ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.01.2025 Справа№914/3231/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І., розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства «Аверс-LVIV»

про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі №914/3231/24

За позовною заявою: Приватного підприємства «Аверс-LVIV» м.Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

про визнання укладеною додаткової угоди

встановив:

30.12.2024 до Господарського суду Львівської області надійшла заява Приватного підприємства «Аверс-LVIV» про забезпечення позову до подання позовної заяви у спосіб:

заборони ПрАТ «Львівобленерго» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення розподілу електричної енергії для ПП «Аверс-LVIV» до моменту ухвалення рішення у справі про визнання укладеною додаткової угоди до Договору №56518 від 27 листопада 2019 року.

У заяві вказано, що заявник має намір звернутись з позовною заявою немайнового характеру про зміну умов Договору №56518 від 27 листопада 2019 року за рішенням суду.

В обґрунтування вимоги ПП «Аверс-LVIV» зазначає, що є споживачем на ринку енергетики, а також, є власником електричних мереж, який не є оператором системи розподілу, електричні мережі якого використовуються для розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу.

Так, ПП «Аверс-LVIV» є власником Єдиного майнового комплексу до складу якого входить електрична підстанція (ПС) "Львів-12" загальною потужністю 80 МВт, яка підключена до електричних мереж та використовуються для господарської діяльності підприємства. Юридична адреса цієї складової частини об`єкта нерухомого майна Єдиного майнового комплексу: Львівська обл., м. Львів, вулиця Хуторівка, будинок 11в.

Між ПрАТ «Львівобленерго» та ПП «Аверс-LVIV» укладено Договір №56518 від 27 листопада 2019 року споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Як зазначено в заяві за місяць до закінчення строку дії договору розподілу, 22 листопада 2024 року, позивач звернувся до відповідача з пропозицією переглянути умови договору розподілу в частині встановлення дозволеної (договірної) потужності в межах приєднаної потужності ПС Львів-12 в розмірі 80 МВт, проте отримав відмову.

За твердженням заявника, відповідно до пункту 11.1 цього договору, він не вважається продовженим на 2025 рік. Відтак, за міркуваннями ПП «Аверс-LVIV», на момент звернення із заявою про забезпечення позову між сторонами не продовжено договірні відносини про надання послуг з розподілу електричної енергії на 2025 рік, що може призвести до припинення розподілу електричної енергії для ПП «Аверс-LVIV» та унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Щодо пропозиції по зустрічному забезпеченню заявник зазначив, що пропонує вжити заходи зустрічного забезпечення у вигляді внесення ПП «Аверс-LVIV» на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі середньомісячного тарифу за розподіл електричної енергії за 2024 рік, що становить 6 778 грн 06 коп.

01.01.2025 від заявника до суду надійшла відповідь на заперечення ПрАТ «Львівобленерго».

31.12.2024 від ПрАТ «Львівобленерго» до суду надійшли заперечення на заяву, в яких зазначено, що договір № 56518 від 27 листопада 2019 р. споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та договір № 145-2717/20 від 29.05.2020 про спільне використання технологічних електричних мереж, які укладені із заявником, є чинними на 2025 рік і ПрАТ "Львівобленерго" немає жодного наміру та не вчиняє жодних заходів щодо припинення ПП «Аверс-LVIV» розподілу електричної енергії.

За умовами чинного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 56518 від 27 листопада 2019 р., у редакції Додаткової угоди від 10.04.2024, ПрАТ "Львівобленерго" зобов`язане забезпечити ПП «Аверс-LVIV» розподіл електричної енергії в межах дозволеної до використання потужності, яка становить 1 153,0 кВт (1,153 МВт).

У випадку якщо б ПрАТ "Львівобленерго" дійсно мало намір припинити ПП «Аверс-LVIV» розподіл електричної енергії з підстав закінчення терміну дії договору, то у відповідності до абзацу п`ятого підпункту 1 пункту 7.5 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі Правила), ПП «Аверс-LVIV» повинно було б бути попереджене про це не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення (до 25 грудня 2024 року) шляхом надсилання повідомлення про припинення розподілу електричної енергії, однак таке повідомлення ПрАТ "Львівобленерго" не надсилалося, а тому нема жодних підстав припускати, що припинення розподілу мало б відбутись.

ПрАТ "Львівобленерго" звернуло увагу, на положення абзацу четвертого пункту 7.11 розділу VII Правил, згідно з яким на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

За твердженням ПрАТ "Львівобленерго" заявник подав лист щодо перегляду умов договору без належних на те правових підстав, без дотримання вимог абзацу восьмого пункту 4.1.2 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу (далі Кодекс систем розподілу), затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018. Таким чином, ПрАТ "Львівобленерго" вважає, що ПП «Аверс-LVIV» мало намір збільшити величину власної дозволеної потужності у майже 70 раз шляхом укладення додаткової угоди до договору № 56518 від 27 листопада 2019 р. споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка за цим договором становить 1153,0 кВт на, що заявнику було надано відповідь листом № 112-07-7995 від 10.12.2024, що для збільшення дозволеної до використання потужності ПП «Аверс-LVIV» може звернутись із заявою про приєднання електроустановки певної потужності до електричних мереж системи розподілу у порядку встановленому у пунктом 4.4 розділу IV Кодексу систем розподілу, типова форма якої наведена в додатку 3 до цього Кодексу. Також, цим листом повідомлено ПП «Аверс-LVIV», що лише після отримання послуги з приєднання можуть бути внесені зміни до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до збільшеної величини дозволеної до використання потужності.

ПрАТ "Львівобленерго" вважає, що пропозиція заявника про збільшення дозволеної до використання потужності з 1,153 МВт до 80 МВт всупереч процедурі передбаченій нормами Кодексу систем розподілу, без отримання технічних умов, без здійснення плати за приєднання, без перерахунку технічних характеристик електромережі, без розроблення і погодження у встановленому порядку проєктних рішень, без реконструкції/технічного переоснащення електромережі, тобто без передбаченої законом процедури приєднання до електричних мереж на збільшену потужність, є явно безпідставною та такою, що спрямована не на досягнення результату за цією пропозицією, а спрямована на породження штучного (явно безпідставного) спору та задля вжиття заходів забезпечення такого позову. Тобто, позов, який ПП «Аверс-LVIV» має намір пред`явити буде лише засобом задля його забезпечення, а не буде спрямований для захисту охоронюваних законом прав чи інтересів Позивача.

Разом з тим, ПрАТ "Львівобленерго" зазначає, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони припиняти розподіл електричної енергії не переслідує реальну мету такого заходу, а спрямоване лише для того, щоб ПП «Аверс-LVIV» уникнуло тимчасових відключень електричної енергії, пов`язаних із застосуванням графіків погодинного відключення електроенергії (ГПВ), графіків аварійного відключення споживачів електричної енергії (ГАВ) або графіків обмеження споживання електричної потужності (ГОП), які вводяться в дію розпорядженням НЕК "Укренерго" та застосовуються ПрАТ "Львівобленерго" з метою запобігання порушенням режиму роботи об`єднаної енергетичної системи України або її окремих частин внаслідок дефіциту потужності та електроенергії через ракетно-дронові атаки росії та обстріли енергетичної інфраструктури України.

При прийнятті ухвали суд виходить із такого.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, з урахуванням вимог, передбачених вищенаведеними нормами ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Покликання заявника на положення п.11.1 спірного договору та об`єктивну загрозу того, що ПрАТ "Львівобленерго", як оператор системи розподілу, починаючи з 01 січня 2025 року, буде вживати заходів для припинення постачання електричної енергії для ПП "АВЕРС-LVIV" через відсутність Договору розподілу - судом відхиляються, оскільки до заяви долучено копію листа від 10.12.2024, за змістом якого не вбачається категоричних вказівок про припинення дії договору та про припинення постачання електричної енергії електричну підстанцію (ПС) "Львів-12".

При цьому суд звертає увагу, що до заяви не долучено належних доказів звернення до ПрАТ "Львівобленерго" в порядку передбаченому п.11.1 спірного договору, а також згідно з процедурою передбаченою нормами Кодексу систем розподілу (отримання технічних умов, здійснення плати за приєднання, перерахунку технічних характеристик електромережі, розроблення і погодження у встановленому порядку проєктних рішень, реконструкції/технічного переоснащення електромережі).

Господарський суд звертає увагу, що не надано доказів вчинення відповідачем дій з метою припинення постачання електричної енергії для ПП "АВЕРС-LVIV".

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову (заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення розподілу електричної енергії), а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подана заява про заборону вчиняти будь-які дії необґрунтована обставинами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів особи.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні заяви про забезпечення до подання позову.

Керуючись ст.ст. 136-141, 144, 234 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Аверс-LVIV» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Уляна ДІЛАЙ