ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1122/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства "ФГ "Терра"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоком"

про стягнення 146249,00 грн.

Процесуальні дії по справі.

Фермерське господарство "ФГ "Терра" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоком" 146249,00 грн., з яких: 117000,00 грн. боргу, 7597,00 грн. відсотків річних, 21652,00 грн. інфляційних.

Ухвалою суду від 11.11.2024р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов договору № Е865 від 01.02.2022р. перерахував відповідачу 117000,00 грн. попередньої оплати, однак відповідач свої зобов`язання щодо виготовлення та поставки комплекту каркасного дерев`яного будинку не виконав.

Вимоги позивача щодо повернення сплаченої суми відповідач не виконав.

У зв`язку з неповерненням перерахованої суми попередньої оплати, позивач нарахував до стягнення з відповідача 7597,00 грн. відсотків річних та 21652,00 грн. інфляційних.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 11.11.2024 надіслана на поштову адресу відповідача, вказану в договорі №Е865 від 01.02.2022р., була доставлена 02.12.2024 (а.с.32). Окрім того, з метою повідомлення відповідача вказана ухвала також була надіслана на електронну пошту ТОВ "Хоком".

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.02.2022р. між Фермерським господарством "ФГ "Терра" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хоком" (постачальник) був укладений договір №Е865 на виготовлення каркасного дерев`яного будинку (а.с.5-6), згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується у строки та на умовах, визначених у цьому договорі, виготовити комплект каркасного дерев`яного будинку, у відповідності до розрахунку конструкцій та специфікації (додаток №2 до цього договору, що є його невід`ємною частиною) та пояснювальної записки (додаток №3 до цього договору, що є його невід`ємною частиною).

Відповідно до п.2.1 договору на підставі архітектурного рішення (додаток №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною) та інших вихідних даних, визначених чинним законодавством України, постачальник протягом 21 робочого дня виготовляє комплект каркасного дерев`яного будинку.

Згідно п.2.2 договору постачальник повідомляє покупця про готовність комплекту каркасного дерев`яного будинку до передачі та день, коли покупець може їх отримати у будь-який можливий спосіб не пізніше як за 3 банківські дні до моменту передачі комплекту каркасного дерев`яного будинку у власність покупця.

Пунктами 3.1, 3.3 договору сторони визначили, що загальна ціна комплекту каркасного дерев`яного будинку, викладена у додатку №2 цього договору.

Покупець здійснює розрахунки за цим договором наступним чином:

При підписанні цього договору, покупець сплачує постачальнику платіж в розмірі 117000,00 грн.

Наступний платіж в розмірі 180121,00 грн., покупець сплачує перед відвантаженням комплекту каркасного дерев`яного будинку. Про готовність до відвантаження комплекту каркасного дерев`яного будинку постачальник повідомляє покупця відповідно до п.2.2 цього договору.

Додатком №1 до договору сторони погодили архітектурне рішення (а.с.7), додатком №3 - пояснювальну записку (а.с.8).

Додатком №2 до договору сторони визначили, що загальна сума до сплати за комплект каркасного дерев`яного будинку становить 297121,00 грн. (а.с.9).

Позивач на підставі рахунку-фактури від 08.02.2022р. здійснив попередню оплату товару в сумі 117000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №124 від 08.02.2022р. (а.с.10, 11).

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо виготовлення комплекту каркасного дерев`яного будинку, позивач 12.08.2022р. направив йому лист №23 від 01.08.2022р. з вимогою повернути сплачену суму попередньої оплати (а.с.12).

Відповідач вказану вимогу не виконав, попередню оплату не повернув.

За вказаних обставин, Фермерське господарство "ФГ "Терра" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоком" 146249,00 грн., з яких: 117000,00 грн. боргу, 7597,00 грн. відсотків річних, 21652,00 грн. інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд встановив, що господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору на виготовлення каркасного дерев`яного будинку №Е865 від 01.02.2022р., який за своєю правовою природою є договором підряду.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч.2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Матеріали справи свідчать, що позивачем було здійснено часткову передоплату каркасного будинку в сумі 117000,00 грн. (а.с.10).

В свою чергу відповідач свої зобов`язання щодо виготовлення комплекту каркасного дерев`яного будинку, у визначений п.2.1 договору строк, не виконав.

Позивач, скориставшись наданим йому правом, надіслав відповідачу лист від 01.08.2022р., в якому вимагав повернення сплаченої суми авансу протягом 7 робочих днів (а.с.12).

Фактично з боку замовника відбулася відмова від договору у зв`язку з тим, що підрядник своєчасно не розпочав роботу та не виконує її.

Обґрунтовуючи правові підстави звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на приписи ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України, які містять загальні положення щодо зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019р. у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19 ), висновки якої є обов`язковими для суду в силу ст.236 ГПК України, викладено позицію, згідно якої саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25.06.2019 року у справі №924/1473/15 та від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 висловила правову позицію про те, що суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін.

Виходячи з встановленого судом факту перерахування коштів позивачем та з огляду на те, що відповідачем роботи не виконані, суд вважає, що сплачені позивачем кошти є збитками, які останній поніс внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання.

Відповідно до 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

З огляду на положення статті 224 ГК України, статей 22, 611, 614, 623 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як вже вказувалося, матеріалами справи підтверджено факт перерахування позивачем відповідачу 117000,00 грн. авансового платежу за виготовлення каркасного будинку. Докази в підтвердження виконання відповідачем робіт в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань, покладених на відповідача, та понесеними позивачем витратами на оплату робіт, які фактично є збитками.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині виконання робіт з виготовлення каркасного будинку в даному випадку покладено на відповідача, і останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 117000,00 грн., які є збитками.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних суд зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 7597,00 грн. 3% річних, нарахованих за період з 24.08.2022 по 23.10.2024, а також 21652,00 грн. інфляційних, нарахованих за період вересень 2022 року - вересень 2024 року (розрахунок - а.с.3).

Початок виникнення прострочення позивач визначає, виходячи з надісланої відповідачу 12.08.2022р. вимоги, згідно якої останній мав сплатити 117000,00 грн. протягом 7 робочих днів, тобто до 23.08.2022р. включно.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що вони нараховані у меншому розмірі, ніж визначена судом сума на підставі вихідних даних позивача (7608,42 грн.), а тому стягненню підлягає саме заявлена позивачем сума 7597,00 грн.

Водночас, при обрахунку інфляційних втрат позивачем допущено арифметичну помилку, внаслідок чого нараховано інфляційні втрати у більшому розмірі.

За обрахунками суду обгрунтованим буде розмір інфляційних за період вересень 2022р.-вересень 2024р. - 21630,88 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

В стягненні 21,12 грн. інфляційних суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 146227,88 грн., з яких: 117000,00 грн. збитків, 7597,00 грн. 3% річних, 21630,88 грн. інфляційних.

В стягненні 21,12 грн. інфляційних суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 3027,56 грн., сплачений з задоволених позовних вимог в сумі 146227,88 грн., покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоком" (10001, м.Житомир, вул.Гоголівська, 73 кв.64, ):

на користь Фермерського господарства "ФГ "Терра" (Черкаська обл., Черкаський рн., с.Мошни, вул.Савченка, 324, ):

- 117000,00 грн. збитків;

- 7597,00 грн. 3% річних;

- 21630,88 грн. інфляційних;

- 3027,56 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення рішення.

Повне рішення складено: 10.01.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з повід)

3- відповідачу на поштову адресу: (10001, м. Житомир, проспект Незалежності ,184, офіс 210 (рек. з пов)