ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5180/24

за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м. Київ

до Відповідача-1: Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове", с. Георгіївка, Дніпропетровська область

Відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Синельникове, Дніпропетровська область

Відповідача-3: ОСОБА_2 , м. Синельникове, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове", Відповідача-2: ОСОБА_1 , Відповідача-3: ОСОБА_2 про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 9 000 000 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 176514,63 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 1501.52677/FW1501/2320 від 28.02.2023 з повернення кредитних коштів.

Ухвалою суду від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 16.12.2024.

Ухвалою суду від 16.12.2024 відкладено підготовче засідання на 15.01.2025.

Ухвалою суду від 26.12.2024 призначено підготовче засідання на 22.01.2025.

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк", 30.12.2024 звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах ціни позову 9 176 514,63 грн.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник вказав, що:

- відповідачі мають значну заборгованість перед позивачем в розмірі 9 176 514,63 грн., що підтверджується додатками до позовної заяви та вже тривалий час не здійснюють виконання своїх зобов`язань перед позивачем;

- термін прострочення погашення заборгованості відповідача-1 за договором №1501.52677 від 28.02.23 на дату цієї заяви складає 100 днів;

- після надсилання вимоги про повне дострокове виконання зобов`язань за кредитними договорами (містяться в додатках до позовної заяви), відповідачі не вжили жодних заходів щодо погашення заборгованості, на зв`язок не виходять. Така бездіяльність відповідачів свідчить про те, що відповідачі не мають наміру погашати заборгованість;

- поручителі на даний момент є посадовими особами різних юридичних осіб, володіють частками у інших товариствах, отримують доходи різного походження, проте не здійснюють жодних кроків для зменшення кредиторської заборгованості позичальника, за якого вони поручились;

- відповідно до відкритих джерел в 2024 році поручителями витрачено кошти на придбання нового автомобіля представницького класу.

На підставі вищевикладеного позивач зробив такі висновки:

- відповідачі недобросовісно ставляться до виконання своїх зобов`язань перед АТ «ПроКредит Банк»;

- відповідачі не мають наміру погашати заборгованість та схильні до приховування своїх доходів та майна від позивача;

- відповідачі можуть вживати активних заходів для протидії позивачу в реалізації своїх прав та очевидно мають намір ухилитися від погашення боргу.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Положеннями статті 138 ГПК України передбачено, зокрема, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник не зазначив, яким чином ненакладення арешту на грошові кошти та майно відповідачів-2,3 унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Сам по собі факт несплати особою заборгованості у добровільному порядку не є обґрунтованою підставою для застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно такої особи.

Заявник не довів належними та допустимими доказами фактів вчинення відповідачами-2,3 жодних дій, направлених на умисне зменшення кількості наявного у нього майна/грошових коштів з метою неможливості фактичного виконання рішень суду про стягнення заборгованості. Заявник лише висловив припущення про те, що покупцем можуть вчинятись відповідні дії.

Наведені у заяві про забезпечення позову обставини, в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, не свідчать про унеможливлення виконання рішення суду взагалі або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, через необґрунтованість поданої Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заяви про забезпечення позову, в задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, ст. 140, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах ціни позову 9 176 514,63 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 01.01.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Ніколенко