу самої суті гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій досягнутого та обумовленого в договорі результату при наданні послуг правової допомоги ухвалення судового рішення на користь клієнта.

Частиною ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, адвокатське об`єднання в порушення умов п.4.3 договору від 25.02.2023 №03/02-23 про надання правової допомоги, яким передбачена процентна ставка гонорару успіху, у акті наданих послуг в односторонньому порядку змінено умови договору в цій частині та застосовано фіксований розмір гонорару успіху в розмірі 15 000 грн 00 коп., що є неправомірним.

При цьому, доказів укладення додаткових угод до договору від 25.02.2023 №03/02-23 про надання правової допомоги в частині зміни умов щодо нарахування гонорару успіху відповідачем-2 суду не надано.

Водночас, з огляду на те, що рішенням Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 у справі №913/374/24 у задоволені позову в частині вимог про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 286 366 грн 76 коп. відмовлено, гонорар успіху, ураховуючи умови п.4.3 договору від 25.02.2023 №03/02-23 про надання правової допомоги, складає 14 318 грн 34 коп.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд наголошує, що предметом спору у цій справі є солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 18.03.2021 №31648279-КД-1 у сумі 1 607 607 грн 17 коп., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 1 160 092 грн 76 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 02.02.2022 до 22.05.2024 у сумі 447 514 грн 41 коп.

Урахувавши предмет і підстави заявленого позову, характер спірних правовідносин учасників справи, ретроспективно оцінивши перебіг судового процесу, суд приходить до висновку, що дана справа належить до складних, у тому сенсі, що її вирішення потребувало значних зусиль і затрат процесуальних ресурсів як з боку суду, так із боку ОСОБА_1 , як відповідача-2.

На переконання суду, розмір витрат ОСОБА_1 на оплату вартості послуг адвоката за надану професійну правничу допомогу в загальній сумі 68 155 грн 82 коп. є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни заявленого позову в розмірі 1 607 607 грн 17 коп. та відповідає критерію розумності.

Підсумовуючи вищенаведене, за оцінкою суду розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвокатського об`єднання у справі №913/374/24 у сумі 68 155 грн 82 коп., з огляду на вжиті ним заходи для захисту прав та інтересів позивача (зокрема з підготовки та подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень, заяв про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, досягнутий результат у вигляді часткової відмови у задоволені позову) відповідає складності даної справи та виконаній адвокатом роботі; часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенню справи для відповідача-2.

Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для зменшення розміру понесених відповідачем-2 у справі витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Водночас суд зауважує, що відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як уже зазначалось, рішенням Господарського суду Луганської області від 16.12.2024 позов АТ «ПриватБанк» до відповідача-1 СФГ «Моноліт», та відповідача-2 ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто солідарно з СФГ «Моноліт», та ОСОБА_1 , на користь АТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 1 160 092 грн 76 коп., за процентами за користування кредитом у сумі 161 147 грн 65 коп.; у решті позову відмовлено. Відтак, відсоткове співвідношення задоволених позовних вимог у розмірі 1 321 240 грн 41 коп. та ціни позову у розмірі 1 607 607 грн 17 коп. становить 82,1867702% та відповідно відсоткове співвідношення позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, становить 17,8132298%.

Отже, стягненню з АТ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягають 17,8132298% понесених відповідачем-2 витрат на професійну правничу допомогу, що в грошовому еквіваленті становить 12 140 грн 75 коп.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 232, 233, 236 238, 244 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570, на користь Селянського фермерського господарства «Моноліт», вул. Ново-Старобільська, буд. 17Є, м. Сватове Луганської області, 92600, ідентифікаційний код 31648279, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2 288 грн 73 коп., про що видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 12 140 грн 75 коп., про що видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3.Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570.

Відповідач-1: Селянське фермерське господарство «Моноліт», вул. Ново-Старобільська, буд. 17Є, м. Сватове Луганської області, 92600, ідентифікаційний код 31648279.

Відповідач-2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 13.01.2025.

Суддя Сергій ВІННІКОВ