ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.01.2025м. СумиСправа № 920/1475/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА ІНЖИНІРІНГ» від 07.01.2025, б/н (вх.№47 від 07.01.2025) про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву по справі № 920/1475/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е.М.А.»

(вул. Харківська, б. 111, м. Суми, Сумська область, 40007,

)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА

ІНЖИНІРІНГ» (вул. Лінійна, б.22, м. Суми, 40007,

)

про стягнення 59 168 грн 00 коп.,

УСТАНОВИВ:

11.12.2024 позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024, справу № 920/1475/24 розподілено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 13.12.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначено спосіб усунення недоліків.

16.12.2024 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду заяву від 16.12.2024, б/н (вх.№3988) про усунення недоліків позовної заяви та відповідні докази в підтвердження.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.12.2024 у справі №920/1475/24 прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали суду від 18.12.2024 про відкриття провадження у справі №920/1475/24, надіслана на адресу відповідача, що зазначена позивачем у позовній заяві, була отримана представником відповідача за довіреністю 27.12.2024 року.

07.01.2025 відповідачем надано до суду заяву від 07.01.2025, б/н (вх.№47 від 07.01.2025) про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву по справі № 920/1475/24.

Розглянувши матеріали справи та клопотання відповідача (вх.№47), суд приходить до наступних висновків:

07.01.2025 відповідачем надано до суду заяву від 07.01.2025, б/н (вх.№47 від 07.01.2025) про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву по справі № 920/1475/24, відповідно до положень якої просить суд забезпечити надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками або надання доступу до позовної заяви у справі №920/1475/24 через систему «Електронний суд»; продовжити строк подання відзиву на позовну заяву. При цьому, вказуючи про те, що ні на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА ІНЖИНІРІНГ» (вул. Лінійна, б. 22, м. Суми, 40007), ні через систему «Електронний суд» позовна заява з додатками у справі №920/1475/24 відповідачеві не надходила.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про не надходження на його юридичну адресу - вул. Лінійна, б. 22, м. Суми, 40007, копії позовної заяви з додатками у справі №920/1475/24.

Суд звертає увагу відповідача на те, що матеріалами справи (а.с. 8) підтверджено надіслання Товариством з обмеженою відповідальністю «Е.М.А.» 09.12.2024 копії позовної заяви з додатками (відправлення №328) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА ІНЖИНІРІНГ», зазначену в позовній заяві, а саме - вул. Лінійна, б. 22, м. Суми, 40007.

Відповідно до трекінгу Укрпошти №328, відправлення було повернено відправнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Е.М.А.» з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що самим відповідачем не було забезпечено отримання поштової кореспонденції належним чином.

Щодо неотримання відповідачем копії позовної заяви з додатками через систему «Електронний суд»:

Відповідно до ч.4 ст.6 ГПК України єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно ч.6 ст.6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно відповіді № 6205278, зробленої на запит суду, про відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, юридична особа з кодом (Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА ІНЖИНІРІНГ»), в порушення вимог ч.6 ст.6 ГПК України, станом на 08.01.2025 не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

А тому, суд позбавлений технічної можливості надання відповідачеві- Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА ІНЖИНІРІНГ» доступу до позовної заяви з додатками у справі №920/1475/24 через систему «Електронний суд».

Водночас, суд роз`яснює відповідачеві про його право на ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду (п.1 ч. 1 ст. 42 ГПК України).

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість продовження строку подання заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Прозахист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Водночас, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю нормальної роботи не тільки судової системи (проведення судових засідань), а й інших органів державної влади, зважаючи на гостру ситуацію в країні, введення воєнного стану, кількість повітряних тривог та їх тривалість, задля дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про доцільність задоволення заяви відповідача про продовження процесуального строку для подання заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву.

Керуючись ст. ст. 91, 119, 234, 235, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР АРМА ІНЖИНІРІНГ» від 07.01.2025, б/н (вх.№47 від 07.01.2025) про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву по справі № 920/1475/24 задовольнити частково.

2. Продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 14.01.2025.

3. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву до 21.01.2025 включно.

4. Копію ухвали направити сторонам у справі відповідно до положень ст. 6 ГПК України.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023), суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023), суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Згідно ч. 6 ст. 6 ГПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023), процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Ухвала підписана суддею 08.01.2025.

Суддя С.В. Заєць