ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Справа№ 920/33/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського Сумської області від 19.09.2024 (повний текст рішення складено та підписано 30.09.2024)

у справі №920/33/22 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина"

про стягнення 140 878, 27 грн,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського Сумської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з невиплаченої вартості майна у розмірі 140 878, 27 грн, пропорційно її частці у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина".

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 в позові відмовлено. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемшина" 29 872,50 грн відшкодування витрат з оплати судової економічної експертизи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт стверджує, що в порушення вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», останнім не було повідомлено її, як колишнього учасника, про вартість частки, не надано обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Апелянт посилається на те, що відповідачем значно занижена дійсна ринкова вартість майна ТОВ «Черемшина», відповідно і занижена ринкова вартість частини майна товариства, належна їй до сплати, як особі, яка вийшла із цього Товариства. Апелянт стверджує, що відповідно до Висновку експерта № 135 ОСОБА_2 , який провів інженерно - технічну: оціночно-будівельну експертизу, ринкова вартість станом на 07.07.2020, майна, а саме: 67/200 частки трьохповерхової нежитлової будівлі літ. «А-3», з підвалом «п/д» та входами у підвал «а» і «а1», загальною площею 1 457, 3 м2 , розташованої за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 12 , яка належить ТОВ «Черемшина» (вул. Соборна, 12, м. Ромни, Сумська область, 42000, код 14009909) на праві приватної спільної часткової власності складає 2 564 000 грн. За твердженням апелянта, розмір невиплаченої їй частки ТОВ «Черемшина» становить 140878,27 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі №920/33/22 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

15.11.2024 ТОВ "Черемшина" подало відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 08.07.2020 позивачем подано заяву, посвідчену приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Селезньовою Т.О. за реєстровим №340 до державного реєстратора про вихід з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», та станом на 10.07.2020 ОСОБА_1 була виключена з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина».

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Черемшина», оформленого протоколом № 60 від 14.07.2020, вирішено, зокрема: вважати ОСОБА_1 такою, що вийшла з ТОВ «Черемшина» на підставі її нотаріально посвідченої заяви від 08.07.2020 та надання згоди на виділення їй підвального приміщення пропорційну її частці в статутному капіталі Товариства.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Черемшина», оформленого протоколом № 61 від 27.11.2020 було вирішено для оцінки вартості частини майна товариства пропорційну частці ОСОБА_1 в статутному капіталі замовити звіт про оцінку майна Товариства.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Черемшина», оформленого протоколом № 62 від 11.03.2021 було вирішено виплатити ОСОБА_1 вартість частини майна товариства пропорційну її частці в статутному капіталі в розмірі 166 419 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213412299 від 22.06.2020 ТОВ «Черемшина» є власником 67/200 частки нежитлової будівлі за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 12.

Відповідно до вимог ч. 6 ст.24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", аналогічні положення якого закріплено в пункті 13.8 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Позивач вважає, що в порушення наведених вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», Товариством не було повідомлено її, як колишнього учасника про вартість частки, не надано обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку.

Відповідно до частини 8 ст.24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», аналогічні положення якого закріплено в пункті 13.10 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Згідно з вимогами частини 11 ст.24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», аналогічні положення якого закріплено в пункті 13.13 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки.

26.10.2020 позивач рекомендованим листом №947 на адресу відповідача позивач надіслала вимогу, в якій просила повідомити її про вартість її частки з наданням обґрунтованого розрахунку та копій документів в його підтвердження. Також була вимога про надання доступу до документів фінансової звітності, інших документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина», необхідних для визначення вартості її частки.

Вимога від 26.10.2020 року відповідачем була залишена без розгляду та задоволення.

05.02.2021 відповідачем було надано позивачу Звіт про оцінку майна, на підставі якого проведено розрахунок вартості належної їй частки, дата оцінки 67/200 частки нежитлової будівлі літ. "А-3", розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка знаходиться у власності ТОВ «Черемшина» - 01.01.2021.

