УХВАЛА

м. Київ

13.01.2025Справа № 910/259/25
Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ Лідер" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ Лідер" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (далі - Компанія) 245 000,00 грн заборгованості за виконані роботи (надані послуги) з абонентського інформаційно-технологічного обслуговування обладнання за листопад 2024 року за договором про надання послуг з інформаційно-технологічного обслуговування від 1 жовтня 2020 року № 001010020.

В обґрунтування своєї заяви Товариство посилалося на те, що 30 листопада 2024 року між ним та боржником було підписано акт надання послуг № 197 про те, що заявником було надано, а Компанією - прийнято, послуги з абонентського інформаційно-технологічного обслуговування обладнання за листопад 2024 року за договором про надання послуг з інформаційно-технологічного обслуговування від 1 жовтня 2020 року № 001010020 на загальну суму 245 000,00 грн. Водночас боржник свої зобов`язання щодо оплати послуг Товариства, наданих останнім у листопаді 2024 року за вказаним актом, не виконав, у зв`язку з чим заявник звернувся до Господарського суду міста Києва про стягнення основної заборгованості.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (стаття 148 ГПК України).

Пунктом 6 частини 1 статті 152 ГПК України встановлена безумовна підстава для відмови у видачі судового наказу, зокрема, у разі якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 9 грудня 2024 року Господарським судом міста Києва (суддя Ващенко Т.М.) було видано судовий наказ № 910/14927/24 про стягнення з Компанії на користь Товариства 245 000,00 грн заборгованості за виконані роботи (надані послуги) з абонентського інформаційно-технологічного обслуговування обладнання за листопад 2024 року за договором про надання послуг з інформаційно-технологічного обслуговування від 1 жовтня 2020 року № 001010020, а також 302,80 грн судового збору.

Крім того, з відомостей, які містяться в програмі "Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що текст заяви Товариства про видачу відповідного судового наказу в справі № 910/14927/24 є аналогічним за змістом тексту заяви у цій справі.

При цьому відповідно до пунктів 3 та 4 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписами пункту 5 частини 2 статті 150 ГПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У тексті заяви про видачу судового наказу Товариство на підтвердження свого права вимоги посилається на акт надання послуг від 30 листопада 2024 року № 197 та лист боржника від 2 грудня 2024 року № 10-19/93. Ці документи також зазначені в переліку додатків до заяви. Однак, акт надання послуг від 30 листопада 2024 року № 197 та лист боржника від 2 грудня 2024 року № 10-19/93 у матеріалах заяви Товариства відсутні.

Натомість, до заяви Товариство долучило документи, які, у порушення вищевказаних приписів Кодексу, в переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, відсутні, а саме: акт надання послуг від 31 грудня 2024 року № 214 та лист Компанії від 6 січня 2025 року № 10-19/02.

За приписами частини 2 статті 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Частиною 2 статті 152 ГПК України встановлено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Оскільки судом встановлено наявність обставин, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 152 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 150, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ІТ Лідер" у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" 245 000,00 грн заборгованості за виконані роботи (надані послуги) з абонентського інформаційно-технологічного обслуговування обладнання за листопад 2024 року за договором про надання послуг з інформаційно-технологічного обслуговування від 1 жовтня 2020 року № 001010020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 13 січня 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко