УХВАЛА

м. Київ

13.01.2025Справа № 910/11487/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІНЖИНІРИНГ"

про відвід судді

у справі № 910/11487/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІНЖИНІРИНГ"

до Національного банку України

про стягнення 617 095,88 грн

Суддя Удалова О.Г.

Без виклику представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/11487/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІНЖИНІРИНГ" до Національного банку України про стягнення 617 095,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

18.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, а також клопотання про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

28.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

04.11.2024 від відповідача надійшло клопотання про призначення у даній справі експертизи.

05.11.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 18.11.2024, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

15.11.2024 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення та проведення судової будівельно-технічної експертизи. У запереченнях на клопотання відповідача позивач вказує, що відповідач після отримання від позивача актів не заявив зауваження проти їх підписання.

18.11.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.11.2024.

Ухвалою суду від 28.11.2024 (повний текст якої підписано 07.01.2025) суд призначив у справі № 910/11487/24 судову експертизу, проведення якої доручив експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Сім`ї Бродських, 6, м. Київ, 03057), а також зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

13.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІНЖИНІРИНГ" надійшла заява про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду даної справи, яка мотивована тим, що суддя ухиляється від прийняття рішення згідно з позовними вимогами позивача, затягуючи розгляд справи та штучно змінюючи предмет доказування, у зв`язку з чим позивачем дії судді Удаловой О.Г. розцінюються як упереджені та протиправні, а її рішення викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Так, на переконання позивача, предметом доказування у даній справі є спір щодо порушення зобов`язання за договором № 107678 від 28.05.2024 в частині прийняття послуг відповідачем та підписання останнім у встановлений договором строк акту про приймання-передавання наданих послуг у повному обсязі, підписаного зі сторони позивача, а отже, порушення НБУ зобов`язання щодо строків прийняття послуг та здійснення розрахунку за надані послуги, у зв`язку з чим дослідження обставин, які входять до предмета доказування, та їх встановлення не потребує спеціальних знань, визначається судом самостійно. Як зазначено вище, заявник переконаний, що суддя Удалова О.Г. ухиляється від прийняття рішення за позовними вимогами позивача, затягуючи розгляд справи, самостійно змінюючи предмет доказування.

Суд, ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІНЖИНІРИНГ" про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду справи № 910/11487/24, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях статтями 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з викладеним було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з частиною 8 статті 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Разом з тим, статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності, відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії").

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справах "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 18.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки (вчиненні певних (процесуальних) дій, які б свідчили про його упередженість) при вирішенні такої справи.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Як зазначає Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІНЖИНІРИНГ" в заяві про відвід, в ухвалі Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 судом встановлено, що замовником (відповідачем) надавався чіткий перелік зауважень, які позивачеві необхідно усунути. Проте, у вказаній ухвалі не міститься таких тверджень. Натомість, міститься короткий виклад обставин, на які відповідач посилається в заявах по суті, клопотаннях, заперечуючи проти обгрунтованості позовних вимог в заявленому до стягнення розмірі.

Судом дійсно зазначено, що між сторонами існує спір щодо обсягів та якості наданих послуг, проте вказане вбачається з процесуальних заяв сторін та поданих на підтвердження таких обставин доказів (листування між сторонами).

Саме у зв`язку з викладеним судом і прийнято рішення про необхідність призначення у даній справі судової експертизи для визначення відповідності розробленої позивачем технічної документації (звіти про технічний стан будівель і споруд по кожному об`єкту та паспорти технічного стану будівель і споруд) вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а також визначення обсягів наданих позивачем послуг обсягам та вартості, визначеним умовами договору від 28.05.2024 № 107678, укладеного між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг", та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, ДСТУ тощо), оскільки у суду відсутні знання у сфері будівництва.

При цьому позовними вимогами позивача є стягнення з відповідача грошових коштів, а позивач посилається на те, що роботи були виконані ним якісно та в повному обсязі.

Таким чином, питання про відповідність виконаних робіт та, відповідно, вартість, обсяг таких робіт (послуг) входить до предмету доказування у даній справі.

Щодо посилання позивача на те, що у порушення вимог ст. 233 Господарського процесуального кодексу України повний текст ухвали суду від 28.11.2024 виготовлено у строк, що перевищує п`ять днів, суд зазначає, що це пов`язано виключно зі значною завантаженістю та великою кількістю справ, які перебувають у провадженні конкретного судді.

Водночас для збереження прав учасників справи щодо можливості оскаржити вказану ухвалу, як в частині призначення експертизи, так і в частині зупинення провадження, судом проставлено дату фактичного складання та підписання судового документу.

Стосовно посилань заявника на наявність іншої справи за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг" про стягнення грошових коштів, суд зазначає, що подання вказаного позову та відкриття провадження у вказаній справі № 910/14991/24 відбулось після постановлення ухвали від 28.11.2024 у даній справі № 910/11487/24.

Посилання позивача на встановлення факту зловживання відповідачем процесуальними правами також не беруться судом до уваги, оскільки подання відзиву на позов, а також заявлення клопотання про проведення експертизи за наявності заперечень щодо обсягів та якості наданих послуг є правом учасника справи та не може розцінюватись як зловживання процесуальними правами.

Крім того, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг" на те, що суд під час розгляду даної справи змінив предмет доказування на інший, який, за твердженням заявника, не має нічого спільного з позовними вимогами та який сприятливий для відповідача, що свідчить про те, що суд заявив про відсутність наміру розглядати позовні вимоги позивача та має намір відмовити в їх задоволенні, а отже, потенційно вже виніс таке рішення, є безпідставними та необґрунтованими, а також не підтверджені документально.

Таким чином, обставини, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг", не є належними та достатніми у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу, а тому суд вважає подану заяву про відвід судді необгрунтованою.

Наведене виключає можливість визнання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг" про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду справи № 910/11487/24 обґрунтованою, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне передати вирішення питання про відвід судді Удалової О.Г. іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг" про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду справи № 910/11487/24 необґрунтованою.

2. Матеріали справи № 910/11487/24 та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артінжиніринг" про відвід судді від розгляду справи № 910/11487/24 передати уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду вказаної заяви.

Ухвала набрала законної сили 13.01.2025 та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 13.01.2025.

Суддя О.Г. Удалова