ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/1262/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , Черкаська область, м.Сміла, вул.Кармелюка,5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Смілянська Хлодня", Черкаська область, Черкаський район, с.Холоднянське, вул.Отамановського Валентина,24-Б

про стягнення 214321,60 грн боргу за договором,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Лесечко М.В. адвокат, за ордером;

від відповідача: Колосар М.Є. адвокат, за ордером в режимі ВКЗ.

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Смілянська Хлодня" з вимогою про стягнення 214321,60 грн заборгованості за договором поставки від 08.07.2022 №08/07/22-ПОСТ, а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 11.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та проведення судового засідання призначено на 07.11.2024; від 07.11.2024 задоволено клопотання представників сторін, проведення судового засідання відкладено на 10.12.2024; від 10.12.2024 проведення судового засідання відкладено на 07.01.2025.

У справу надійшли документи:

від позивача додаткові письмові пояснення від 09.12.2024 (вх.суду №18938/24 від 09.08.2024) (а.с.906-103)з доказами направлення відповідачеві;

- відповідь на відзив (вх.суду №16823/24 від 04.11.2024) (а.с.53-73) з доказами направлення відповідачеві;

від відповідача відзив на позов (вх.суду №16440/24 від 28.10.2024) з доказами направлення позивачеві (а.с.40-48);

заперечення на відповідь на відзив від 11.11.2024 (вх.суду №17299/24 від 12.11.2024) з доказами направлення позивачеві (а.с.91-92);

- додаткові пояснення (вх.суду №202/25 від 07.01.2025) з доказами направлення позивачеві.

В судовому засіданні 07.01.2025:

Представник позивача вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Вказує на тривалі сезонні відносини з відповідачем з приводу постачання на завод промислових об`ємів сировини для виготовлення свіжемороженої продукції. Надано для огляду судом оригінали поданих у справу копій документів. Повідомлено про неможливість надання суду витребуваних документів стосовно джерела походження сировини для постачання заводу, замовлення заводу на сировину; наявність холодильного та сортувального обладнання, документи про підготовку напівфабрикатів до відвантаження; товарно-транспортні накладні чи документи на транспортне експедирування партій сировини; акти приймання-передачі сировини; рахунки на оплату по кожній партії постачання з доказами вручення відповідачеві з-за їх відсутності у позивача.

Представник відповідача вимоги заперечив та вказав, що не укладав з позивачем угод, не отримував сировини від відповідача та не проводив оплату чи інші грошові розрахунки з позивачем на умовах спірного договору поставки від 08.07.2022 №08/07/22-ПОСТ. Просить в позові відмовити.

За результатами судового розгляду судом проголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 ГПК України.

Судом з`ясовано та перевірено доказами взаємовідносини сторін та обставини:

Фізична особа ОСОБА_1 обґрунтовує звернення в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Смілянська Хлодня" не проведенням розрахунків з нею (як ФОП станом на 2022 рік) на суму 214321,60 грн (основна заборгованість) за договором поставки від 08.07.2022 №08/07/22-ПОСТ.

В обґрунтування вимог посилається на підписання між сторонами договору поставки №08/07/22-ПОСТ від 08.07.2022 (а.с.6-7).

До договору поставки сторонами підписано специфікацію щодо якісних та кількісних характеристик ягід та фруктів, режиму їх обробки та доставки на переробку на завод тощо (а.с.8-10 зворот).

За твердженням позивача між сторонами підписано Акт звірки заборгованості за період 1 кварталу 2023 року (а.с.11), в якому виведена заборгованість на користь позивача 214321,60 грн, є предметом спору.

На виконання договору позивачем відповідачеві виписані видаткові накладні (без ПДВ):

- №24 від 05.12.2022 (одне найменування) на суму 3420 грн (а.с.12);

- №15 від 11.10.2022 (п`ять найменувань) на суму 21416,25 грн (а.с.12 зворот);

- №16 від 12.10.2022 (п`ятдесят п`ять найменувань) на суму 69164,20 грн (а.с.13-14);

- №18 від 03.11.2022 (одне найменування) на суму 189225 грн (а.с.14 зворот);

- №19 від 15.11.2022 (одне найменування) на суму 17000 грн (а.с.15);

- №20 від 28.11.2022 (одне найменування) на суму 686791 грн (а.с.15 зворот);

- №21 від 03.11.2022 (одне найменування) на суму 1980 грн (а.с.16);

- №22 від 04.11.2022 (одне найменування) на суму 72 грн (а.с.16 зворот);

- №23 від 05.12.2022 (одне найменування) на суму 540 грн (а.с.17);

- №27 від 28.12.2022 (одне найменування) на суму 36550 грн (а.с.17 зворот);

- №1435 від 11.10.2022 (п`ятдесят три найменування) на суму 315989,15 грн (а.с.18-19).

Позивач заявляє про проведення з ним часткового розрахунку за поставки в період 11.11.2022 28.11.2022 (а.с.20).

Позивач посилається на витяг з банківського реєстру про перерахування коштів відповідачем за отриману сировину 30.09.2022 в сумі 250000 грн.

Ухилення відповідача від проведення розрахунків стали причиною звернення позивача в суд за захистом порушеного права та відновлення права на повний та належний розрахунок. Представник позивача вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Подано оригінали документів для огляду судом.

Відповідач вимоги заперечив та вказав, що ніяких договірних відносин з позивачем немає, ніякого майна не отримував, а разове перерахування коштів на підставі рахунку на оплату не свідчить про тривалі договірні господарські відносини між сторонами. Заперечив підписання специфікації та накладних до договору. Просить в позові відмовити повністю.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Позивач на момент вчинення господарських операцій (2022 рік) та відповідачі є самостійними юридичними особами, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ, суб`єктом господарювання на ринку послуг України.

Місце проведення господарської діяльності сторін станом на 2022 рік відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.3 ст.5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст.13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Застосування судом норм матеріального права до спірних відносин:

Позивач доводить наявність господарських відносин між сторонами на підставі письмового двостороннього оплатного строкового консенсуального договору поставки №08/07/22-ПОСТ від 08.07.2022 (а.с.6-7), що охоплюється приписами гл.54 ЦК України як різновид договору купівлі-продажу.

Позивач доводить, що до договору поставки сторонами підписано специфікацію щодо якісних та кількісних характеристик ягід та фруктів, режиму їх обробки та доставки на переробку на завод тощо (а.с.8-10 зворот).

За твердженням позивача, між сторонами підписано Акт звірки заборгованості за період 1 кварталу 2023 року (а.с.11), в якому виведена заборгованість на користь позивача 214321,60 грн, яка є предметом спору.

На виконання договору позивачем відповідачеві виписані видаткові накладні (без ПДВ):

- №24 від 05.12.2022 (одне найменування) на суму 3420 грн (а.с.12);

- №15 від 11.10.2022 (п`ять найменувань) на суму 21416,25 грн (а.с.12 зворот);

- №16 від 12.10.2022 (п`ятдесят п`ять найменувань) на суму 569164,20 грн (а.с.13-14);

- №18 від 03.11.2022 (одне найменування) на суму 189225 грн (а.с.14 зворот);

- №19 від 15.11.2022 (одне найменування) на суму 17000 грн (а.с.15);

- №20 від 28.11.2022 (одне найменування) на суму 686791 грн (а.с.15 зворот);

- №21 від 03.11.2022 (одне найменування) на суму 1980 грн (а.с.16);

- №22 від 04.11.2022 (одне найменування) на суму 72 грн (а.с.16 зворот);

- №23 від 05.12.2022 (одне найменування) на суму 540 грн (а.с.17);

- №27 від 28.12.2022 (одне найменування) на суму 36550 грн (а.с.17 зворот);

- №1435 від 11.10.2022 (п`ятдесят три найменування) на суму 315989,15 грн (а.с.18-19).

Відповідач заперечив укладання спірного договору поставки №08/07/22-ПОСТ від 08.07.2022 (а.с.6-7) з відповідачем та проведення з ним будь-яких господарських операції, оскільки позивач не доводить походження сировини, наявність спеціального холодильного обладнання, транспортного обладнання для доставки заявлених об`ємів сировини на завод.

Позивач не зміг надати суду документи про: джерело походження сировини для постачання заводу; замовлення заводу на сировину; наявність холодильного та сортувального обладнання; документи про підготовку напівфабрикатів до відвантаження тощо; товарно-транспортні накладні чи документи на транспортне експедирування партій сировини з огляду на значні разові об`єми сировини для постачання; акти приймання-передачі сировини; рахунки на оплату по кожній партії постачання з доказами вручення відповідачеві, про що вказував суд в своїх ухвалах.

Співставленням судом у судовому засіданні оригіналів поданих позивачем документів з копіями документів у матеріалах справи, що подані позивачем при зверненні з позовом (документи виконані в одному форматі та роздруковані на аркушах А-4) встановлена невідповідність підписів від імені позивача в оригіналах та копіях одних і тих же документів, що відображено в протоколі судового засідання і з чим погодився представник позивача. Тобто подані позивачем документи на обґрунтування своїх вимог до відповідача суд визнає неналежними доказами, що не можуть бути покладені в основу рішення суду.

Крім того, позивач не доводить належними первинними доказами та бухгалтерськими документами проведення з ним часткового розрахунку за поставки в період 11.11.2022 28.11.2022 (а.с.20) саме на умовах спірного письмового оплатного договору поставки №08/07/22-ПОСТ від 08.07.2022 (а.с.6-7).

Відповідач категорично заперечив проведення грошових розрахунків з позивачем за сировину на умовах спірного договору.

Обґрунтування належності способу захисту у спірних правовідносинах

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

На підставі аналізу документів, застосування допустимості та вірогідності зібраних доказів у справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача з мотивів їх необґрунтованості, безпідставності та недоведеності порушеного права, оскільки подані докази позивача не заслуговують на довіру.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України суд має здійснити розподіл понесених сторонами судових витрат. З огляду на відмову в задоволенні позову понесені витрати покладаються повністю на позивача та не стягуються.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Смілянська Холодня", Черкаська область, Черкаський район, с.Холоднянське, вул.Отамановського Валентина,24-Б, , номер рахунку в банку невідомий

про стягнення 214321,60 грн боргу - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 09.01.2025

Суддя Г.М.Скиба