ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Справа№ 910/9714/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХНІКА 2017"

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2024

у справі № 910/9714/24 (суддя Блажівська О. Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "БЕТОН МАРКЕТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка 2017"

про стягнення 136 485,00 грн

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "БЕТОН МАРКЕТ" (далі - ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ"; позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка 2017" (далі - ТОВ "Спецтехніка 2017"; відповідач) про стягнення 136 485,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі № 910/9714/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Спецтехніка 2017" на користь ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" суму заборгованості у розмірі 136 485 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.

16.10.2024 представником ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" подано до господарського суду міста Києва заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ "Спецтехніка 2017" на користь ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" витрати пов`язані із розглядом даної справи в розмірі 23 648, 50 грн. До заяви додані договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 01.06.2024, акт приймання-передачі послуг від 15.10.2024, рахунок № 15/10/1 від 15.10.2024, платіжна інструкція кредитового переказу коштів №3388 від 15.10.2024.

Зазначена заява з додатками направлена поштою на адресу ТОВ "Спецтехніка 2017", що підтверджується описом вкладення в цінний лист та накладною Укрпошти.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду першої інстанції не надходило.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/9714/24 частково задоволено заяву представника ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги у справі № 910/9714/24. Стягнуто з ТОВ "Спецтехніка 2017" на користь ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 648, 50 грн. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд врахував обсяг наданих позивачу у справі адвокатських послуг, а також критерії реальності, розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, та дійшов висновку, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 19 648, 50 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги, її доводів та заперечень на неї.

Не погоджуючись з додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/9714/24, ТОВ "Спецтехніка 2017" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована такими доводами:

ТОВ "Спецтехніка-2017" не погоджується з прийнятим додатковим рішенням оскільки стягнута сума витрат на професійну правову допомогу у розмірі 19 648, 50 грн неспівмірна з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді), критерію реальності таких витрат;

стягнення гонорару у вигляді 10 % від задоволених судом позовних вимог є явно неспівмірним: ані із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ані із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ані із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Позивач вважає, що при визначенні розміру судових витрат на оплату послуг адвоката, який буде здійснено за наслідками розгляду даної справи, слід враховувати принцип jura novit curia (суд знає закони) та розмежувати, які саме виконані адвокатом роботи або надані послуги мали безпосередній вплив на прийняте судове рішення;

у додатковому рішенні суд дійшов висновків про те, що дана справа, з огляду на предмет спору і характер спірних правовідносин, кількість учасників процесу, обставини, які підлягають з`ясуванню, докази, що підлягають оцінці, не належить до категорії складних та стягнуто з Позивача витрат за надані послуги з правничої допомоги у розмірі 6000 гривень, стягнення витрат в формі "гонорару успіху" в розмірі 13 648, 50 грн, який більш, як вдвічі перевищує вартість фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованим.

ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його обґрунтованість і те, що апелянт не заявляв у суді першої інстанції жодних клопотань про зменшення розміру судових витрат позивача на правничу допомогу, а отже ним не було належним чином використано своє право у встановленому законодавством порядку у суді першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 (колегія суддів: головуюча - Ходаківська І.П., судді Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА 2017" на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/9714/24 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною другою ст. 244 ГПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом першої інстанції встановлено, що подаючи до суду позовну заяву, ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" вказало, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи складається із суми судового збору в розмірі 3028, 00 грн, сплаченого за подання даного позову, та витрат на правову допомогу в розмірі 8 000, 00 грн (оплата послуг адвоката адвокатського об`єднання за ознайомлення з матеріалами справи (2000, 00 грн.), підготовці проекту позовної заяви (5000, 00 грн), клопотання про витребування доказів судом (1000, 00 грн.); оплата послуг адвоката адвокатського об`єднання за підготовку вмотивованого клопотання, або заяви в суді першої інстанції - 1000 грн за клопотання або заяву; оплата послуг адвоката адвокатського об`єднання за підготовку відповіді на відзив в суді першої інстанції - 1500, 00 грн; оплата послуг адвоката за участь у судових засіданнях (3 засідання по 2000 грн за засідання) - 6000, 00 грн; гонорар адвоката у разі позитивного для Позивача вирішення справи - 10 % від суми задоволених позовних вимог по основному зобов`язанню: орієнтовно: 13 648, 50 грн, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПУ України.

Позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів.

У своїй заяві про розподіл судових витрат позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 23 648, 50 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представником позивача, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 23 648, 50 грн, долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 01.06.2024; акта приймання-передачі послуг від 15.10.2024, що є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги від 01.06. 2024; рахунку № 15/01/1 від 15.10.2024; платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 15.10.2024.

Як встановив суд першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, між Адвокатським об`єднанням "Міхантьєв, Чулой та партнери" (далі - Виконавець) та ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" (далі - Замовник) укладало договір про надання правової допомоги № б-н від 01.06.2024, відповідно до п. 1.1 у порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується надати Замовнику за плату правничу допомогу (юридичні послуги), а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 1.2 Договору Виконавець зобов`язується надати Замовникові за його дорученням юридичні послуги з вивчення матеріалів та надання консультацій щодо можливості проведення судового захисту Замовника предметом якого є стягнення з ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА 2017" () на користь ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" () суми простроченої дебіторської заборгованості за фактично наданні але в повному обсязі не оплачені послуги автобетононасосу за період з 16.08.2023 року по 04.12.2023 року.

Надання правової допомоги здійснюється Виконавцем як в особі керуючого партнера - адвоката Міхантьєва Михайла Дмитровича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗГІ 002064 від " 12" березня 2019 року, видане " 12" березня 2019 року на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області), так і із залученням Виконавцем на договірних засадах інших адвокатів, представників та партнерів об`єднання (п. 1.3 Договору).

Сторони погодили в п. 2.1 за надання юридичних послуг за цим Договором Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю гонорар у наступних розмірах:

2.1.1. за ознайомлення з матеріалами справи, підготовці позовної заяви, розрахунку позовних вимог, клопотання про витребування доказів судом, вироблення фотокопій документів - 8000 гривень;

2.1.2. за підготовку відповіді на відзив на позовну заяву (за необхідності) - 1500,00 грн.;

2.1.3 за підготовку вмотивованого клопотання або заяви в суді першої інстанції - 1 000, 00 грн.;

2.1.4 за приймання участі у судовому засіданні у справі в суді першої інстанції (за необхідності) - І засідання;

2.1.5 за підготовку апеляційної скарги - 4000 грн.;

2.1.6 за підготовку відзиву на апеляційну скаргу - 3000 грн.;

2.1.7. за участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції у м. Києві з урахуванням втрат на проїзд з м. Запоріжжя - 2500 грн. за кожне засідання;

2.1.8. Розмір гонорару за розгляд справи у касаційній інстанції обговорюється і встановлюється сторонами додатково шляхом укладання окремої додаткової угоди до договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору у разі позитивного вирішення справи на користь Замовника, яке призвело до повного та/або часткового задоволення позовних вимог Позивача у справі і яке підтверджене відповідним рішенням суду першої інстанції. Замовник зобов`язується додатково сплатити Виконавцю гонорар успіху (додаткових винагороду) у розмірі 10 % від суми задоволених позовних вимог по основному зобов`язанню, що орієнтовно складає 13 648 гривень 50 копійок в строки встановлені у пункті 2.4. договору. У разі скасування позитивного рішення суду в апеляційній та/чи касаційній інстанції. Виконавець зобов`язаний повернути Замовнику гонорах успіху протягом 3-х банківських днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги.

Відповідно до п. 2.4 договору оплата послуг здійснюється замовником у наступному прядку:

- в повному обсязі, по факту наданих послуг по закінченню розгляду справи у кожній інстанції протягом 2-х банківських днів з моменту виставлення відповідного рахунку Виконавцем шляхом перерахування гонорару на поточний рахунок Виконавця або готівкою. про що Виконавець, в підтвердження передачі Замовником зазначених коштів, повинен надати останньому відповідну акт-розписку.

