РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025Справа № 910/10995/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крона Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивна база відпочинку "Браво Кідс"

про стягнення 302 248,49 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Крона Плюс" (далі - ТОВ "Компанія Крона Плюс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СБВ "Браво Кідс" (далі - ТОВ "СБВ "Браво Кідс", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 302 248,49 грн за договором про надання послуг № 76 від 01.04.2024.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині оплати наданих послуг у встановлений договором строк. У позові ТОВ "Компанія Крона Плюс" просить стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 289 626,78 грн, 3% річних у сумі 1 305,69 грн та пеню у сумі 11 316,05 грн, що разом складає 302 248,49 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2024 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 01.04.2024 між ТОВ "Компанія Крона Плюс" (виконавець) та ТОВ "СБВ "Браво Кідс" (замовник) був укладений договір про надання послуг № 76 (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати такі послуги: надання послуг по відновленню працездатності (гідродинамічне очищення) артезіанської свердловини № 1 (40-81) на території підприємства ТОВ «СБВ «Браво Кідс» Бориспільського району Київської області (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору замовник зобов`язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у п. 1.1 цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору надані послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується обома сторонами. У цьому договорі під актом сторони розуміють акти, складені за типовою формою КБ-2в та довідки складені за типовою формою КБ-3.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що вартість послуг визначається відповідно до договірної ціни, що є невід`ємною частиною цього договору. Договірна ціна розраховується у відповідності з кошторисними нормами України «Настанова з визначення вартості будівництва» з використанням державних та відомчих ресурсних елементних кошторисних норм.

Відповідно до п. 2.1 - 2.2 договору загальна сума договору складає 289 626,78 грн без ПДВ. Кінцева сума договору може змінюватись, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

За надані послуги згідно з п. 1.1 договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг. Оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточних рахунок виконавця. Кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п. 3.2 здійснюється не пізніше 31.05.2024 (п. 3.1 - 3.3 договору).

Згідно з п. 4.2.6 договору замовник зобов`язаний своєчасно прийняти та оплатити надані послуги. Прийом наданих виконавцем послуг оформлюється актом(ми) здачі-прийняття наданих послуг та здійснюється замовником протягом 2-х днів з моменту його повідомлення про готовність послуг приймання. У випадку наявності недоліків або дефектів наданих послуг, замовник зобов`язаний у цей термін вмотивовано письмово повідомити виконавця про відмову від підпису актів (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 12.1 договору він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині виконання взятих на себе зобов`язань - до повного їх виконання сторонами.

Дослідивши зміст указаної угоди, суд встановив, що укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що визначені договором.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач надав у травні 2024 року відповідачу послуги на загальну суму 289 626,78 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконаних робіт від 14.05.2024 та довідкою про вартість виконаних робіт від 14.05.2024, підписаними представниками сторін без зауважень та заперечень.

Проте відповідач свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 289 626,78 грн.

Матеріали справи свідчать, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості № 5 від 28.06.2024 та претензію № 1/07-24 від 23.07.2024, до яких було додано акт звірки взаєморозрахунків щодо визначеної суми основного боргу.

Відповідач, зі свого боку, відповідей на вказані претензії не надав, заборгованість в сумі 289 626,78 грн відповідно до акту звірки взаєморозрахунків не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 ГК України.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідач не надав, доводів позивача не спростував, а в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача щодо обсягів наданих позивачем послуг, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 289 626,78 грн плати за надані послуги підлягають задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 11 316,02 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У пункті 6.4 договору сторони погодили, що при несвоєчасній оплаті замовником вартості наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми неперерахованих коштів.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому суд зазначає, що передбачений приписом ч. 6 ст. 232 ГК України строк за порушення грошових зобов`язань, не є позовною давністю, а є періодом часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду (п. 2.5 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Дослідивши та перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, господарський суд дійшов висновку, що він є правильним, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 11 316,02 грн пені підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у 3 % річних у сумі 1 305,69 грн суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту статей 612, 625 Цивільного кодексу України вбачається, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Із наведених норм права вбачається, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку, що нарахування позивачем матеріальних втрат є правомірним.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку 3% річних в сумі 1 305,69 грн у межах заявленого позивачем періоду, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично правильними, а відтак, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крона Плюс" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крона Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивна база відпочинку "Браво Кідс" про стягнення 302 248,49 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивна база відпочинку "Браво Кідс" (03117, м. Київ, просп. Берестейський, буд, 67, корп. 3, поверх 4 ідентифікаційний код 40667742) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крона Плюс" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд., 16/13, ідентифікаційний код 32492718) основний борг у сумі 289 626 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять шість) грн 78 коп., пеню у сумі 11 316 (одинадцять тисяч триста шістнадцять) грн 02 коп., 3% річних у сумі 1 305 (одна тисяча триста п`ять) грн 69 коп. та судовий збір у сумі 3 626 (три тисячі шістсот двадцять шість) грн 98 коп.

Повне судове рішення складене 13 січня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.