ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2025 р. Справа № 910/4812/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 (суддя Усатенко І.В.)

у справі № 910/4812/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд"

до Державної податкової служби України в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків,

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго";

2) Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі",

про стягнення 41 864,25 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України в особі Державної податкової служби України в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відповідач) про стягнення 41 864,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 8/2023 про закупівлю електричної енергії від 29.05.2023 (далі - Договір) в частині повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/4812/24 позов задоволено повністю та стягнуто з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" суму боргу в розмірі 41 864,25 грн та суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами наявність заборгованості відповідача у заявленому до стягнення розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/4812/24, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині стягнення з нього заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі Договору в розмірі 41 864,25 грн та 3 028,00 грн судового збору як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст. 73, ч. 2 ст. 164, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем не було надано належних доказів направлення на адресу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків будь-яких актів чи листів про наявність заборгованості за спожиту останнім електричну енергію за грудень 2023 року в загальній кількості 9 152,00 кВт. Жодних вимог, рахунків, актів приймання-передачі чи будь-яких інших листів щодо наявності заборгованості на адресу відповідача не надходило.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/4812/24; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 18.11.2024.

Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

Позивач не скористався своїм правом, відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не є перешкодою для апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до умов договору № 8/2023 про закупівлю електричної енергії від 29.05.2023, укладеного між Державною податковою службою України в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" як постачальником (Договір), останнє взяло на себе зобов`язання продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (поставленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору. Предмет закупівлі за цим Договором: електрична енергія (код за ДК 021-2015:0931000-5 "Електрична енергія").

Згідно з п. 3.1, 3.2 Договору початком строку (періоду) постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до цього Договору. Строк постачання: з 01.06.2023 по 31.12.2023. Місце поставки (об`єкт): відповідно до заяви-приєднання до Договору (додаток № 1 до Договору).

Заява-приєднання до договору про закупівлю електричної енергії від 29.05.2023 містить такі персоніфіковані дані споживача (Державної податкової служби України в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків): ЕІС-код точки обліку: 62Z311, 62Z501, адреса встановлення точки комерційного обліку: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 190-А, ПАТ "Запоріжжяобленерго"; ЕІС-код точки обліку: 62Z984, 62Z098, 62Z119, адреса встановлення точки комерційного обліку: м. Дніпро, проспект Поля Олександра, 57, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі"; ЕІС-код точки обліку: 62Z955, 62Z982, 62Z359, адреса встановлення точки комерційного обліку: м. Кривий Ріг, проспект Металургів, 36-Б, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі".

У п. 5.1 Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31.05.2023 встановлено, що загальна ціна Договору становить 1 363 820,91 грн, у тому числі ПДВ - 227 303,48 грн, за рахунок кошторисних призначень споживача 1 184 331,94 грн, за рахунок орендаря - 179 488,97 грн.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 4 від 21.12.2023 до Договору відповідно до п. 5.4 розділу 5 Договору, підпункту 7 пункту 19 Особливостей, про зміну ціни електричної енергії за 1 кВт*год, сторони узгодили зміну ціни в бік збільшення (без зміни суми Договору) та п. 1 додатку № 3 до договору "Комерційна пропозиція" виклали в наступній редакції: "Ціна за 1 кВт*год електричної енергії на період з 01.06.2023 по 30.06.2023 становить 4,2304368 грн. з ПДВ, використано 25100 кВт*год на суму 106 183,96 грн. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії на період з 01.07.2023 по 31.07.2023 становить 5,040 грн. з ПДВ, використано 25273 кВт*год на суму 127 375,92грн.; Ціна за 1 кВт*год електричної енергії на період з 01.08.2023 по 31.10.2023 становить 5,85грн з ПДВ, використано 75865 кВт*год на суму 443 810,26 грн. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії на період з 01.11.2023 по 31.12.2023 становить 6,084грн з ПДВ, обсяг споживання складає 112828,858 кВт*год".

У п. 5.5, 5.6, 5.8 Договору передбачено, що обсяг споживання електричної енергії по об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. По закінченню розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу акт приймання-передачі електричної енергії. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати акт у строк, що не перевищує 10 робочих днів або надати вмотивовану відмову від підписання акта, у цей же строк.

Згідно з п. 5.9 Договору споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої електричної енергії, на підставі акта та виставленого постачальником рахунка на оплату, у строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту підписання акта приймання-передачі електричної енергії, але в будь-якому випадку не пізніше 20 календарних днів після закінчення розрахункового періоду. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 банківських днів з дня отримання споживачем бюджетних призначень на предмет цього Договору на свій реєстраційний рахунок.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим Договором (п. 15.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію на загальну суму 1 102 708,66 грн, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії: № РН-0001266 від 09.08.2023 на суму 106 183,96 грн, за червень 2023 року; № РН-0001629 від 25.08.2023 на суму 127 375,92 грн, за липень 2023 року; № РН-0002369 від 02.10.2023 на суму 192 008,70 грн, за серпень 2023 року; № РН-0002461 від 07.12.2023 на суму 108 979,65 грн (з урахуванням суми коригування), за вересень 2023 року; № РН-0002791 від 07.12.2023 на суму 142 821,90 грн, за жовтень 2023 року; № РН-0003168 від 22.12.2023 на суму 206 314,52 грн, за листопад 2023 року; № РН-0003360 від 22.12.2023 на суму 219 024,00 грн (без урахування від`ємної суми коригування), за грудень 2023 року. Перелічені акти підписані обома контрагентами та скріплені їх печатками.

На підтвердження оплати вартості спожитої електричної енергії суду надано платіжні інструкції: № 808 від 29.08.2023 на суму 127 375,92 грн, № 920 від 03.10.2023 на суму 192 008,70 грн, № 1205 від 13.12.2023 на суму 108 979,66 грн, № 1206 від 13.12.2023 на суму 142 821,90 грн, № 1563 від 26.12.2023 на суму 219 024,00 грн, № 1562 від 26.12.2023 на суму 206 314,52 грн.

Таким чином, за Договором відповідачем було оплачено 1 102 708,66 грн - суму вартості електроенергії, поставленої за підписаними обома контрагентами актами.

Окрім того, позивач, звертаючись з позовом у даній справі, послався на акт приймання-передачі електричної енергії № РН-003584 на суму 52 880,26 грн за грудень 2023 року в кількості 9 152,00 кВт/год. Даний акт підписаний лише боку з позивача, його отримання відповідач заперечує.

Також, позивачем надано акти коригування: № 35 від 02.10.2023 до акта приймання-передачі № РН-0002461 за вересень 2023 року, сума коригування: + 5 700,47 грн (збільшення вже враховано в акті приймання-передачі); № 83 від 31.12.2023 до акта приймання-передачі № РН-0003360 за грудень 2023 року, сума коригування: - 11 016,00 грн (зменшення не враховано в акті приймання-передачі).

За наданими позивачем актами відповідачу було поставлено електричну енергію на суму 1 144 572,91 грн (з урахуванням коригувань), а оплачено було 1 102 708,66 грн.

Отже, звертаючись із даним позовом, позивач зазначав, що несплаченими залишаються кошти в розмірі 41 864,25 грн, зокрема за актом № РН-003584 за грудень 2023 року (9 152,00 кВт/год), які він просив стягнути з відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами першою, другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У п. 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок електричної енергії" Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.07.2022 № 805.

Згідно з п. 4.7 ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Відповідно до п. 4.8 ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Як посилався позивач, відповідно до поданих ним актів відповідачу було поставлено електричної енергії на суму 1 144 572,91 грн (з урахуванням коригувань). При цьому оплачено було 1 102 708,66 грн, отже, заборгованість позивача складає 41 864,25 грн, зокрема за актом № РН-003584.

Як обґрунтовано встановлено судом, у грудні 2023 року відповідач спожив за ЕІС-кодом точки обліку: 62Z311 - 9 152,00 кВт/год; за ЕІС-кодом точки обліку: 62Z955, 62Z984, 62Z982, 62Z119 - загалом спожив 36 000,00 кВт/год, що підтверджується листом ПАТ "Запоріжжяобленерго" від 07.02.2024 № 007-66/454 та листом АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" від 26.02.2024 № 11128/1001 відповідно.

При цьому вартість спожитої у грудні 2023 року електричної енергії у кількості 36 000,00 кВт/год, яка була розподілена АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", оплачена відповідачем у повному обсязі. У той же час, спожиту у грудні 2023 року електричну енергію у кількості 9 152 кВт/год, що була розподілена ПАТ "Запоріжжяобленерго" (за ЕІС-кодом точки обліку: 62Z311), відповідачем оплачено в повному обсязі не було.

Належних доказів на підтвердження оплати всього обсягу поставленої йому електроенергії відповідачем не надано.

На підтвердження направлення відповідачу акта № РН-003584 (на суму 52 880,26 грн, за грудень 2023 року в кількості 9 152,00 кВт/год) позивачем надано трекінг поштового відправлення Укрпошти № 270, за яким відправлення було здійснене на адресу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

При цьому, як правильно враховано судом, відповідач не надав суду доказів у спростування обставин отримання ним спірного акта, так само як і не спростував факту споживання ним електричної енергії, вартість якої просить стягнути позивач.

Посилання скаржника на неотримання від позивача відповідного акта або претензій на оплату електроенергії не спростовує факту наявності в нього заборгованості перед позивачем у заявленому до стягнення розмірі.

З огляду на зазначене вище, правомірним є висновок Господарського суду міста Києва про задоволення позову повністю.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального права.

Разом із тим, у резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/4812/24 Господарським судом міста Києва помилково стягнуто суму заборгованості з Державної податкової служби України, в той час як відповідачем у справі є Державна податкова служба України в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яке є відокремленим підрозділом, у зв`язку із чим зазначене рішення підлягає зміні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/4812/24 змінити, виклавши пункт 2 його резолютивної частини в такій редакції:

"2. Стягнути з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ідентифікаційний код 43005393) в особі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57, ідентифікаційний код 43968079) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" (79026, м. Львів, вулиця Стрийська, буд. 86-В, кв. 1, ідентифікаційний код 42827548) суму боргу в розмірі 41864 (сорок одна тисяча вісімсот шістдесят чотири) грн 25 коп. та суму судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.".

3. У решті рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/4812/24 залишити без змін.

4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко