ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 січня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/166/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув заяву б/н від 26.12.2024 (вх. №9895 від 26.12.2024) Підволочиської селищної ради про відстрочку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі №921/166/24

за позовом - Керівника Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області (вул. 22 Січня, 14 м. Теребовля) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, 46008)

до відповідача - Підволочиської селищної ради (вул. Шептицького, буд. 4, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, 47800)

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 4714594,95 грн.

За участю від:

прокуратури Куліковська Л.Б.

позивача Жмуд Н.В.

відповідача Щербатюк О.Д.

ВСТАНОВИВ:

26.12.2024 через підсистему "Електронний суд" Підволочиська селищна рада звернулась до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 26.12.2024 (вх. №9895) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі № 921/166/24.

В обґрунтування заяви Підволочиською селищною радою зазначено, що сплата цих коштів на виконання рішення суду була незапланованими видатками в розумінні бюджету Підволочиської громади на 2024 рік. Зміна (збільшення) вищевказаного залишку коштів на розрахунковому рахунку Підволочиської селищної ради була б можлива лише після прийняття відповідного рішення Підволочиської селищної ради про внесення змін до затвердженого бюджету територіальної громади на 2024 рік. Сплата цих коштів пов`язана також з їх акумулюванням на відповідному рахунку Підволочиської селищної ради, яка є органом місцевого самоврядування, а не прибутковою організацією та фінансується за рахунок надходжень від сплати податків та зборів. Оплата на даний час Підволочиською селищною радою одразу всією суми вказаної у рішенні суду приведене до відсутності фінансування витрат органу місцевого самоврядування на охорону здоров`я, освіту та виплату заробітної плати, які заплановано на 2025 рік.

У зв`язку з наведеним відповідач просив, в порядку ст. 331 ГПК України, відстрочити виконання рішення до 21.07.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З врахуванням ч.2 ст.331 ГПК України, ухвалою суду від 27.12.2024 вищевказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.01.2025 та запропоновано Теребовлянській окружній прокуратурі та Державній екологічній інспекції у Тернопільській області в строк до 03.01.2025 (за наявності) подати письмові заперечення проти відстрочення судового рішення та докази їх надіслання на адресу інших учасників по справі, а відповідачу в строк до 03.01.2025 надати докази на підтвердження обставин, викладених у заяві та докази їх надіслання учасникам справи.

06.01.2025 через канцелярію суду від Тернопільської обласної прокуратури надійшло клопотання №12-32вих-25 від 06.01.2025 (вх. №86), у якому прокурором зазначено, що на офіційному веб-сайті Підволочиської селищної ради за посиланням https ://pidvoltg. gov.ua/2025-09-18-21 -03-01 -2025/ розміщено рішення орагану місцевого самоврядування від 19.12.2024 № 3019 «Про бюджет! Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік», згідно з яким бюджету становлять 169 625 300 грн. Згідно з пояснювальною запискою (ст. 2-3 виконання бюджету з доходів становило 104,6% до плану, за рахунок податкових надходжень отримано 106,7% плану). Вказані докази спростовують доводи боржника про неможливість виконання рішення суду та відсутність підстав для задоволення заяви. З огляду на те, що вказані докази є у публічному доступі, та боржник є їх створювачем, такі надаються лише суду.

На виконання ухвали від 27.12.2024 Підволочиською селищною радою 06.01.2025 через підсистему "Електронний суд" подано клопотання б/н від 03.01.2025 (вх. №79) про долучення доказів, на підтвердження обставин, викладених у заяві про відстрочку рішення суду, зокрема: пояснюючу записку до проекту бюджету Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік; рішення "Про бюджет Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік" з додатками; довідки Підволочиської селищної ради №01-14/05-22 від 03.01.2025 та №01-13/05-22 від 03.01.2025.

Представником Підволочиської селищної ради в судовому засіданні 06.01.2025 підтримано заяву б/н від 26.12.2024 (вх. №9895 від 26.12.2024) про відстрочку виконання рішення.

Прокурором та представником позивача в судовому засіданні 06.01.2025 заперечено щодо вищевказаної заяви.

Розглянувши вказану заяву, матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/166/24 за позовом Керівника Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Підволочиської селищної ради про стягнення 4714594,95 грн збитків внаслідок засмічення земель.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі №921/166/24 ухвалено: задоволити позов; стягнути з Підволочиської селищної ради на користь держави збитки, заподіяні внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 4714594,95 грн., які перерахувати на р/р UA 0019677, ГУК у Терн. обл./тг смт. Підв./24062100, код отримувача 37977599, код класифікації доходів бюджету 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; стягнути з Підволочиської селищної ради 70718,93 грн витрат по сплаті судового збору на користь Тернопільської обласної прокуратури.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 залишено без змін рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі №921/166/24.

Повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду складено 25.11.2024.

Після повернення матеріалів справи з Західного апеляційного господарського суду, 03.12.2024 Господарським судом Тернопільської області видано накази на примусове виконання рішення суду у даній справі.

26.12.2024 відповідач звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою від 26.12.2024 (вх. №9895), у якій просив суд відстрочити виконання рішення суду у даній справі до 21.07.2025.

Щодо наведених у ній доводів, ним зроблено посилання на те, що 19.12.2024 Підволочиською селищною радою прийнято рішення №3019 "Про бюджет Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік (код бюджету 0)".

У пояснюючій записці до проекту бюджету Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік у розділі "Доходи спеціального фонду" зазначено, що планові надходження спеціального фонду бюджету селищної територіальної громади на 2025 рік, без врахування міжбюджетних трансфертів, обраховано в сумі 10108,7 тис. грн, в тому числі по грошових стягненнях за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності 2380 тис. грн, з яких 2357,3 тис. грн планується отримати згідно рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі №921/166/24, як грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У розділі "Органи державного управління" пояснюючої записки до проекту бюджету Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік зазначено, що на галузь "Державне управління" у 2025 році передбачено 39880,7 тис. грн, з них на утримання Підволочиської селищної ради передбачено 29626,0 тис. грн, в тому числі 4800,0 тис. грн на покриття збитків заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства на виконання рішення суду від 22.07.2024 у справі №921/166/24.

В матеріалах справи міститься довідка №01-14/05-22 від 03.01.2025 Підволочиської селищної ради, у якій селищним головою зазначено, що Наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 за № 758 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 18.01.2024 за № 23) затверджено Порядок відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України.

Згідно з додатком 8 вищевказаного Порядку Підволочиською селищною радою в Управлінні Державної казначейської служби України у Підволочиському районі відкритий розрахунковий рахунок за № UA 0058717 код за для здійснення розрахункових операцій відповідно до затвердженого кошторису видатків за КПКВ 0110150 (Організаційне, інформаційно-аналітичне та матеріально - технічне забезпечення діяльності обласної ради, районної ради, районної у місті ради (у разі її створення) міської, селищної, сільської рад), безпосередньо з якого здійснюватиметься відшкодування (сплата) збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 4714594,95 грн.

Головою Підволочиської селищної ради В.Дацком у довідці №01-13/05-22 від 03.01.2025 також повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 за № 228 затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ.

Згідно із абзацом 9 пункту 31 вказаного Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, помісячні плани використання бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів повинні бути затверджені протягом 30 календарних днів після затвердження розписів відповідних бюджетів.

З урахуванням наведеного селищним головою повідомлено, що, станом на 03.01.2025, селищною радою не затверджено розписи бюджету Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік, що унеможливлює фінансування будь-яких видатків на даний час.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах регулюються Розділом V ГПК України (ст. ст. 326-338).

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положеннями ч. 4 ст. 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 по справі № 11-рп/2012).

Поряд з цим, господарським процесуальним законодавством передбачено механізм відстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Зі змісту ч. 1 ст. 331 ГПК України, вбачається, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Так, за приписами ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказані норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Суд зазначає, що відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Також необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення.

При цьому, зазначена норма процесуального закону не наводить переліку обставин, за наявності яких може бути здійснено відстрочку виконання судового рішення, і покладає розв`язання цього питання, як і визначення періоду, на який можливо здійснити відстрочку виконання рішення суду, безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи.

Тому, суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

В даному випадку, заява про відстрочення виконання судового рішення обґрунтована тим, що сплата цих коштів на виконання рішення суду була незапланованими видатками в розумінні бюджету Підволочиської громади на 2024 рік. Зміна (збільшення) вищевказаного залишку коштів на розрахунковому рахунку Підволочиської селищної ради була б можлива лише після прийняття відповідного рішення Підволочиської селищної ради про внесення змін до затвердженого бюджету територіальної громади на 2024 рік. Сплата цих коштів пов`язана також з їх акумулюванням на відповідному рахунку Підволочиської селищної ради, яка є органом місцевого самоврядування, а не прибутковою організацією та фінансується за рахунок надходжень від сплати податків та зборів. Оплата на даний час Підволочиською селищною радою одразу всією суми вказаної у рішенні суду приведене до відсутності фінансування витрат органу місцевого самоврядування на охорону здоров`я, освіту та виплату заробітної плати, які заплановано на 2025 рік.

З`ясовуючи питання щодо дотримання балансу інтересів сторін в даному випадку, оцінюючи вищенаведені обставини, суд враховує доводи заявника про існування об`єктивних причин відсутності у нього можливості погасити усю стягнену рішенням суму одним платежем, враховуючи наступне:

- рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024, набрало законної сили 13.11.2024, тобто в кінці 2024 року;

- сплата цих коштів на виконання рішення суду є незапланованими бюджетними видатками 2024 року, зміни в якій передбачали складну "бюджетну процедуру";

- рішення "Про бюджет Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік" прийнято 19.12.2024;

- розділ "Органи державного управління" пояснюючої записки до проекту бюджету Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік містить інформацію про включення стягненої згідно з рішенням суду у справі №921/166/24 суми до бюджету;

- боржник не ухиляється від виконання своїх обов`язків з погашення суми збитків;

- зміст довідки №01-14/05-22 від 03.01.2025 вказує на те, що відповідачем відкрито казначейський рахунок для здійснення розрахункових операцій відповідно до затвердженого кошторису видатків за КПКВ 0110150 (Організаційне, інформаційно-аналітичне та матеріально - технічне забезпечення діяльності обласної ради, районної ради, районної у місті ради (у разі її створення) міської, селищної, сільської рад), безпосередньо з якого здійснюватиметься відшкодування (сплата) збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 4714594,95 грн, відповідно до додатку 8 Наказу Міністерства фінансів України від 22.06.2012 за № 758, яким затверджено Порядок відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України;

- відповідно до довідки №01-13/05-22 від 03.01.2025, станом на 03.01.2025, селищною радою не затверджено розписи бюджету Підволочиської селищної територіальної громади на 2025 рік, що унеможливлює фінансування будь-яких видатків на даний час;

При цьому, посилаючись на абз. 9 п. 31 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 за № 228) вказано, що складання, розгляд, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, помісячні плани використання бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів повинні бути затверджені протягом 30 календарних днів після затвердження розписів відповідних бюджетів.

- відсутність затверджених розписів бюджету та коштів на відповідному казначейському рахунку відповідача унеможливлює виконання рішення навіть частинами;

- у випадку примусового виконання відбудеться накладення арешту на рахунки у разі одночасного стягнення усієї суми призначеної судовим рішенням у справі №921/166/24.

Аналізуючи питання ступеню вини відповідача необґрунтовано вказувати, що такий є високим, чи наявний умисел у діях останнього щодо невиконання своїх грошових зобов`язань перед стягувачем.

Судом з`ясовано, що відповідач не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, про що свідчить його позиція, викладена у заяві та докази, додані на її обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

У ч.5 ст.331 ГПК України зазначено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З моменту звернення відповідача до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду минуло 5 місяців, а станом на момент призначення дати її розгляду майже шість місяців з дня ухвалення рішення суду у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання балансу інтересів обох сторін, з урахуванням приписів ч.5 ст.331 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви про відстрочку виконання судового у даній справі до 21.07.2025.

Фактичне відстрочення виконання рішення суду у даній справі здійснюється до 21.07.2025. Тобто лише на пів року, що залишається від винесення відповідної судової ухвали від 06.01.2025.

Суд приходить до висновку, що це справедливо забезпечить як стабільну діяльність відповідача та можливість реального виконання рішення суду.

Суд також враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням та не звільняє боржника від виконання встановленого судом грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 234, 235, 331, 338 ГПК України, Законом України "Про виконавче провадження"

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 26.12.2024 (вх. №9895 від 26.12.2024) Підволочиської селищної ради про відстрочку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі №921/166/24 задоволити.

2. Виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2024 у справі №921/166/24 про стягнення з Підволочиської селищної ради (вул. Шептицького, буд. 4, смт. Підволочиськ, Тернопільська область, 47800, ідентифікаційний код 04396294) на користь держави збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 4714594,95 грн, які перерахувати на р/р UA 0019677, ГУК у Терн. обл./тг смт. Підв./24062100, код отримувача 37977599, код класифікації доходів бюджету 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, відстрочити до 21.07.2025.

3. Ухвала, в порядку ч.1 ст.235 ГПК України, набирає законної сили після її оголошення - 06.01.2025.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається, в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 09 січня 2025 року.

Суддя І.П. Шумський