РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.01.2025Справа № 910/9192/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр електронного продажу"

про стягнення 234 787,00 грн та розірвання договору № 96 від 19.12.2002

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району" м. Києва (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр електронного продажу" (далі - відповідач) про стягнення 234787,00 грн та розірвання договору № 96 від 19.12.2002.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань в частині оплати орендної плати за договором № 96 від 19.12.2002.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 відкрито провадження у справі № 910/9192/24 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали суду направлена до електронного кабінету позивача та його представника 01.08.2024 о 22:40 год., відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою 02.08.2024.

Відповідачу копія ухвали суду від 01.08.2024 направлена за адресою, яка вказана а Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення № 000 згідно з даними трекінгу відстеження/пересилання поштових відправлень 05.09.2024 повернуто до суду з довідкою відділення поштового зв`язку, в якій причиною невручення вказаного відправлення зазначено "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Крім того, ухвала суду від 01.08.2024 опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не користався.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до рішення Київської міської ради від 02.10.2001 № 54/1488 «Про деякі питання діяльності підприємств, що входять до складу Київського комунального об`єднання по експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Київміськгідрошляхміст» вирішено створити Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Печерського, Залізничного, Московського, Старокиївського, Харківського районів міста Києва в частині прав та обов`язків, що випливають з переданого ним майна.

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва (далі Позивач) є юридичною особою.

19 грудня 2002 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2002» (у подальшому відповідач змінив найменування на ТОВ «Універсальний консультант», а пізніше змінив найменування на ТОВ «Центр електронного продажу», далі - відповідач) та позивачем укладено Договір № 96 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Позивач передає, а Відповідач приймає в оренду три нежилих приміщення (будівлю, споруду) площею 288,1 кв. м., у т.ч. нежиле приміщення площею 251,8 кв. м.; нежиле приміщення площею 21,3 кв. м.; нежиле приміщення площею 15 кв. м. у підземному пішохідному переході Арсенальна площа, для розташування центру дозвілля, включаючи пункт обміну іноземної валюти площею 3 кв. м.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що строк дії договору становить 3 роки.

На підставі розпорядження Київського міського голови від 04.09.2003 № 223 та Листа Головного управління комунальної власності м. Києва № 042/8/90-867 від 21.11.2003 додатковою угодою № 3 від грудня 2003 року про внесення змін та доповнень до Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 96 від 19.12.2002 п. 6.2. Договору був викладений у наступній редакції: «Строк дії Договору - 8 років».

Згідно з постановою Вищого господарського суду України у справі № 57/146 від 01.02.2012 рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2011 у справі № 57/146 за позовом ТОВ «Універсальний консультант» до комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва про визнання права оренди залишено без змін,

Рішенням суду у вказаній вище справі визнано за відповідачем право оренди за Договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 96 від 19.12.2002 строком до 19.12.2018 на тих самих умовах.

Додатковою угодою про внесення змін та доповнень до Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 96 від 19.12.2002, яка була укладена 18.12.2018, п. 1.3. Договору викладено в наступні редакції: «Вартість оренди за календарний рік складає 9% від експертної вартості Об`єкту оренди, яка складає 912 924,00 грн, у тому числі ПДВ 152154,00 грн. Розрахунок Орендної плати за календарний місяць додається до цієї додаткової угоди та є невід`ємною частиною Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 96 від 19.12.2002. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі змін цін і тарифів та в інших випадках передбачених законодавством шляхом укладання додаткової угоди».

Як вказує позивач у позові, протягом тривалого проміжку часу відповідач належним чином виконував зобов`язання за договором в частині сплати орендної плати.

Проте, починаючи з березня місяця 2024 року відповідач припинив виконувати зобов`язання за договором, зокрема сплачувати орендну плату.

09.04.2024 позивач надіслав відповідачу лист-претензію щодо розрахунків орендної плати за договором оренди з визначенням умов погашення заборгованості від 09.04.2024 № 053/273-835, яку відповідач не отримав, а лист повернувся позивачу.

У подальшому аналогічна претензія надсилалась відповідачу 02.05.2024, проте також не була отримана відповідачем та повернута позивачу.

Як вказує позивач у позові, станом на липень 2024 року відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків протягом трьох місяців, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 234 787,50 грн, відповідно, у позивача виникло право дострокового відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач під час розгляду даної справи не надав суду доказів на підтвердження перерахування орендної плати у розмірі 234 787,50 грн.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Положеннями ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України закріплено, що істотними умовами договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації, та строк, на який укладається договір оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України, одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Крім того, відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", норми якого в даних правовідносинах є спеціальними, передбачено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором (ч. 2 ст. 24 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 25 вказаного Закону у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Водночас, під час розгляду даної справи суду не надано доказів відсутності існування заборгованості по сплаті орендної плати за укладеним між сторонами договором у розмірі 234 787,50 грн або доказів повернення позивачу переданого в оренду майна.

При цьому прострочення зі сплати орендної плати триває з березня 2024 року, у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати, а також про розірвання договору оренди та зобов`язання відповідача повернути майно позивачу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає покладенню на відповідача в розмірі 5 239,85 грн.

Судом враховано, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 549,82 грн, проте враховуючи, що позивач з даним позовом звернувся в електронній формі через підсистему «Електронний суд», до ставки сплати судового збору за подання позову згідно з ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» мав застосовуватись понижений коефіцієнт 0,8.

Позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з клопотання про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 1 309,97 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр електронного продажу» (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр-кт Соборний, буд. 232, код 32045173) на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» міста Києва (01010, м. Київ, вул. Андрія Іванова, 19, код 03359115) орендну плату в сумі 234 787,5 грн (двісті тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят сім грн 50 коп.), судовий збір у розмірі 5 239,85 грн (п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять грн 85 коп.).

3. Розірвати Договір № 96 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 19.12.2002 та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр електронного продажу» (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр-кт Соборний, буд. 232, код 32045173) повернути нежитлові приміщення Комунальному підприємству «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва (01010, м. Київ, вул. Андрія Іванова, 19, код 03359115).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 09.01.2025.

Суддя О.Г. Удалова