Згідно п. 2.5 Договору здавання наданих послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюються сторонами по закінченню розгляду справи у кожній інстанції шляхом підписання повноважними представниками Сторін Акта приймання-передачі послуг.

Підписання Акта приймання-передачі послуг представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку до наданих послуг (п. 2.6 Договору).

15.10.2024 між Виконавцем та Замовником підписано Акт прийняття - передачі послуг, відповідно до якого:

1) Виконавцем, у період з 01.06.24 року по 15.10.24 року були надані наступні юридичні послуги з метою забезпечення можливості проведення судового захисту інтересів Замовника у справі № 910/9714/24 предметом якої є з ТОВ "СПЕЦТЕХНІКА 2017" () на користь ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "БЕТОН МАРКЕТ" () суми заборгованості за фактично наданні але в повному обсязі не оплачені послуги автобетононасосу за період з 16.08.2023 року по 04.12.2023 року, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи, підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів судом, вироблення фотокопій документів та надсилання іі сторонам та суду - 9,5 год. - 8 000, 00 грн.

- підготовка клопотання про долучення додаткових доказів та оригіналів документів від 09.09.24 року, формування пакету документів для суду - 1 год. - 1000, 00 грн.;

- підготовка клопотання про долучення додаткових доказів від 30.09.24 року, формування пакету документів для суду - 2 год. - 1000, 00 грн.

2) Вартість гонорару успіху у зв`язку з позитивним вирішенням справи для Замовника - 13 648, 50 грн.

3) Загальна вартість наданих послуг з правничої допомоги без урахування гонорару успіху у сулі першої інстанції склала - 10 000 грн.

4) Загальна вартість наданих послуг з правничої допомоги з урахуванням гонорару успіху у суді першої інстанції склала - 23 648, 50 грн.

5) Сума оплаченого Замовником авансу - 0 гривень.

Сума, що підлягає оплаті на користь Виконавця з урахуванням сплаченого авансу за даним актом складає - 23 648, 50 грн.

На оплату юридичних послуг позивачу виставлений рахунок №15/10/1 від 15.10.2024 на суму 23 648, 50 грн.

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 15.10.2024 ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" здійснило оплату юридичних послуг на рахунок Адвокатського об`єднання "Міхантьєв, Чулой та партнери" - 23 648, 50 грн.

Відповідачем до суду не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Така позиція випливає із правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження того, що Міхантєв М.Д. є адвокатом, позивачем до його позовної заяви було долучено копії: відповідного свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 12.03.2019 серії ЗП № 002064, а також ордеру від 01.06.2024 серія АР №1097671, що підтверджують повноваження вказаного адвоката на представництво інтересів ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" в суді.

Поряд з цим, стосовно наведених в акті приймання передачі послуг б/н від 15.10.2024 послуг, які стосуються ознайомлення з матеріалами справи, підготовці позовної заяви, розрахунку позовних вимог, клопотання про витребування доказів судом, вироблення фотокопій документів, місцевий суд врахував, що фактично адвокатом надано допомогу лише в написанні позовної заяви та підготовці до подачі позову до канцелярії суду, у тому числі: роздрукування позову та наданих ТОВ "ТБ "БЕТОН МАРКЕТ" первинних документів. При цьому, позивачем фактично заявлені вимоги виникли за договором надання послуг, що не вимагало від адвоката складнощів у проведенні підбору нормативно-правової бази; позивачем заявлені вимоги про стягнення основного боргу без пені, процентів та втрат від інфляції.

Також, матеріали справи містять клопотання представника позивача від 09.09.2024 про доручення додаткових доказів та оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду). Дане клопотання надійшло до суду 11.09.2024 та зареєстровано за № 07-11/80723/24. Підготовка даного клопотання відповідає даним Акта приймання-передачі послуг від 15.10.2024. Отже витрати у цій частині визнані обґрунтованими.

У той же час, судом першої інстанції відхилені посилання в акті приймання-передачі послуг від 15.10.2024 на вид послуги: підготовка клопотання про долучення додаткових доказів від 30.09.2024, формування пакету документів для суду, оскільки такі докази не бралися до уваги у розгляді даної справи. Отже витрати в цій частині не підлягають відшкодуванню.

Також суд першої інстанції зазначив у рішенні, що наявні у справі Договір про надання правової допомоги, Акт приймання передачі коштів, Акт приймання - передачі послуг, де вказані ставки та розрахунки не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а також відповідати складності справи.

Врахувавши, що справа визначена як малозначна, з огляду на що її розгляд здійснювався у порядку спрощеного провадження, суд першої інстанцнії дійшов висновку, що розумним розміром витрат на послуги адвоката у даному спорі є сума 6 000, 00 грн, інші заявлені витрати на послуги адвоката є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.

Щодо передбаченого Договором про надання правничої допомоги (юридичних послуг) б/н від 01.06.2024 та зазначеного в акті приймання передачі послуг б/н від 15.10.2024 гонорару успіху у розмірі 13 648, 50 грн у разі прийняття судом рішення на користь замовника (ТОВ "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "БЕТОН МАРКЕТ"), суд зазначив таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зазначила, що в рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху.

Велика Палата Верховного Суду у названій постанові дійшла висновку про можливість існування гонорару успіху як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як гонорар успіху, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Верховний Суд у постанові від 28 липня 2022 року у справі № 903/781/21 зазначив про те, що Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правила адвокатської етики надають визначення поняття "гонорар" без поділу цього поняття на види. Зокрема норми зазначених закону та Правил не передбачають такі різновиди винагороди (гонорару) як основний, додатковий чи "гонорар успіху", що свідчить про те, що поняття "гонорар", яке міститься у зазначених нормативно-правових актах, є загальним, під яким розуміється як основна, так і додаткова винагороди.

Місцевий суд врахував, що погоджений сторонами розмір гонорару успіху є за своєю суттю погодженою сторонами ціною договору в розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України, статті 189 Господарського кодексу України, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства гонорар безвідносно до його виду (основний, додатковий (гонорар успіху) є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тобто є платою за виконану роботу/надані послуги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №922/1964/21 від 16.11.2022 також зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

У даному випадку, гонорар успіху, погоджений сторонами в Договорі про надання правничої допомоги (юридичних послуг) б/н від 01.06.2024 під відкладальною умовою (в разі прийняття судом рішення на користь замовника), є складовою частиною гонорару адвоката, а тому має бути компенсована за рахунок іншої сторони, у даному випадку, - за рахунок відповідача.

Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 5.46. постанови від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, відповідно до якого відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката.

Оцінивши подані заявником докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу, з урахуванням критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення таких витрат, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 648, 50 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають положенням статей 123, 126, 129, 244 ГПК України та прийняті з урахуванням всіх необхідних принципів та критеріїв розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката, та на підставі поданих доказів.

Необхідно зазначити, що вирішення питання щодо розподілу витрат на оплату послуг адвоката є дискрецією суду, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності та реалізується ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження та оцінки доказів за правилами статей 210, 86 ГПК України.

Сама лише незгода однієї сторони з розміром визначених іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, без належного доведення їх неспівмірності зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо, не може бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий суд обґрунтовано задовольнив частково заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнув з відповідача на користь позивача 19 648, 50 грн, з яких: 6 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу; 13 648, 50 грн - витрати на сплату гонорару успіху.

Доводи апеляційної скарги не отримали підтвердження, таким чином, колегія суддів зазначає, що скарга є необґрунтованою, а тому додаткове рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

Оскільки апеляційна скарга на додаткове рішення першої інстанції не є об`єктом справляння судового збору, розподіл судових витрат за наслідками апеляційного перегляду цього рішення не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХНІКА 2017" залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/9714/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова