РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2025Справа № 910/7369/24

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (Україна, 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 9; ідентифікаційний код: 20113829)

до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва" (Україна, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 16; ідентифікаційний код: 31806946)

про стягнення 217 619,40 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва" (далі - відповідач) про стягнення 217 619,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача перейшло право на отримання від відповідача відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок падіння накриття з переходу, за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 48/2, біля пішохідного переходу, балансоутримувачем якого є відповідач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

27.06.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

16.07.2024 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву, разом із клопотанням про витребування доказів, який 16.07.2024 зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду". Відповідно до вказаного вище клопотання відповідач просив суд зобов`язати позивача надати належним чином завірені копії документів, які направлялись на адресу відповідача, для оформлення ДТП, яка сталася 01.12.2021 за адресою: просп. Повітрофлотський 48/2 та/або пояснення недотримання позивачем порядку оформлення дорожньо-транспортних пригод, а також зобов`язати позивача надати матеріали фотофіксації ДТП належної якості, якими вдалося би встановити характер пошкоджень та їх причини.

22.07.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва" про витребування доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.Ф.М. Груп" (далі - страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3111/261/003790 (далі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме автомобілем BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

01.12.2021 страхувальник звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до страховика у зв`язку з пошкодженням об`єкта страхування внаслідок падіння уламків навісу з переходу за адресою: місто Київ, проспект Повітрофлотський, 48/2. Вказана подія за твердженням позивача сталась 01.12.2021 о 09:00, про що водій транспортного засобу повідомив правоохоронні органи.

Характер пошкоджень, завданих автомобілю BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксовано в Акті огляду транспортного засобу від 02.12.2021, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно з наявним у матеріалах справи рахунком, наданим ремонтною організацією (Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТ Баварія Київ") № ABL00027247 від 08.12.2021, вартість ремонту застрахованого позивачем автомобіля BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 222 684,00 грн.

На підставі Страхового акту № 111486/1 від 10.12.2020, відповідно до якого сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті за вищезазначеним страховим випадком, складає 178 147,20 грн, позивачем було виплачено своєму страхувальнику страхове відшкодування шляхом перерахування 217 619,40 грн на рахунок ремонтної організації, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями платіжних інструкцій № 27709 від 07.02.2022 та № 19951 від 06.09.2022.

Посилаючись на те, що пошкодження автомобіля BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 було завдано внаслідок падіння накриття з переходу, балансоутримувачем якого є відповідач, позивач звернувся до останнього з претензією №111486/ІНС від 19.10.2022.

З огляду на те, що відповідач не компенсував позивачеві суму виплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в розмірі 217 619,40 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Вказана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Суд встановив факт виконання позивачем умов Договору та виплати, на підставі заяви страхувальника, Страхового акту № 111486/1 від 10.12.2020 та рахунку № ABL00027247 від 08.12.2021 на рахунок ремонтної організації страхового відшкодування в загальному розмірі 217 619,40 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняється, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.

За твердженням позивача, особою, винною у пошкодженні автомобіля BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 та, відповідно, у заподіянні шкоди страхувальнику, є відповідач, як балансоутримувач дорожнього переходу за адресою місто Київ, проспект Повітрофлотський, 48/2.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об`єктів благоустрою є покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм.

Відповідно до листа відповідача №1331 від 17.10.2022, наданого у відповідь на запит позивача про надання інформації від 12.10.2022 №1884, підземний пішохідний перехід - Севастопольська площа знаходиться на балансі Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району м. Києва".

Позивачем надано Довідку, підписану ст. ДОП ВП Солом`янського УП ГУНП у місті Києві Володимиром Рачипою, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 01.12.2021 о 08:50 виявив пошкодження автомобіля BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Останній також повідомив співробітників поліції, що вказане пошкодження відбулося внаслідок падіння на автомобіль накриття з переходу.

Не вбачаючи ознак кримінального правопорушення, орган досудового розслідування припинив розгляд звернення, про що повідомив заявника.

Зі змісту вказаної Довідки та листа Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 03.12.2021 №6061/125/55/01-2021 вбачається, що під час огляду місця події працівниками поліції зафіксовано пошкодження транспортного засобу BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У свою чергу, жоден доказ не вказує на наявність вини відповідача у пошкодженні об`єкта страхування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно зі статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Діяльність органів патрульної поліції, пов`язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція).

Відповідно до вимог пункту 5 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, пунктом 3 розділу II Інструкції передбачено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

У матеріалах справи не міститься ані довідки Управління патрульної поліції, ані акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, ані доказів встановлення вини відповідача чи його посадової (відповідальної) особи у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення, з яких можливо було б встановити, що пошкодження автомобіля BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталось саме внаслідок порушення відповідачем норм чинного законодавства. Матеріали справи також не містять жодних доказів, які підтверджували б наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача та завданням шкоди страхувальнику позивача. Відтак суд вважає недоведеним факт вини відповідача у пошкодженні автомобіля BMW 750Li xDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність вини відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 217619,40 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 3 264,29 грн покладаються на позивача у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3 264,29 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.01.2025

Суддя О.В. Нечай