ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2025 р. Справа№ 910/8581/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024

у справі №910/8581/24 (суддя - Бойко Р.В.)

за позовом Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" про стягнення 344615,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведеної публічної закупівлі було укладено з відповідачем договір про постачання електричної енергії споживачу №02/0121 від 26.01.2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" зобов`язалось поставити Комунальному некомерційному підприємству Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" товар (електричну енергію) у загальній кількості 830000 кВт/год за ціною 48 грн за 1 кВт з ПДВ. Однак в період дії спірного договору було укладено 12 додаткових угод до договору №02/0121 від 26.01.2021, якими серед іншого було збільшено первісну ціну товару за договором до 4,24933 грн за 1 кВт з ПДВ, тобто ціна на одиницю товару була збільшена більш ніж на 10%.

Позивач вважає, що укладені з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" додаткові угоди №№2-11 до договору №02/0121 від 26.01.2021 є нікчемними, оскільки суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41, ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі", а отже не породжують жодних правових наслідків для сторін, тому отримана відповідачем оплата у сумі 344615,90 грн за товар, який не був поставлений, підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" на його користь на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 відкрито провадження у справі №910/8581/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 зупинено провадження у справі №910/8581/24 до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №920/683/24.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що сторони по справі №910/8581/24 є відповідачами у справі №920/683/24, вказані справи мають тотожні предмети спору та доказування, що може призвести до постановлення судами взаємовиключних рішень та призвести до подвійного стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік". А тому, враховуючу, що у справі №920/683/24 провадження відкрито у червні 2024 року, тобто раніше ніж у даній справі на 1 місяць, суд дійшов висновку про необхідність зупинення даної справи до набрання законної сили остаточним рішенням у справі №920/683/24.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не дотримався норм п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та дійшов помилкового висновку, що розгляд справи №920/683/24 є перешкодою для встановлення обставин у справі №910/8581/24 під час її розгляду.

Позивач зазначає, що у справі №910/8581/24 вже зібрані всі докази та призначено її до розгляду по суті, тоді як справа №920/683/24 знаходиться ще на стадії підготовчого засідання. При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Також позивач вказує на те, що виключно Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" є стороною договору про закупівлю електричної енергії та має право на звернення до суду щодо стягнення надмірно сплачених за договором грошових сум на користь платника, тоді як Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації не є стороною правочину, не є розпорядником бюджетних коштів під час здійснення позивачем процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно із законодавством України, тому позов прокурора не призведе до будь-яких юридичних наслідків, оскільки кошти не можуть бути стягнуті на користь Управління охорони здоров`я Сумської ОДА.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 апеляційну скаргу у справі №910/8581/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8581/24, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про зупинення провадження у справі (п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами ст. ст. 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Здійснюючи тлумачення вказаних норм процесуального права, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п. п. 8.11, 8.12 постанови від 01.03.2024 у справі №910/17615/20 сформулював висновок про те, що, по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі (див. також постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19).

Зупинення провадження у справі здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі потрібно зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Як слідує з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, предметом розгляду даної справи є встановлення наявності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" коштів у розмірі 344615,90 грн за товар (електричну енергію), який не був поставлений, оскільки, на думку позивача, укладені з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" додаткові угоди №№2-11 до договору №02/0121 від 26.01.2021 є нікчемними.

Водночас, у провадженні Господарського суду Сумської області перебуває справа №920/683/24 за позовом керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі позивачів: Сумської обласної державної адміністрації та Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" та Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня", предметом якої є встановлення наявності підстав для визнання недійсними додаткових угод №№2-11 до договору №02/0121 від 26.01.2021 та стягнення на користь Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації безпідставно сплачених за товар (електричну енергію) на підставі оспорюваних правочинів коштів у розмірі 347194,69 грн.

З наведеного слідує, що сторони по справі №910/8581/24 є відповідачами у справі №920/683/24. Також дані справи мають тотожні предмети спору, оскільки в межах справи №910/8581/24 Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" стверджує про нікчемність додаткових угод №№2-11 до договору №02/0121 від 26.01.2021, в той час як керівник Окружної прокуратури міста Суми в межах справи №920/683/24 просить такі угоди визнати недійсними. При цьому, в межах справи №910/8581/24 позивач просить стягнути такі кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня", а в межах справи №920/683/24 прокурор просить стягнути вказані кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік" на користь Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації.

Отже, як правильно вказано судом першої інстанції, предмети доказування у даній справі та у справі №920/683/24 є тотожними. А тому, задоволення позову в одній із цих справ виключає можливість задоволення позову в іншій справі.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що неможливим на даний час судовий розгляд справи №910/8581/24 є і тому, що в протилежному випадку не виключений правовий результат, за якого у даній справі та іншій справі №920/683/24 судом можуть бути постановлені судові рішення по суті справ, які будуть взаємно виключати одне інше як протилежні.

Відтак, вирішення спору у справі №910/8581/24 по суті до набрання законної сили судовим рішенням у справі №920/683/24 може процесуально зумовити таке правове положення, за якого виникне колізія судових рішень (наявність двох взаємовиключних судових рішень), що вочевидь не сприятиме єдності судової практики, суперечитиме принципу правової визначеності та верховенству права, а також може призвести до подвійного стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік".

У п. 92 постанови від 15.06.2022 у справі №905/671/19 Верховним Судом наголошено, що ухвалення судами у подібних справах щодо одного й того самого питання судових рішень із діаметрально протилежними правовими висновками (правовою оцінкою фактів) є неприпустимим у правовій державі.

Північний апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції та вважає, що необхідність зупинення даної справи до набрання законної сили остаточним рішенням у справі №920/683/24 зумовлена, крім іншого, також і тим, що провадження у справі №920/683/24 відкрито 13.06.2024, тоді як у даній справі 15.07.2024, тобто на місяць пізніше. З вказаних підстав є необґрунтованими твердження скаржника про неврахування місцевим господарським судом стадій на яких перебувають вказані справи, оскільки згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України своєчасне вирішення судом спорів є одним із завдань господарського судочинства, а тому при вирішенні спорів суди мають дотримуватися положень ст. 195 ГПК України щодо строку розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності позивачів у справі №920/683/24 не приймаються до уваги колегією суддів, позаяк предметом даного апеляційного перегляду є процесуальне питання щодо правомірності зупинення провадження у справі №910/8581/24, тоді як оцінка належності сторін спору надається судом за результатами розгляду спору в рішенні суду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги неможливість одночасного розгляду тотожних справ, а також ту обставину, що провадження у справі №920/683/24 було відкрито раніше ніж у даній справі на 1 місяць, з метою недопущення одночасного розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами (з метою недопущення можливості існування двох судових рішень із діаметрально протилежними правовими висновками), колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суд про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі №910/8581/24 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до розгляду спору та набрання законної сили судовим рішення у справі №920/683/24.

Оскільки зупинення провадження у даній справі необхідне для недопущення можливості прийняття судами взаємовиключних рішень та подвійного стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сістем Електрік", відсутні підстави стверджувати про безпідставне збільшення строку розгляду справи, що суперечитиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тоді як зупинення провадження у даній справі здійснене у відповідності до норм п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а відтак відповідає засадам господарського судочинства та вимогам Конвенції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8581/24 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" - без задоволення.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, та витрат на професійну правничу допомогу повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно з загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна дитяча клінічна лікарня" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8581/24 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов