ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м.Дніпро Справа № 904/3958/22 (183/4025/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.

представники учасників провадження:

від прокуратури: Скрипник К.Ю. (в залі суду);

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 (суддя Примак С.А., м. Дніпро, повний текст рішення підписаний 23.02.2024) у справі № 904/3958/22 (183/4025/22)

за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради

до ОСОБА_1

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, в інтересах Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 26.07.2022 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 2 га.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.09.2022 у справі №183/4025/22 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

17.04.2023 від Дніпропетровської обласної прокуратури до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява про заміну предмету позову (а.с. 203-217, том1).

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 17.04.2023 від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло клопотання №15/1-376вих23 від 16.03.2023 про повернення до стадії підготовчого провадження, яке задоволено ухвалою суду від 17.04.2023.

28.04.2023 від арбітражної керуючої Захарчук Ксенії Олегівни до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява №02-01/70 від 28.04.2023 про вступ у справу у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

05.06.2023 від Дніпропетровської обласної прокуратури до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №183/4025/22 задоволено клопотання прокурора про передачу справи за підсудністю та постановлено справу №183/4025/22 за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах провадження у справі №904/3958/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.07.2023, справу №183/4025/22 відповідно до положень частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передано на розгляд судді Примака С.А, в провадженні якого перебуває справа №904/3958/22 про визнання неплатоспроможним ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до вказаного протоколу справі за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, в інтересах Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 904/3958/22 (183/4025/22).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Усунено перешкоди у здійсненні Піщанською сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, площею 2 га, з кадастровим номером :01:402:0031, шляхом її повернення на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради (ідентифікаційний код 04338836) з незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2 га, кадастровий номер :01:402:0031 у Державному земельному кадастрі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 3 271,00 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 у справі № 904/3958/22 (183/4025/22), в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 2 га відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не взята до уваги та обставина, що спірна земельна ділянка на момент її відведення і надання у приватну власність ОСОБА_1 не відносилась до водного фонду та знаходиться за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, за межами рекреаційного призначення, територій і об`єктів природно-заповідного фонду в Новомосковському районі Дніпропетровської області, що встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 06.12.2011 у справі № 6/5005/9069/2011. Постанова Дніпропетровського апеляційного суду від об.12.2011 у справі № 6/5005/9069/2011 підтверджує доводи відповідача про законність набуття права власності.

Також скаржник посилається на те, що суд помилково прийняв рішення, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031, розташована на острові у північно- західній частині Самарської затоки, належить до земель водного фонду та відповідно до положень ст. 4 Водного кодексу України та ст. ст. 58, 59, 84 Земельного кодексу України, оскільки матеріали справи не містять доказів, що спірна земельна ділянка входить до складу групи земельних ділянок, оточених зі всіх сторін водою, тобто розташованих на острові, який не зайнятий лісами у відповідності до вимог Закону України Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність, Закону України Про географічні назви, Постанови КМУ від 11.05.2006 № 622 Про затвердження Положення про Державний реєстр географічних назв.

Крім того, апелянт звертає увагу, що при ухваленні рішення суд першої інстанції помилково не врахував, що у матеріалах справи відсутні рішення Дніпропетровської обласної ради про створення й оголошення території земельної ділянки загальною площею 70 га, яка розташована у Самарських плавнях (водно-болотні угіддя пониззя р. Самари між м. Новомосковськ і м. Дніпро), об`єктами природно-заповідного фонду, не надано до матеріалів справи, згідно з вимогами ст. 52 ЗУ Про природний заповідний фонд України, спеціальних проєктів створення природних заповідників.

В порушення приписів п.1 ст.74 ГПК України, суд першої інстанції не звернув увагу, що матеріали справи не містять доказів визнання стосовно географічного об`єкта природно-заповідного фонду Самарські плавні, що резервується згідно рішення Дніпропетровської обласної ради Про природно-заповідний фонд області від 19.03.2002 № 525-22/ЗЗІІІ (№ 16 за переліком цінних природних територій, що резервується для подальшого заповідання).

Отже, господарський суд дійшов помилкових висновків про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031, розташована на острові у північно-західній частині Самарської затоки, належить до земель водного фонду та відповідно до положень ст. 4 Водного кодексу України та ст. ст. 58, 59, 84 Земельного кодексу України, з огляду на її цільове призначення, не передбачає можливості її відведення у приватну власність за категорією земель - землі сільськогосподарського призначення, враховуючи висновок суду про неможливість її передачі у власність розпорядженням голови районної державної адміністрації та наявність підстав для її повернення на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради з незаконного володіння, враховуючи обставини, встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 06.12.2011 у справі № 6/5005/9069/2011, а також те, що Прокурором не доведено того, що спірна земельна ділянка віднесена до земель водного фонду.

Дніпровська обласна прокуратура у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 у справі № 904/3958/22 (183/4025/22) залишити без змін.

Вважає, що апеляційна скарга не містить жодних обставин, які б свідчили про допущення Господарським судом Дніпропетровської області при винесенні рішення від 15.02.2024 порушень норм матеріального чи процесуального права, а є повторним викладенням заперечень відповідача, яким надано відповідну оцінку судом першої інстанції при розгляді справи по суті, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024, справу №904/3958/22 (183/4025/22) передано колегії суддів у складі: Коваль Л.А. (головуючий, доповідач), Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

Ухвалою суду від 27.03.2024 матеріали справи витребувано із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

01.04.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2024 апеляційну скаргу залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- сплати (доплати) судового збору у встановленому порядку, розмірі (у сумі 2 841, 00 грн) та на належні реквізити.

02.05.2024 апелянтом подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами їх усунення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2024 (колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.) відкрито апеляційне провадження у справі за вищевказаною апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 22.08.2024.

Судове засідання, призначене на 22.08.2024 не відбулося у зв`язку з перебуванням на лікарняному члена колегії у справі головуючого судді-доповідача Коваль Л.А.

07.10.2024 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до пункту 2.6.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/3958/22 (183/4025/22).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024, справу №904/3958/22 (183/4025/22) передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г.(головуючий, доповідач), Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою суду від 10.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 прийнято до свого провадження зазначеною колегією суддів; розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13.01.2025.

В судове засідання 13.01.2025 представники позивача та відповідача не з`явилися, про час та місце повідомлені належним чином.

13.01.2025 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Рзпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації №431 від 19.03.2008 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради, згідно зі списком (а.с.39-41; т. 1).

Розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації №1148-р-08 від 15.07.2008 "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Піщанської сільської ради" затверджено проект із землеустрою, передано у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки громадянам за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради. Надано вказівку громадянам замовити виготовлення Державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.41-44; т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2008 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, згідно з яким ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №1148 від 15.07.2008 є власником земельної ділянки, площею 2,000 га, розташованої на території Піщанської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-08-126-о2679 (а.с.45; т.1). Кадастровий номер земельної ділянки -01-402-0031.

З листа Дніпропетровського обласного виробничого управління водного господарства №1802/11 від 31.08.2009 про надання інформації на запит органу досудового розслідування від 18.08.2009, вбачається, що Самарська затока - штучно утворений об`єкт в результаті затоплення заплави і першої надзапланової тераси р. Самара водами Дніпровського водосховища. В результаті затоплення в Самарській затоці штучно, незатоплені ділянки тераси утворили півострови, острови, підтоплені ґрунтовими водами, частково заболочені, зарослі вологолюбною рослинністю, застою води, відкладення річкових і прибережно річкових наносів. Штучно утворені острови в Самарській затоці належать до земель водного фонду. До таких штучно утворених островів в Самарській затоці належить і острів, на якому розташована спірна земельна ділянка (а.с.50-52; т1).

Згідно висновку Інституту проблем природокористування та екології НАН щодо статусу земельних ділянок, які відведені громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, який 22 червня 2010 року затверджено директором Інституту проблем природокористування та екології НАН, територія, на якій передбачалося проведення комплексу робіт з меліоративного покращення земель і подальшим наданням їх у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (городництво, пасовища, садівництво) розташована у північно-західній частині Самарської затоки (озеро імені Леніна) і за своїм статусом являє собою групу островів загальною площею близько 100 га. Група островів входить до складу території, яка зарезервована для подальшої організації об`єктів природно-заповідного фонду Дніпропетровської області. Рішенням сесії Дніпропетровської обласної ради "Про природно-заповідний фонд області" №525-22/ХХІІІ від 19.03.2002 на цій території планується створити об`єкт природно-заповідного фонду "Самарські плавні. На територіях, що зарезервовані для наступного заповідання об`єктів екологічної мережі (додаток до рішення Дніпропетровської обласної ради "Про внесення змін до рішення обласної ради від 22 березня 2006 року № 768-33/ІV "Про затвердження програми формування та розвитку національної екологічної мережі Дніпропетровської області на 2006-2015 роки"" №576-19/V від червня 2009 року) забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан чи перешкоджає використанню за цільовим призначенням територій, що утворюють екологічну мережу, а саме порушення природних ландшафтів і поверхні ґрунту. Відповідно до статті 4 Водного кодексу України землі, зайняті островами, належать до земель водного фонду. У постійне користування землі водного фонду надаються тільки водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. На островах, що розташовані у північно-західній частині Самарської затоки, розповсюджена деревна рослинність, яка формується окремими групами дерев (ясен звичайний або зелений, лох сріблястий, верба п`яти тичинкова, клен ясенелистий, тополя дельто листа, акація біла та ін.). Зі змісту висновку вбачається, що на висновок представлені, в тому числі: проект землеустрою № В7 (1/2) від 17 липня 2008 року щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району (частина 1), на 219 аркушах; проект землеустрою № В7 (2/2) від 17 липня 2008 року щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району (частина 2), на 236 аркушах.

Окрім того, судом установлено, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року у справі № 183/8071/13-к провадження по кримінальній справі відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України закрито за відсутності в діянні складу злочину.

Зі змісту постанови вбачається, що органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що будучи посадовою особою, призначеного наказом № 12-К від 01.04.2008 на посаду заступника начальника районного відділу земельних ресурсів Дніпропетровської області, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тоді ж приступив до виконання своїх службових обов`язків. На підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації (РДА) № 859 від 27.06.2006 була затверджена оновлена конкурсна комісія з земельних питань, до складу якої, в тому числі, був включений начальник районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_3 , а за відсутності начальника відділу земельних ресурсів Новомосковського району ОСОБА_3 , ОСОБА_2 виконував обов`язки останнього, в тому числі на засіданнях конкурсної комісії при Новомосковської РДА. 29.02.2008 до Новомосковської РДА надійшли заяви 35 громадян України: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_1 , ОСОБА_38 про надання їм у власність земельних ділянок по 2,0 га кожному, в районі торгового павільйону "Маяк" і садового товариства "Троянда", для ведення особистого сільського господарства, на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Після цього, відповідно до розпорядження голови Новомосковської РДА Гуртового І.І., зазначені заяви громадян були направлені до відділу земельних ресурсів Новомосковського району для вивчення та подальшої передачі на розгляд конкурсної комісії.

У зв`язку з тим, що в названий період часу начальник відділу земельних ресурсів Новомосковського району ОСОБА_3 перебував у черговій відпустці, його обов`язки виконував заступник начальника зазначеної державної організації ОСОБА_2 .

Розглянувши зазначені заяви громадян, ОСОБА_2 , будучи службовою особою - заступником начальника Новомосковського районного відділу земельних ресурсів і одночасно секретарем конкурсної комісії при Новомосковської РДА, усвідомлюючи той факт, що згідно статті 58 Земельного кодексу України, землі, зайняті островами, належать до земель водного фонду, а відповідно до статті 59 Земельного кодексу України, землі водного фонду можуть передаватися громадянам лише на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, а також те, що передача земель водного фонду у власність кому-небудь, у тому числі для ведення особистого сільського господарства, заборонена, всупереч інтересам служби і держави, в порушення п.п. 2.8. і 2.9. своєї посадової інструкції прийняв протиправне рішення незаконно передати, зловживаючи своїм службовим становищем, землю трьох належних державі островів, загальною площею 70,0 га, що знаходяться в північно-західній частині Самарської затоки озера ім. В.І. Леніна, вказаним вище громадянам України у власність для ведення особистого сільського господарства.

12.03.2008 у приміщенні Новомосковської РДА відбулося планове засідання конкурсної комісії з земельних питань, в ході якого ОСОБА_2 , виступаючи в якості начальника районного відділу земельних ресурсів і одночасно секретарем зазначеної конкурсної комісії, доповів членам останньої про надходження до названої адміністрації вище перелічених заяв громадян, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в порушення п. 2.9. своєї посадової інструкції та вимог земельного законодавства України, запропонував передати у власність даними громадянам земельні ділянки по 2,0 га кожному для ведення особистого сільського господарства, розташовані на островах озера ім. В.І. Леніна на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області, в районі торгового павільйону "Маяк" і садового товариства "Троянда". При цьому, будучи фахівцем у галузі земельного законодавства України, а також згідно займаної посади зобов`язаним його дотримуватися, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи досягнення злочинного результату, нехтуючи своїми службовими обов`язками, навмисно не повідомив іншим членам конкурсної комісії, що згідно ст. 59 Земельного кодексу України, острови є землями водного фонду держави та надання даних земель у власність будь-кому для ведення особистого сільського господарства заборонено чинним законодавством, у зв`язку з чим вищевказані земельні ділянки не підлягали передачі у власність громадянам України.

Після цього, за результатами розгляду заяв названих громадян, а також на підставі доповіді ОСОБА_2 , конкурсною комісією було прийнято рішення рекомендувати Новомосковської державної адміністрації передати у власність вищезазначеним громадянам України, для ведення особистого сільського господарства 35 земельних ділянок, розміром по 2,0 га кожен, що знаходяться на 2 островах озера ім. В.І. Леніна, розташованих на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області.

В цей же день ОСОБА_2 , зловживаючи своїм службовим становищем, з метою подальшого надання до Новомосковської РДА, як секретар конкурсної комісії, підготував в електронному вигляді на службовій ПЕОМ, а після чого роздрукував і підписав протокол засідання конкурсної комісії № 132 від 12.03.2008, в якому вказав вищевказане рішення комісії про виділення даних земель, розташованих на островах. На підставі даного рішення конкурсної комісії, 19.03.2008 начальником відділу земельних ресурсів Новомосковського району Бондарєв М.М. було підготовлено розпорядження голови Новомосковської РДА № 431, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого сільського господарства на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Наприкінці березня 2008 року відповідно до заяв вищевказаних 35 громадян України та зазначеного розпорядження Новомосковської РДА № 431 від 19.03.2008, інженер-геодезист Новомосковського РКП БТІ "Інвентаризатор" ОСОБА_39 , діючи відповідно до встановленої процедури розробки названого проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого сільського господарства, провів заміри на місцевості запланованих до видачі земельних ділянок та визначив, що його площа становить 70,0 га, після чого склав проект акта вибору та обстеження даної земельної ділянки від 20.03.2008, який у подальшому мав бути розглянутий і підписаний представниками контролюючих органів Новомосковського району.

Після цього при невстановлених обставинах названий проект акта вибору та обстеження даної земельної ділянки було передано ОСОБА_2 для розгляду та підпису. 20.03.2008 на виконання задуманого, діючи згідно з процедурою відведення землі, ОСОБА_2 , фактично не провівши візуальне обстеження земельної ділянки, запланованого до передачі у власність громадянам, тобто, діючи в порушення п. 2.8. своєї посадової інструкції та ст. 59 Земельного Кодексу України, зловживаючи своїм службовим становищем, підписав акт вибору та обстеження планованого до передачі у власність вказаної земельної ділянки, загальною площею 70,0 га, що містить відомості про факт нібито проведення ним його візуального обстеження, наявності з`єднання з сушею та придатності до подальшої передачі у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства, після чого, як уповноважена особа, завірив даний документ відбитком печатки відділу земельних ресурсів Новомосковського району Дніпропетровської області. Тоді ж ОСОБА_2 , не бажаючи відмовлятися від задуманого, діючи в порушення державних інтересів і усвідомлюючи той факт, що передача у власність зазначених островів для ведення особистого сільського господарства спричинить тяжкі наслідки для держави, бажаючи досягнення злочинного результату, як заступник начальника Новомосковського районного відділу земельних ресурсів, підписав креслення до названого акта обстеження земельної ділянки, після чого, як уповноважена особа, завірив дані документи відбитком печатки очолюваної ним в цей час державної організації відділу земельних ресурсів Новомосковського району Дніпропетровської області. 23.04.2008, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність названим громадянам України, в тому числі підписані ОСОБА_2 вищевказані акт вибору та обстеження земельної ділянки і креслення до нього, ОСОБА_3 видав укладення номера з 9-933 по 9-968 від 23.04.2008 відносно узгодження названого проекту землеустрою на ім`я громадян України: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_1 , ОСОБА_38 , тим самим, давши згоду від імені Новомосковського районного відділу земельних ресурсів на передачу вище переліченим громадянам України земельних ділянок по 2,0 га кожному, для ведення особистого сільського господарства, на островах озера ім. В.І. Леніна, розташованих на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області. Також, 05.06.2008 ОСОБА_3 , розглянувши підписані ОСОБА_2 вищевказані акт вибору та обстеження земельної ділянки і креслення до нього, видав висновок № 9-1226 від 05.06.2008 відносно розгляду названої пропозиції конкурсної комісії при Новомосковської РДА та заяв вище перелічених громадян щодо відведення їм у власність території названих вище островів, для ведення особистого сільського господарства, тим самим, давши згоду від імені Новомосковського районного відділу земельних ресурсів на передачу вище переліченим громадянам України земельних ділянок по 2,0 га кожному, для ведення особистого сільського господарства, на островах озера ім. В.І. Леніна, розташованих на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області. В результаті зазначених вище дій ОСОБА_2 , які були вчинені останнім у порушення його посадової інструкції, а також всупереч інтересам служби і держави, 15.07.2008 Новомосковською РДА було видано розпорядження №1148-р-08 про передачу вищевказаних земельних ділянок у власність для ведення особистого сільського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області. 31.07.2008 на підставі підписаних ОСОБА_2 зазначених документів, Новомосковською РДА на імена названих вище 35 громадян України були видані 35 державних актів на право власності на земельні ділянки за 2,0 га кожен, для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, тим самим дані земельні ділянки вибули з державної власності, перейшли у приватну власність вище переліченим громадянам України, які отримали вільну можливість розпоряджатися ними на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_2 , будучи посадовою особою - заступником начальника Новомосковського районного відділу земельних ресурсів, у березні 2008 року, в м. Новомосковську Дніпропетровської області, діючи умисно, в порушення ст. 59 Земельного кодексу України та п.п. 2.8. і 2.9. своєї посадової інструкції, зловжив своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, прийняв рішення рекомендувати Новомосковській РДА передати зазначеним вище 35 громадянам України у власність для ведення особистого сільського господарства земельні ділянки, які практично не підлягають передачі, розташовані на островах озера ім. В.І. Леніна і знаходяться на території Піщанської сільради Новомосковського району Дніпропетровської області, незаконно визнавши дані острови придатними для передачі у власність громадянам України для ведення особистого сільського господарства, тим самим, використовував своє службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило заподіяння державним інтересам матеріального збитку у розмірі 226891,35 грн, що в 881 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками. Дії ОСОБА_2 на стадії досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання посадовою особою своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, що потягло тяжкі наслідки. Після розгляду судом всіх доказів по справі, прокурором було заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України, яке він мотивував тим, що після внесення змін до ст. 364 КК України, згідно Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції", вчинений ОСОБА_2 злочин перестав бути кримінально-карним діянням, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Також, судом досліджено протокол огляду від 02 червня 2010 року з додатками, протокол огляду від 19 травня 2011 року з додатками, проведених у справі № 183/8071/13-к за участю спеціалістів, з яких, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031, розташована на островах озера ім. В.І. Леніна, що входять до групи островів у північно-західній частині Самарської затоки та відокремлена від берегової лінії водою.

Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Господарський суд визначив, що надані протоколи огляду за змістом та формою відповідають вимогам процесуального законодавства, чинного на момент їх складення, внаслідок чого взяв за належний доказ протокол огляду від 02 червня 2010 року з додатками, протокол огляду від 19 травня 2011 року з додатками.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031, розташована на острові у північно-західній частині Самарської затоки, належить до земель водного фонду та відповідно до положень ст. 4 Водного кодексу України та ст. ст. 58, 59, 84 Земельного кодексу України, з огляду на її цільове призначення, не передбачається можливості її відведення у приватну власність за категорією земель - землі сільськогосподарського призначення, враховуючи висновок суду про неможливість її передачі у власність розпорядженням голови районної державної адміністрації та наявність підстав для її повернення на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради з незаконного володіння, - наявні підстави також і для скасування її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, як належного способу захисту порушеного права разом із вимогою негаторного позову, оскільки таке скасування припиняє право володіння відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням меж апеляційного оскарження, колегія суддів залишає рішення суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Статтею 19 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами. Аналогічна норма передбачена також ст. 4 Водного кодексу України.

Статтею 59 Земельного кодексу України установлено, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до З гектарів).

Цією ж статтею встановлено вичерпний перелік видів функціонального використання земель водного фонду, для яких їх можуть передавати в користування громадян органи місцевого самоврядування та виконавчої влади.

Зокрема, землі водного фонду можуть передаватись в користування лише для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

З огляду на це, закон обмежив передання у приватну власність земельних ділянок водного фонду, крім випадку передачі замкнених природних водойм загальною площею до 3 га (частина друга статті 59 ЗК України)

Статтею 22 Земельного кодексу України визначено поняття земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання.

Так, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Також, пунктом 3 вказаної статті передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Таким чином, вищевикладеними нормами законодавства не передбачено можливості відведення земель водного фонду для особистого селянського господарства.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони спростовуються наступним.

Матеріалами кримінальної справи №183/8071/13-к (1-1014/11) встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031 належить до земель водного фонду, була протиправно віднесена до земель сільськогосподарського призначення та у відповідності до положень ст. 4 Водного кодексу України та ст. 58, 59, 84 Земельного кодексу України не могла бути передана у приватну власність громадянина ОСОБА_1 , як наслідок, протиправно вибула з власності Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади.

При цьому, прокурором надавались та досліджені судом докази стосовно того, що спірна земельна ділянка входить до складу групи земельних ділянок, оточених зі всіх сторін водою, тобто розташованих на острові, який не зайнятий лісами. При цьому, на момент прийняття розпорядження від 15 липня 2008 року № 1148-р-08, вказана земельна ділянка відносилась до державної власності та була земельною ділянкою водного фонду.

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу.

Аналогічні висновки наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, постанові від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, у постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц.

Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.

Аналогічні висновки наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц.

Положеннями ст.ст. 391, 396 ЦК України передбачено, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Законний володілець земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права користування на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.

Цивільний оборот земельних ділянок водного фонду, є і був обмежений законодавчо з огляду, зокрема, на приписи статті 59, підпункту «ґ» частини четвертої статті 83 ЗК України.

При наданні оцінці рішенню органу державної влади суд виходить з того, що в силу положень діючих на момент прийняття розпорядження РДА від 15 липня 2008 року № 1148-р-08 статей 83, 84 ЗК України існувала прямо встановлена норма, яка забороняла передачу земельної ділянки водного фонду, яка не є залісненою, із державної або комунальної власності у приватну.

Протиправне зайняття земельної ділянки водного фонду або державну реєстрацію права власності на неї за приватною особою слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, а таке право захищається не віндикаційним, а негаторним позовом.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь- якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Тобто, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням Земельного та Водного кодексів України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.

Таким чином, предметом позову Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради до ОСОБА_1 є усунення перешкод у розпорядженні земельної ділянки, а не скасування актів індивідуальної дії (розпорядження голови районної державної адміністрації). А тому предмети позову у справах № 904/3958/22 (183/4025/22) та № 6/5005/9069/2011 є різними і вирішення однієї справи не можна ставити в залежність від вирішення іншої.

Також, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що за фактом зловживання посадовою особою Новомосковського районного відділу земельних ресурсів під час передачі 35 громадянам, у власність для ведення особистого сільського господарства земельних ділянок, розташованих на островах озера ім. В.І. Леніна, було розпочато кримінальну справу № 190 за ч.2 ст. 364 КК України, яку 05.07.2011 направлено до суду.

Відповідно до листа Дніпропетровського обласного виробничого управління водного господарства від 31.08.2009 №1802/11, отриманого під час здійснення досудового слідства, зазначено, що Самарська затока - штучно утворений об`єкт в результаті затоплення заплави і першої надзапланової тераси р. Самара водами Дніпровського водосховища. В результаті затоплення в Самарській затоці штучно, незатоплені ділянки тераси утворили півострови, острови, підтоплені ґрунтовими водами, частково заболочені, зарослі вологолюбною рослинністю, застою води, відкладення річкових і прибережно річкових наносів. Штучно утворені острови в Самарській затоці належать до земель водного фонду.

До таких штучно утворених островів в Самарській затоці належить і острів, на якому розташована земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031, що передано у власність Яровому Є.В.

Відповідно до висновку Інституту проблем природокористування та екології НАН, який 22.06.2010 затверджено директором Інституту проблем природокористування та екології НАН професором Шарпаром А.Г., земельні ділянки розташовані на островах озера ім. В.І. Леніна, що входять до групи островів у північно-західній частині Самарської затоки, відокремлені від берегової лінії території Піщанської сільської ради.

Окрім того, під час досудового слідства, допитано завідувача відділу екологічного нормування Інституту проблем природокористування та екології НАН кандидата технічних наук Ємця М.А., який зазначив, що він брав участь у проведенні огляду території відповідних островів 19 травня 2011 року у якості спеціаліста, в ході якого встановлено, що земельні ділянки, які планувалося передати громадянам, у тому числі Яровому Є.В., розташовані на островах озера ім. В.І. Леніна у північно-західній частині Самарської затоки, які відокремлені від суші. У певних місцях мінімальна відстань від суші до території відповідних островів складає 30-50 метрів.

Згідно інформації Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Дніпродіпроводгосп» № 581 від 27.08.2009 відповідна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :01:402:0031, розташована на острові у північно-західній частині Самарської затоки належить до земель водного фонду та у відповідності до положень до ст. 4 Водного кодексу України та ст. 58, 59, 84 Земельного кодексу України землі не могла бути передана у приватну власність громадянина ОСОБА_1 .

У даній справі зайняття земельної ділянки водного фонду, так і наявність державної реєстрації права власності на таку ділянку за відповідачем з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, а належним способом захисту прав власника є негаторний позов, заявлений прокурором, а тому в даному випадку суду першої правильно задовольнив позов.

Отже, щодо досліджуваної справи, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.

За загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, у задоволенні скарги слід відмовити, а рішення - залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 у справі №904/3958/22(183/4025/22) - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2024 у справі №904/3958/22(183/4025/22) залишити без змін.

Судові витрати ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 15.01.2025.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд