РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2025Справа № 910/11220/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Станецької Олександри Олегівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАТАТО-ЧАЙКА"

про стягнення сум в розмірі 269 004,12 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Станецька Олександра Олегівна звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАТАТО-ЧАЙКА" з вимогою про стягнення заборгованості за договором суборенди (найму) нерухомого майна від 01.04.2021 року у сумі 269 004, 12 грн., з яких: 259 700, 00 грн. - основна заборгованість, 2 182, 10 грн. - штрафні санкції (інфляційне збільшення), 6 472, 76 грн. - подвійна облікова ставка, 649, 26 грн. - 3% річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.09.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 17.09.2024 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час відкриття провадження у справі поштовим відправленням № 143, яке повернено до суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", будь-яких заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 між позивачем (орендарем) та відповідачем (суборендарем) укладено договір суборенди (найму) нерухомого майна, згідно умов якого орендар зобов`язується передати суборендарю в тимчасове платне користування (суборенду) нежитлову будівлю з допоміжною спорудою та обладнанням, характеристики яких наведені в п. 2.1 цього договору, а суборендар, у свою чергу, зобов`язується прийняти об`єкт суборенди у тимчасове платне користування та сплачувати орендну плату та інші платежі на умовах цього Договору.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що розмір орендної плати за один календарний місяць користування Об`єктом Суборенди становить 83 467,80 грн., без ПДВ, що еквівалентно 3 000 (три тисячі) доларів США, а Суборендар зобов`язується сплачувати Орендарю суму орендної плати, на підставі виставлених Орендарем рахунків, не пізніше п`ятнадцятого числа поточного місяця в якому надається оренда, у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендаря.

Згідно п. 5.2 Договору вступ Суборендаря у користування Об`єктом суборенди настає одночасно з підписанням Сторонами акту приймання-передачі Об`єкта Оренди.

Відповідно до п. 8.2.3 Суборендар зобов`язаний сплачувати на умовах та у порядку передбаченими цим Договором, орендну плату та комунальні послуги.

Пунктом 7.1.4 передбачено право Орендаря застосовувати до Суборендаря передбачені умовами цього договору та вимогами чинного законодавства України санкції за порушення умов цього Договору.

01 травня 2023 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 01/05-23 до Договору суборенди (найму) нерухомого майна від 01 квітня 2021, якою зокрема була встановлена вартість орендної плати, в розмірі 68 200 грн.

03 травня 2024 між Позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 01/05-23 до Договору суборенди (найму) нерухомого майна від 01 квітня 2021, якою вартість орендної плати знову була змінена і складає 85 000,00 грн. (68 200,00 грн. + 16 800,00 грн., як частини поточної заборгованості).

01 квітня 2021 сторонами був підписаний акт приймання-передачі об`єкту суборенди, який є Додатком №1 до Договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у відповідача існує заборгованість по сплаті орендної плати за вересень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, травень 2024 року, липень 2024 року, серпень 2024 року у розмірі 259 700 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором оренди та підставою для виконання між сторонами взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України також визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано відповідачу відповідно до умов договору послуги з оренди майна, що підтверджується актами надання послуг №№ 67 від 31.05.2023, 81 від 30.06.2023, 93 від 31.07.2023, 105 від 31.08.2023, 117 від 29.09.2023, 129 від 31.10.2023, 141 від 30.11.2023, 56 від 31.05.2024, 67 від 28.06.2024, 80 від 31.07.2024, 81 від 08.08.2024 на загальну суму 663 200 грн.

Згідно пояснень позивача, викладених в позовній заяві, актом звірки розрахунків на 19.08.2024 відповідач сплатив частину орендної плати та інших платежів за договором у розмірі 403 500 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів повної оплати за оренду спірного майна суду не подано.

Враховуючи, що відповідачем доказів здійснення повної орендної плати за користування спірним майном за вересень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, травень 2024 року, липень 2024 року, серпень 2024 року розмірі не надано, то вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 259 700 (663 200 - 403 500) грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 6 472,76 грн. пені.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 10.3.2 Договору у разі прострочення Суборендарем сплати орендної плати та інших платежів, передбачених Договором, більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів, Суборендар сплачує Орендарю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення позивачем 6 472,76 грн. пені суд задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 2 182,10 грн. інфляційних втрат та 649,26 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 2 182,10 грн. інфляційних втрат та 649,26 грн. 3% річних, судом задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для задоволення позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАТАТО-ЧАЙКА" (01042, місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок, 4/6, офіс, 301А, код 44097738) на користь Фізичної особи-підприємця Станецької Олександри Олегівни ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) 259 700 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот) грн. боргу, 2 182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 10 коп. інфляційних втрат, 649 (шістсот сорок дев`ять) грн. 26 коп. 3% річних, 6 472 (шість тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 76 коп. пені, 4 035 (чотири тисячі тридцять п`ять) грн. 06 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак