ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.01.2025м. ДніпроСправа № 904/51/25

Суддя Дупляк С.А., розглянувши матеріали

за позовом Обласного комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ"

до Комунального підприємства "Нікопольська міська лікарня №4" Нікопольської міської ради

про усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в:

Обласне комунальне підприємство "ФАРМАЦІЯ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 06.01.2025 за вих. №б/н до Комунального підприємства "Нікопольська міська лікарня №4" Нікопольської міської ради (далі - відповідач) у якій просить:

усунути перешкоди у здійсненні обласним комунальним підприємством "Фармація" свого права користування і розпорядження нежитловими приміщеннями загальною площею 23 кв. м (прим. 38а, 39) і 29,2 кв. м (прим. 24, 25), які розташовані на першому поверсі в будівлі (літ. А-5) КП «Нікопольська міська лікарня № 4» НМР» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, просп. Трубників, 50, шляхом виселення з цих приміщень Комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 4» Нікопольської міської ради;

заборонити Комунальному підприємству «Нікопольська міська лікарня № 4» Нікопольської міської ради» (ідентифікаційний код 25539007) будь-яким способом чи дією перешкоджати обласному комунальному підприємству "Фармація" користуватися і розпоряджатися нежитловими приміщеннями загальною площею 23 кв. м (прим. 38а, 39) і 29,2 кв. м (прим. 24, 25), які розташовані на першому поверсі в будівлі (літ. А-5) КП «Нікопольська міська лікарня № 4» НМР» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, просп. Трубників, 50.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/51/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025.

Перевіривши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2025 набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", статтею 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3.028,00 грн.

Позивачем додано до позовної заяви в якості доказу сплати судового збору платіжну інструкцію від 18.12.2024 №27604 на суму 6.056,00 грн.

Однак, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2025 №4/25, платіжний документ був використаний у справі №904/5568/24, суддя Васильєв О.Ю.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою від 03.01.2025 у справі №904/5568/24 позовну заяву Обласного комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ" повернуто разом з додатками.

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого за платіжною інструкцією від 18.12.2024 №27604 на суму 6.056,00 грн.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Та обставина, що позивач станом на даний момент не звернувся до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі №904/5568/24 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції від 18.12.2024 №27604 на суму 6.056,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/51/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі №904/5568/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону).

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника/позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

За таких обставин прийняття судом платіжної інструкції від 18.12.2024 №27604 на суму 6.056,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/51/25 з високою імовірністю буде мати наслідком безпідставне повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 6.056,00 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 6.056,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на ймовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин платіжна інструкція від 18.12.2024 №27604 на суму 6.056,00 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Отже, платіжна інструкція від 18.12.2024 №27604 на суму 6.056,00 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу сплати судового збору за подання позову у даній справі.

Тому, недоплата судового збору за подання позову у даній справі становить 4.844,80 грн. (відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 234, 235 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без руху.

Запропонувати позивачу надати до господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 4.844,80 грн.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом трьох днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Дупляк