РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2025Справа №910/11206/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж"

про стягнення заборгованості у розмірі 127 812,73 грн,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріханд" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" про стягнення заборгованості у розмірі 127 812,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріханд" стверджує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Разовим договором-заявкою №09042024 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 09.04.2024 було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Ладижин, Україна - м. Славіцин, Чехія, в той час як відповідач свого обов`язку з оплати даної послуги належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виник борг перед позивачем у сумі 123 895,60 грн.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Разовим договором-заявкою №09042024 від 09.04.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріханд" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" нарахованих за червень 2024 року інфляційних втрат у розмірі 2 725,70 грн та нарахованих за період з 13.05.2024 по 06.09.2024 3% річних у розмірі 1 191,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2024 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 13.09.2024) відкрито провадження у справі №910/11206/24; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 04.10.2024 про відкриття провадження у справі №910/11206/24 була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" 07.10.2024 о 18 год. 42 хв., про що судом було отримано інформацію 08.10.2024 о 09 год. 06 хв.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, ухвала суду від 04.10.2024 вручена відповідачу 08.10.2024.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2024 у справі №910/11206/24 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" вправі було подати відзив на позов у строк до 23.10.2024 включно.

22.10.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву (зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 23.10.2023), в якому відповідач вказує, що ним у червні 2024 року з власної ініціативи було сплачено позивачеві 70 000,00 грн, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків, а також платіжними інструкціями №5348 від 07.06.2024 на суму 20 000,00 грн та №5410 від 14.06.2024 року на суму 50 000,00 грн, в відтак станом на дату звернення до суду із даним позовом у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" існував борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" у розмірі 53 895,60 грн, а не 123 895,60 грн. Відповідач стверджує, що оплата у розмірі 53 895,60 грн не здійснюється на підставі пункту 14 Договору та з огляду на те, що позивачем не надано відповідачу оригінал Міжнародної автомобільної накладної (CMR) №0106498, підписаної вантажоодержувачем, на підтвердження факту виконання перевезення за Договором. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не було додано копії міжнародної автомобільної накладної, тому факт виконання позивачем перевезення вантажу за Договором залишається недоведеним, в той час як через відсутність міжнародної автомобільної накладної відповідач не отримав оплати послуг з перевезення від замовника перевезення - TRAJAN COMMODITIES SRL. Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 2 725,70 грн та 3% річних у сумі 1 191,43 грн, то відповідач стверджує, що такі вимоги також не можуть бути задоволені судом з огляду на недоведеність факту виконання Договору, а також через те, що розрахунки позивача є арифметично невірними.

Пунктом 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2024 у справі №910/11206/24 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріханд" строк на подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Примірник відзиву був доставлений до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" 22.10.2024 о 17 год. 43 хв., що підтверджується Квитанцією №1916584 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Керуючись приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що відзив на позов був вручений позивачу 23.10.2024.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріханд" вправі було подати відповідь на відзив у строк до 28.10.2024 включно, однак таким своїм правом не скористалось.

03.12.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" сформовано в системі "Електронний суд" клопотання (зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 04.12.2024), в якому відповідач просить суд долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію №6560 від 16.10.2024 на суму 20 000,00 грн на підтвердження часткової сплати боргу.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень тощо до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

09.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" (експедитор) укладено Разовий договір-заявку №09042024 на перевезення вантажу автомобільним транспортом (надалі - Договір), за умовами якого перевізник взяв на себе зобов`язання з перевезення на автомобілі з державним номерним знаком НОМЕР_1 23 тон м`ясо-кісткового борошна за маршрутом м. Ладижин, Україна - м. Славіцин, Чехія. Дата завантаження - 12.04.2024.

Сторонами було погоджено, що вартість перевезення складає 123 895,60 грн, 100% якої підлягає сплаті протягом трьох банківських днів після отримання експедитором сканів документів.

09.05.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" підписано Акт №09-05-24 від 09.05.2024 здачі-приймання робіт (надання послуг), в якому зафіксовано надання позивачем транспортних послуг з перевезення вантажу за маршрутом м. Ладижин, Україна - м. Славіцин, Чехія згідно Договору та на підставі СМR №0106498, вартістю 123 895,60 грн за відсутності між сторонами претензій одна до одної.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" про невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем згідно Договору послуг перевезення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача боргу у розмірі 123 895,60 грн, а також інфляційних втрат у розмірі 2 725,70 грн та 3% річних у розмірі 1 191,43 грн.

За своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України та Глави 64 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Надання позивачем на підставі Договору відповідачу послуг по перевезенню вантажу за маршрутом із м. Ладижин, Україна - м. Славіцин, Чехія підтверджується підписаним представниками та скріпленим печатками сторін Актом №09-05-24 від 09.05.2024 здачі-приймання робіт (надання послуг).

Доводи відповідача з приводу недоведеності надання позивачем спірних послуг перевезення, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" не було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" оригінал Міжнародної автомобільної накладної (CMR) №0106498, підписаної вантажоодержувачем, суд відхиляє як необґрунтовані з огляду на наступне.

По-перше, Договір не містить умов, які б визначали обов`язок надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" оригіналів будь-яких документів. Так, в умовах Договору щодо оплати йшлося про скани документів, натомість в умовах щодо засвідчення права використання перевізником транспортного засобу на законних підставах йшлося про належним чином засвідченні копії документів.

По-друге, в Акті №09-05-24 від 09.05.2024 здачі-приймання робіт (надання послуг), який підписаний представником та скріплений печаткою відповідача, міститься посилання на те, що спірне перевезення здійснене на підставі СМR №0106498, що дає підстави для висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" обізнане із даним документом та відповідно останній (його копія, скан тощо) в наявності у відповідача. Окрім того, підписавши даний акт відповідач фактично визнав факт належного виконання позивачем спірного перевезення.

По-третє, відповідач здійснив часткову оплату спірного перевезення трьома платежами, виконаними як до звернення позивача із даним позовом до суду, так і після.

По-четверте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази ініціювання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" питання щодо надання йому СМR №0106498 (її оригіналу) чи будь-яких інших доказів після підписання ним Акту №09-05-24 від 09.05.2024 та до звернення позивача до суду із даним позовом (більш як протягом 4 місяців).

Наведені обставини у їх сукупності (підписання відповідачем акту здачі-приймання робіт, здійснення часткової оплати спірного перевезення, відсутності будь-яких претензій до позивача з приводу ненадання документів на підтвердження виконання перевезення) свідчать про те, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" з приводу відсутності доказів виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" спірного перевезення є надуманими та обумовлені виключно зверненням позивача до суду із даним позовом.

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до умов Договору вартість перевезення складає 123 895,60 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами Договору експедитор зобов`язався оплатити надані йому послуги перевезення протягом трьох банківських днів після отримання експедитором сканів документів.

Суд вважає, що, підписавши Акт №09-05-24 від 09.05.2024, в якому міститься посилання на СМR №0106498, відповідач визнав надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" документів на підтвердження виконання ним спірного перевезення, адже в протилежному випадку даний акт не містив би посилання на реквізити СМR.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, враховуючи, що сторонами погоджено строк оплати у банківських днях, відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги перевезення до 14.05.2024 включно.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Із наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" документів вбачається, що відповідачем було перераховано позивачу в якості оплати транспортних послуг кошти у загальному розмірі 90 000,00 грн, а саме:

- згідно платіжної інструкції №5348 від 07.06.2024 у сумі 20 000,00 грн;

- згідно платіжної інструкції №5410 від 14.06.2024 у сумі 50 000,00 грн;

- згідно платіжної інструкції №6560 від 16.10.2024 у сумі 20 000,00 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення (закриття) провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №905/1582/15, від 18.07.2018 у справі №905/1587/15, від 05.06.2018 у справі №905/1585/15 та 26.07.2018 у справі №910/23359/15.

Із наданих відповідачем доказів вбачається, що на дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" до суду із даним позовом (07.09.2024) предмет позову за вимогою про стягнення суми основного боргу в частині 70 000,00 грн не існував, оскільки в цій частині борг був сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" у червні 2024 року, відтак в цій частині слід відмовити в задоволенні позову.

Щодо частини боргу у розмірі 20 000,00 грн, що була сплачена відповідачем у жовтні 2024 року, то провадження у справі в цій частині слід закрити, оскільки борг в цій частині існував на момент звернення позивача до суду із даним позовом та припинив своє існування в процесі розгляду справи №910/11206/24.

Доказів сплати відповідачем за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" послуги перевезення вантажу згідно Договору в іншій частині - у розмірі 33 895,60 грн станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" суду не надано.

Щодо тверджень відповідача про нездійснення ним оплати наданих позивачем послуг через неоплату таких послуг замовником перевезення у зв`язку з ненаданням Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" СМR №0106498 (її оригіналу) є голослівними та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними нормами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" наявний прострочений борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" у розмірі 33 895,60 грн.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, наявність та обсяг боргу відповідача у розмірі 33 895,60 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" підлягає частковому задоволенню із стягненням із Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" боргу у розмірі 33 895,60 грн.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріханд" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" нарахованих за червень 2024 року інфляційних втрат у розмірі 2 725,70 грн та нарахованих за період з 13.05.2024 по 06.09.2024 3% річних у розмірі 1 191,43 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із викладеного у змісті позову розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, позивач не врахував часткові оплати відповідачем у червні 2024 року боргу, а також не вірно визначив дату, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання.

Так, правомірним є здійснення нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу у розмірі 123 895,60 грн за період з 15.05.2024 (наступний день за днем, коли зобов`язання мало бути виконаним) по 06.06.2024 (враховуючи часткову оплату відповідачем боргу 07.06.2024), на суму боргу у розмірі 103 895,60 за період з 07.06.2024 по 13.06.2024 (враховуючи часткову оплату відповідачем боргу 14.06.2024), на суму боргу у розмірі 50 895,60 грн за період з 14.06.2024 по 06.09.2024 (визначена позивачем дата, до якої підлягають нарахуванню 3% річних).

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" 3% річних у розмірі 668,68 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 185,70 грн.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що з системного аналізу ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та методики нарахування інфляційних втрат, вбачається, що останні підлягають нарахуванню, в разі якщо прострочення заборгованості тривало більше половини місяця.

В свою чергу, Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/6635/21 та від 26.01.2022 у справі №910/18557/20.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі програми розрахунку інфляційних.

Оскільки позивачем визначено періодом прострочки для нарахування інфляційних втрат лише червень 2024 року, в той час як в силу імперативних приписів ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, то відповідно за такий місяць інфляційна складова розраховується до суми боргу у розмірі 53 895,60 грн (який існував більш як половину місяця), натомість щодо боргу в частині 70 000,00 грн, який був сплачений у першій половині червня 2024 року, інфляційна складова боргу складає 0 (нуль).

За таких обставин позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" підлягає частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" підлягає стягненню борг у розмірі 33 895,60 грн, 3% річних у розмірі 668,68 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 185,70 грн. Провадження в частині вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 20 000,00 грн підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо розподілу між сторонами судового збору за наслідками розгляду справи.

В поданій засобами поштового зв`язку до суду позовній заяві позивачем заявлено до відповідача одну вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача коштів у загальному розмірі 127 812,73 грн, за розгляд якої підлягав сплаті та був сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріханд" судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в частині вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 20 000,00 грн на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У правовідносинах щодо розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі слід керуватись положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" за якими сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (Аналогічний висновок викладено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 у справі №910/5936/20).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір у сумі 473,82 грн (пропорційно до розміру вимоги, провадження в якій підлягає закриттю) не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/11206/24 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд".

Щодо судового збору у розмірі 2 554,18 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з частковим задоволенням позову.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 86, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корпус 21А; ідентифікаційний код 44340781) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Медова, буд. 10; ідентифікаційний код 38907798) борг у розмірі 33 895 (тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн 60 коп., 3% річних у розмірі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн 68 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 185 (одна тисяча сто вісімдесят п`ять) грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 846 (вісімсот сорок шість) грн 95 коп. Видати наказ.

3. Провадження в частині вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріханд" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС Брокеридж" суми основного боргу у розмірі 20 000,00 грн закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 13.01.2025.

Суддя Р.В. Бойко