ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3961/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (61037, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Тарасенка Георгія, будинок, 149, ідентифікаційний код особи 00131954)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОН-ХАРКІВ" (Україна, 61052, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА КОТЛЯРА, будинок 8/10, ЛІТЕРА "3", ідентифікаційний код особи 37458032)
про стягнення збитків
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Акціонерне товариство «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОН-ХАРКІВ" та просив суд стягнути з ТОВ ЛЕОН-ХАРКІВ () на користь АТ Харківобленерго () суму збитків у розмірі 154 545, 08 грн. та 2 422,40 грн. судового збору на п/р НОМЕР_1 в ХОУ АТ Ощадбанк, МФО 351823, .

Ухвала суду про відкриття провадження була направлена за юридичною адресою відповідача - Україна, 61052, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА КОТЛЯРА, будинок 8/10, ЛІТЕРА "3", однак не була вручена та повернулася до суду з відміткою поштової установи про закінчення встановленого терміну зберігання (номер поштового відправлення 256).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи викладене, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву в установлені строки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між АТ «Харківобленерго» (далі Замовник, Позивач) та ТОВ «ЛЕОН-ХАРКІВ» (далі Підрядник, Відповідач) був укладений договір підряду № Ш3837 від 21.07.2022 (далі Договір) на виконання ремонтних робіт (далі - Роботи). Згідно п. 1.1. Договору, Підрядник у межах договірної ціни виконує власними силами, зі своїх матеріалів та матеріалів Замовника всі передбачені Договором ремонтні роботи по (код ДКПП 43.21): Ремонт ПЛ 35 кВ Баварія-Високий-СК-Моноліт-Мерефа інв. № 00505637/01. Пунктом 3.1. Договору обумовлено, що ціна цього Договору, з урахуванням змін погоджених Сторонами, становить 927 270, 47 грн. (у тому числі ПДВ 154 545, 08 грн.).

Відповідно до п. 4.1-4.2 оплата за виконання робіт здійснюється Замовником грошовими коштами на розрахунковий рахунок Підрядника. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 90 банківських днів після підписання кожної проміжної довідки про виконані будівельні роботи та затрати з додаванням актів виконаних робіт та актів вартості змонтованого обладнання. Оплата здійснюється в розмірі 100 % від вартості виконаних робіт та змонтованого обладнання (п. 4.4 Договору).

Відповідно до п. 5.2 Підрядник виконує роботи відповідно до кошторисної документації, будівельних норм і правил і стандартів, календарного плану (графіка) виконання робіт. Пунктом 10.1. Договору встановлено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.12.2022, але у будь-якому випадку до скаcування чи закінчення воєнного стану.

На виконання Договору Відповідачем виконано, а Позивачем прийнято виконані роботи, передбачені п. 1.1 Договору, про що сторонами було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2022 № 1 із зазначенням найменування робіт та витрат, понесених Підрядником. Всього за актом сума витрат становить 927 270, 47 грн. з урахуванням ПДВ у сумі 154 545, 08 грн. На виконання умов Договору платіжною інструкцією від 29.09.2024 № Відповідачу були перераховані кошти у сумі 927 270, 47 грн, у т. ч. ПДВ 154 545, 08 грн, як оплата за виконані роботи.

За вказаною вище господарською операцією Відповідачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну № 1 від 26.09.2022 на суму 927 270, 47 грн. (в тому числі ПДВ 154 545, 08 грн). В подальшому реєстрація податкової накладної № 1 від 26.09.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (платник податку відповідає п. 1 Критеріїв ризикованості платника податку). У зв`язку з цим, Відповідачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем на адресу Відповідача було направлено листи від 06.04.2022 № 02-16/1681 та від 07.05.2024 № 02-19/3326 з проханнями вжити необхідних заходів для розблокування та реєстрацію податкової накладної, відповіді на які отримано не було.

Пунктом 6.3.13 Договору на Підрядника покладено обов`язок скласти податкову накладну у день виникнення податкових зобов`язань Підрядника. Пунктом 6.3.11 Договору на Підрядника покладено обов`язок надати Замовнику податкову накладну, складену в електронній формі засобами спеціалізованих програмних комплексів з дотриманням умов та термінів щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 7.3 Договору за порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі та порушення вимог оформлення податкових накладних Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі сум податку на додану вартість, що зазначені в податкових накладних.

Однак, Відповідачем не було вжито достатніх дій щодо реєстрації податкової накладної від 26.09.2022 № 1 на загальну суму ПДВ 154 545, 08 грн., Позивач вважає, що така бездіяльність Відповідача позбавила Позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 154 545, 08 грн., чим завдано збитки Позивачу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж, зокрема, через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Верховний Суд звертав увагу, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Таким чином, належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 908/1568/18, постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Враховуючи викладене та встановлені обставини по справі, Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги Позивача про стягнення 154545.08 грн. збитків, завданих в результаті порушення Відповідачем обов`язку щодо складення та реєстрації податкової накладної - підлягають задоволенню.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОН-ХАРКІВ" (Україна, 61052, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА КОТЛЯРА, будинок 8/10, ЛІТЕРА "3", ідентифікаційний код особи 37458032) на користь Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (61037, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Тарасенка Георгія, будинок, 149, ідентифікаційний код особи 00131954) збитки в розмірі 154 545,08 грн та 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Л.С. Лаврова