09.02.2021 позивачем на адресу відповідача було надіслано Вимогу від 09.02.2021 протягом семи днів з моменту отримання даної вимоги виконати вимоги частини 6 ст. 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та пункту 13.8 Статуту ТОВ «Черемшина» і провести оцінку 67/200 частки нежитлової будівлі літ. "А-3", розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка знаходилася у власності ТОВ «Черемшина» на день подання нею заяви, станом на 07.07.2020.

Крім того, на підставі частини 11 ст.24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», аналогічні положення якого закріплено в пункті 13.13 Статут ТОВ «Черемшина», позивач просила надати їй доступ до документів фінансової звітності, інших документів ТОВ «Черемшина», необхідних для визначення вартості її частки.

Позивач зазначає, що ТОВ «Черемшина» доступ до документів фінансової звітності, інших документів ТОВ «Черемшина», необхідних для визначення вартості частки, не надало.

З супровідним листом №7 від 06.04.2021 позивачу було надано Звіт про оцінку майна від 18.03.2021 року станом на 08.07.2020 року, згідно якого ринкова вартість об`єкта оцінки - 67/200 частки нежитлової будівлі літ. "А-3", розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка знаходиться у власності ТОВ «Черемшина» складає 1 519 700,00 грн.

Однак, згідно Рецензії на звіт з незалежної оцінки майна - 67/200 частки нежитлової будівлі літ. "А-3", розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка знаходиться у власності ТОВ «Черемшина», від 08.11.2021 звіт не повного мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною в звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Згідно звіту про оцінку майна від 08.07.2020 станом на 08.07.2020 ринкова вартість належної ТОВ «Черемшина» 67/200 частки нежитлової будівлі літ. "А-3", розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, становить 5 738 800 грн, без ПДВ.

Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20210910- від 10.09.2021 (Додаток 2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку майна (пункт 5 розділу III) вартість частки нежитлової будівлі, належної ТОВ «Черемшина», розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка знаходиться у власності ТОВ «Черемшина», складає 3 699 266,74 грн.

Позивачка стверджує, що відповідачем значно занижена дійсна ринкова вартість майна ТОВ «Черемшина», відповідно і занижена ринкова вартість частини майна товариства, належна їй до сплати, як особі, яка вийшла із цього Товариства.

При цьому відповідно до Висновку експерта № 135 Титаренка Костянтина Євгенійовича, який провів інженерно - технічну: оціночно-будівельну експертизу, ринкова вартість станом на 07.07.2020, майна, а саме: 67/200 частки трьохповерхової нежитлової будівлі літ. «А-3», з підвалом «п/д» та входами у підвал «а» і «а1», загальною площею 1 457, 3 м2 , розташованої за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка належить ТОВ «Черемшина» (вул. Соборна, 12, м. Ромни, Сумська область, 42000, код 14009909) на праві приватної спільної часткової власності складає 2 564 000 грн.

Тому позивач звернулась до суду з даним позовом про виплату їй відповідачем заборгованості з невиплаченої вартості майна.

Відповідач з розрахунком позивача не погоджується, вважає, що належні виплати позивачу здійснені, посилається, зокрема, на Висновок експерта № 575 від 20.07.2023.

Відповідно до Висновку експерта № 575 від 20.07.2023, розмір дійсної (ринкової) вартості частини майна (вартості частини чистих активів) ТОВ «Черемшина» станом на 07.07.2020, що підлягає виплаті ОСОБА_1 (пропорційно її оплаченій частці у статутному капіталі ТОВ «Черемшина») у зв`язку з припиненням її участі ТОВ «Черемшина» (виходом з ТОВ «Черемшина»), виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників ТОВ «Черемшина», на підставі Звіту про оцінку майна ТОВ «Черемшина» від 18.03.2021, проведеного ТОВ «Оціночна фірма ЮНІТ», становить 163 423, 35 грн.

10.07.2020 проведено державну реєстрацію виходу позивача зі складу учасників ТОВ «Черемшина» на підставі її нотаріально посвідченої заяви від 08.07.2020, у якій вона просила провести з нею розрахунки, сплативши вартість частини майна товариства пропорційну частці у статутному капіталі ТОВ «Черемшина» у розмірі 10,51% статутного капіталу.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України, яка діяла на момент виникнення правовідносин, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» (у відповідній редакції) учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників.

Учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з товариства за згодою інших учасників.

Рішення щодо надання згоди на вихід учасника з товариства може бути прийнято протягом одного місяця з дня подання учасником заяви, якщо інший строк не передбачений статутом.

Якщо для виходу учасника необхідна згода інших учасників товариства, він може вийти з товариства протягом одного місяця з дня надання такої згоди останнім учасником, якщо менший строк не визначений такою згодою.

Учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Вихід учасника з товариства, внаслідок якого у товаристві не залишиться жодного учасника, забороняється.

Не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати.

Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

За погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна.

Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

Товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки.

Статутом товариства можуть бути передбачені інші строк, порядок, розмір та спосіб проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, а також порядок вибору суб`єкта оціночної діяльності. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Положення частин восьмої - одинадцятої цієї статті застосовуються також до відносин щодо наслідків прийняття загальними зборами учасників рішення про виключення учасника з товариства. Не пізніше 30 днів з дня прийняття загальними зборами учасників такого рішення товариство зобов`язане повідомити колишньому учаснику (його спадкоємцю, правонаступнику) вартість його частки. Вартість частки визначається станом на день, що передував дню прийняття загальними зборами учасників рішення про виключення учасника з товариства.

Правила цієї статті застосовуються також до відносин щодо виходу з товариства спадкоємця чи правонаступника учасника.

Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина» містить аналогічні положення, що регулюють вихід учасника товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно ч. 1 ст. 66 Господарського кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Статтею 139 Господарського кодексу України передбачено, що майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.

Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві.

Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами. До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.04.2018 в справі № 925/1165/14 та в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 в справі № 920/65/18.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09.09.2021 у справі № 920/831/20 виснує, що за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, у зв`язку з чим суд має достовірно встановити, чи відповідає запропонована відповідачем вартість частини майна.

Колегія суддів відзначає, що висновок експерта №135 від 13.08.2022 стосується не оцінки вартості частки позивача в статутному капіталі товариства, виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників відповідача пропорційно розміру частки позивача, а стосується виключно визначення ринкової вартості об`єкту нерухомого майна - 67/200 частки нежитлової будівлі літ. "А-3", з підвалом «пд» та входами у підвал «а» і «а1», загальною площею 1 457, 3 кв.м, розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Соборна, 12, яка знаходилася у власності ТОВ «Черемшина».

З огляду на вищевказане, означений висновок експерта не може бути використаний судом в якості доказу при визначенні вартості частки позивача в статутному капіталі відповідача.

Суд відзначає, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (вартості чистих активів), пропорційних до частки учасника в статутному капіталі товариства.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеному у постанові від 09.09.2021 у справі № 920/831/20, доказом дійсної (ринкової) вартості частини майна (вартість частини чистих активів) товариства, що підлягає виплаті позивачеві (пропорційної оплаченій частці у статутному капіталі) є висновок за результатами проведення саме економічної експертизи.

Відповідно висновків судово-економічної експертизи №575 від 20.07.2023, розмір дійсної (ринкової) вартості частини майна (вартості частини чистих активів) ТОВ «Черемшина» станом на 07.07.2020, що підлягає виплаті позивачу (пропорційно її оплаченій частці у статутному капіталі ТОВ «Черемшина») у зв`язку з припиненням її участі у ТОВ «Черемшина» (виходом з ТОВ «Черемшина») виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників ТОВ «Черемшина» становить 163 423, 35 грн. При цьому вказана сума позивачу сплачена відповідно до платіжного доручення № 614 від 14.04.2021.

Апелянтом належними засобами доказування вищевказані обставини не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - ОСОБА_1 , в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі №920/33/22, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі №920/33/22 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі №920/33/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2024 у справі №920/33/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов