ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

13.01.2025м. ДніпроСправа № 904/83/25

За заявою: виконувача обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області

про забезпечення позову

у справі

за позовом виконувача обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Почтамцева Геннадія Івановича, м. Дніпро

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Почтамцевої Антоніни Анатоліївни, м. Дніпро

про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

Суддя Мельниченко І.Ф.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів - Фізичної особи-підприємця Почтамцева Геннадія Івановича, Фізичної особи-підприємця Почтамцевої Антоніни Анатоліївни, в якому просить:

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Почтамцева Геннадія Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичну особу-підприємця Почтамцеву Антоніну Анатоліївну (РНОКПП НОМЕР_2 ) усунути перешкоди Дніпровській міській раді () у праві користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 370,9 кв.м, та повернути земельну ділянку, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: торгівельних павільйонів, що складаються з літ. Б-1 павільйон 270,4 кв.м; літ.В-1 павільйон 100,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір частки 73/100 на об`єкт нерухомого майна торгівельний павільйон літ. Б-1, загальною площею площею 270,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), проведену 19.02.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. (номер відомостей про речове право: 35617577), із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) розмір частки 27/100 на об`єкт нерухомого майна торгівельний павільйон літ. В-1, загальною площею площею 100,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), проведену 02.03.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. (номер відомостей про речове право: 40799639), із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101.

Судові витрати прокурор просить покласти на відповідачів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги виконувач обов`язків керівника прокуратури зазначає про те, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не передавалась. Більш того, розпорядчий документ, на підставі якого об`єкту нерухомості торгівельним павільйонам, розташованим на земельній ділянці, присвоєно адресу у АДРЕСА_1 , не видавався, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Так, за твердженням прокурора, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 , збудоване нерухоме майно торгівельні павільйони, що складаються з літ. Б-1 павільйон 270,4 кв.м; літ. В-1 павільйон 100,5 кв.м, є самочинним будівництвом в розумінні статті 376 ЦК України.

Посилається останній у позовній заяві і на те, що під час вивчення законності набуття речових прав на об`єкти нерухомого майна, дотримання вимог містобудівного та земельного законодавства окружною прокуратурою з`ясовано, що державним реєстратором Комунального підприємства "Центр реєстрації бізнесу і нерухомості" Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Ганноченко Артемом Олександровичем 11.12.2017 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна павільйон літ. Б-1 площею 270,4 кв.м та павільйон літ. В-1 площею 100,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , за громадянином ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 у справі № 175/3630/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення суми боргу та визнання права власності.

У подальшому, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 за апеляційною скаргою Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 у справі № 175/3630/17 скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення суми боргу та визнання права власності - відмовлено.

Разом з тим, право власності на нерухоме майно павільйон літ. Б-1 площею 270,4 кв.м та павільйон літ. В-1 площею 100,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки павільйону, серія та номер: 10926, від 18.12.2017, та договору купівлі-продажу 1/2 частки павільйону, серія та номер: 10929, від 18.12.2017, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В.

В свою чергу, право власності на спірне нерухоме майно від ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКОР" (), на підставі Акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу серія та номер: 10298, 10299, від 24.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В.

У подальшому, право власності на нерухоме майно павільйон літ. Б-1 площею 270,4 кв.м, розмір частки 73/100, за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та нерухоме майно павільйон літ. В-1 площею 100,5 кв.м, розмір частки 27/100, за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі Акту прийому-передачі нерухомого майна від ТОВ "КРАСКОР", серія та номер: 2558, 2559, 2560 від 13.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В.

Право власності на нерухоме майно павільйон літ. В-1 площею 100,5 кв.м, розмір частки 27/100 за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 02.03.2021 перейшло до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору дарування серія та номер 1861 від 02.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В.

Разом з тим, відомості щодо укладення договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, 2К у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Так, відповідно до інформації КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" ДМР № 4975 від 02.05.2024 державна реєстрація права власності за адресою: АДРЕСА_1 , КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" ДМР не проводилась. Разом з тим, КП "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" ДМР 15.08.2005 за адресою: АДРЕСА_1 проведена інвентаризація споруди підприємства торговлі (торговий павільйон) літ. А-1 загальною площею 26,9 кв.м.

Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 02.05.2024 № 12/19-195 за даними інформаційної бази містобудівного кадастру та Адресного плану міста, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва, будівельні паспорти забудови земельної ділянки та паспорти прив`язки тимчасових споруд за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова 2К, управлінням не надавались.

Головним архітектурно-планувальним управлінням Дніпропетровської міської ради погоджувалась проектна документація "Торговельний павільйон" по вул. Коробова в районі будинку № 4 від 20.11.2002 року, замовник ТОВ "Віват". У зв`язку з чим, на підставі листа ТОВ "Віват", розпорядженням міського голови від 28.07.2005 № 644р споруді підприємства торгівлі по вул. Коробова присвоєно адресу вул. Коробова, 2К.

Таким чином, адреса АДРЕСА_1 торгівельним павільйонам, що складаються з літ.Б-1 павільйон 270,4 кв.м; літ. В-1 павільйон 100,5 кв.м не надавалась.

Посилається прокурор і на те, що відповідно до інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради № 10/1-56 від 01.05.2024 відсутні відомості щодо видачі/реєстрації Управлінням документів, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації Дніпровської міської ради № 7/11-1338 від 04.06.2024 рішення щодо передачі у власність або користування, а також цивільно-правові угоди щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Згідно з інформацією Дніпровської міської ради № 7/11-1338 від 04.06.2024 з метою встановлення факту використання земельної ділянки державними інспекторами інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено виїзд на місцевість та складено акт обстеження, відповідно до якого земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна торгові павільйони, використовується по фактичному розміщенню торгівельних павільйонів, які на час перевірки здійснювали господарсько-торгівельну діяльність.

Таким чином, за твердженням прокурора, ОСОБА_3 , уникаючи встановленого чинним законодавством порядку набуття у користування земельної ділянки, отримання дозволу на будівництво, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, самочинно збудував вказаний об`єкт та набув право власності на нього, на підставі незаконного заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 у справі № 175/3630/17, яке скасовано, та у подальшому здійснив відчуження вказаного майна на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_7 .

З огляду на скасування заочного рішення суду, яке стало підставою для державної реєстрації права власності, відсутні підстави для права переходу власності за правочинами щодо подальшого відчуження майна від ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКОР" (), та у подальшому до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Прокурор зазначає про те, що безпідставне набуття права власності на нерухоме майно суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні, визначених Законом України "Про основи містобудування", є перешкодою у розв`язанні питань прогнозування розвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури через відсутність можливості належного ведення містобудівного кадастру призводить до порушення майнових прав та інтересів держави.

Таким чином, останній стверджує, що відповідачами незаконно використовується земельна ділянка, майно експлуатується з порушенням вимог містобудівного законодавства, що є підставою для скасування державної реєстрації речових прав та зобов`язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у судовому порядку.

Разом з позовною заявою виконувачем обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області подана заява про забезпечення позову шляхом заборони Фізичній особі-підприємцю Почтамцеву Геннадію Івановичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фізичній особі-підприємцю Почтамцевій Антоніні Анатоліївні (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна торгівельних павільйонів, що складаються з літ. Б-1 павільйон 270,4 кв.м; літ. В-1 павільйон 100,5 кв.м, розташовані у м. Дніпро, вулиця Коробова, 2К (реєстраційний номер 101).

Вказана заява мотивована тим, що відповідачі, маючи зареєстроване право власності на спірне самочинно збудоване майно - торгівельні павільйони, не обмежені в розпорядженні таким майном, відсутність арешту вказаного нерухомого майна, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для забезпечення позову, визначених статтями 136, 137 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що кожному, гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі "Горнсбі проти Греції" виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Так, право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997 пункт 40. Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" п Італії (Immobiliare Saffi v. Italy), [GCJ. N 22774/93, n. 66. ECHR 1999-V).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

Отже, в першу чергу, суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Після системного аналізу вказаних обставин та доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку наявності обґрунтованої загрози істотного ускладнення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких звернувся прокурор в інтересах останнього, у разі задоволення позовних вимог у даній справі.

В той же час, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

У статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Проаналізувавши доводи заявника, з урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що вжиття заявлених прокурором у даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог. Тоді як невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими прокурором вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Тоді як, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

Частинами 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У спорах з позовними вимогами немайнового характеру необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

При цьому в таких немайнових спорах суд досліджує, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Так, у разі невжиття запропонованих прокурором заходів забезпечення позову у даній справі цілком можливе чергове відчуження відповідачами спірних об`єктів нерухомості й створення ситуації появи нових власників спірних об`єктів нерухомості, відповідно й необхідність звернення з новими позовами до суду.

З огляду на викладене вище, господарський суд дійшов висновку, що способи забезпечення позову, які просить прокурор, відповідають заходам забезпечення позову, встановленим у статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вжиття зазначених заходів забезпечення позову не обмежить права та законні інтереси власників майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останніх їх конституційних прав на користування майном, підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

З метою вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника, недопущення вчинення незаконних дій з майном, яке є предметом позову, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму поновлення порушених прав та інтересів, суд вважає за можливе задовольнити заяву виконувача обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову повністю.

Керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву виконувача обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили заборонити Фізичній особі-підприємцю Почтамцеву Геннадію Івановичу ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), Фізичній особі-підприємцю Почтамцевій Антоніні Анатоліївні ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна торгівельних павільйонів, що складаються з літ. Б-1 павільйон 270,4 кв.м; літ. В-1 павільйон 100,5 кв.м, розташовані у м. Дніпро, вулиця Коробова, 2К (реєстраційний номер 101).

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ).

Боржники: Фізична особа-підприємець Почтамцев Геннадій Іванович ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Фізична особа-підприємець Почтамцева Антоніна Анатоліївна ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили 13.01.2025.

Ухвала дійсна до пред`явлення до 14.01.2028.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко