ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

14 січня 2025 року № 903/51/25

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі № 903/51/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь

до відповідача: ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI

про стягнення 1446358,10 грн,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь звернулося з позовом до компанії-нерезидента ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI про стягнення:

- 21880,00 євро(в еквіваленті 950029,60 грн) збитків, завданих втратою вантажу;

- 404636,50 грн збитків зі сплати податку на додану вартість та акцизного податку;

- 1130,00 грн збитків на визначення вмісту води згідно ДСТУ та оформлення протоколу випробувань;

- 29000,00 грн упущеної вигоди;

- 6000,00 грн збитків на послуги декларування та митного оформлення;

- 1800,00 грн збитків щодо оформлення документів і приймання автотранспорту у відділі митного оформлення «Ковель»;

- 6000,00 грн збитків щодо відбору проб (зразків) та складання акту;

- 1100,00 євро(в еквіваленті 47762 грн) штрафу;

- 5% річних від загальної суми збитків згідно ст.27 Женевської конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів дорогами з дня початку розгляду позову по день ухвалення судового рішення по суті.

При обґрунтуванні позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем, як перевізником контракту № 21092023 перевезення вантажів в міжнародному і міжміському сполученні від 21.09.2023 та порядку №40-16/02 від 16.02.2024, всупереч Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів(Женева, 19 травня 1956 р.) щодо доставки товару за адресою: Волинська область, Луцький район, село Струмівка, вул.Рівненська, 80А, що спричинило збитки позивачу в сумі 1446358,10 грн та необхідність залучення іншого перевізника. При цьому, зазначають, що 02.05.2024 за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Варшавська, 1 при відкритті 5 секцій автоцистерни з номерним знаком НОМЕР_1 було виявлено невідповідність товару, а саме замість дизельного палива була рідина схожа на воду.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при подані позовної заяви, виходячи з такого.

Згідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1, 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI від 08.07.2011.

Відповідно до приписів статей 162 та 163 ГПК України у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються.

Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

За змістом підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою майнового характеру про стягнення 1446358,10 грн.

Водночас, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору в сумі 21695,37 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Аналогічні норми містить ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", згідно яких у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відповідно до ст. 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Конституцією України статус державної мови надано українській мові (частина перша статті 10).

Частини 1 та 2 статті 91 ГПК України передбачають, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України Про нотаріат.

Пункт 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначає, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

У даному випадку позивач долучив до позовної заяви копії: контракту № VG/DPGV/2212-01SD від 27.12.2022, додатку № 26 до контракту № VG/DPGV/2212-01SD від 27.12.2022, інвойсу від 18.02.2024 № VG-240218-001, квитанції від 23.11.2023, сертифікату аналізу від 09.12.2023, сертифікату походження від 19.02.2024 № LV-24-123587, витягу з центрального реєстру Республіки Польща, порядку № 40-16/02 від 16.02.2024, знімків екрану листування, CMR №VENK000591, експортної декларації №24LV73K8, витяг з тахографа, які складені іноземною мовою. Їх перекладу на українську мову з нотаріальним засвідченням, позивач не подав.

У відповідності до п.1, 2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає, що при зверненні до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви позивачу слід сплатити в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 21695,37 грн та надати суду відповідні докази сплати, а також надати нотаріально засвідчений переклад на українську мову документів долучених до позовної заяви на іноземній мові.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 10, 91, 123, 164, 174, 234 ГПК України, господарський суд

ухвалив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь від 09.01.2025 - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме подати суду: докази сплати судового збору у розмірі 21695,37 грн; переклади на українську мову з нотаріальним засвідченням копій: контракту № VG/DPGV/2212-01SD від 27.12.2022, додатку № 26 до контракту № VG/DPGV/2212-01SD від 27.12.2022, порядку №40-16/02 від 16.02.2024, інвойсу від 18.02.2024 № VG-240218-001, квитанції від 23.11.2023, сертифікату аналізу від 09.12.2023, сертифікату походження від 19.02.2024 № LV-24-123587, витягу з центрального реєстру Республіки Польща, знімків екрану листування, CMR №VENK000591, експортної декларації №24LV73K8, витягу з тахографа, які складені іноземною мовою.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 14.01.2025 та не підлягає оскарженню.

Суддя А. С. Вороняк