ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/58/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви

комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» (01044, місто Київ, вул. Хрещатик, будинок 36, код 41680696)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сейл» (Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Чорновола, будинок 54, офіс 3, код 41915030)

про стягнення 1485059,41 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області 07.01.2025 надійшла позовна заява комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сейл» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1485059,41 гривень, що складається з:

- 158614,80 гривень заборгованості за недопоставлене паливо та 145785,26 гривень пені за договором про закупівлю від 13.03.2020 № 1303-1;

- 106823,20 гривень заборгованості за недопоставлене паливо та 107606,67 гривень пені за договором про закупівлю від 05.05.2021 № 11;

- 407667,60 гривень заборгованості за недопоставлене паливо та 410657,56 гривень пені за договором про закупівлю від 23.11.2021 № 66;

- 147904,32 гривень суми безпідставного включення ПДВ до вартості пального за усіма вищезгаданими договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов вищезгаданих договорів, а саме відповідач у зв`язку з відсутністю в 2022 році оплачених позивачем марок пального здійснив за заявою останнього заміну бланків-дозволів на відпуск нафтопродуктів на їх аналоги. Проте, у зв`язку з вищою вартістю аналогів та безпідставним включенням ПДВ до вартості пального позивач не отримав пальне в оплаченій ним кількості, що в свою чергу стало підставою для нарахування пені по кожному окремому договору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, у вказаній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено 4 позовні вимоги, з яких 3 позовні вимоги є вимогами майнового характеру про стягнення заборгованості та пені за недопоставлене паливо по 4 вищезгаданим договорам та 5 вимога про стягнення усього ПДВ, який позивач безпідставного включив до ціни товару по кожному окремому договору.

Так, судом встановлено, що позовні вимоги, які є предметом цього позову, виникли з різних правових підстав, оскільки фактами, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу є укладання кожного окремого договору та виникнення в силу такого факту у сторін зобов`язань, визначених саме таким договором, факт безпідставного включення ПДВ до вартості пального за кожним окремим договором.

Таким чином, у позовній заяві об`єднано вимоги, які виникли з трьох різних правових підстав, що не відповідає першій з умов, визначених ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України (пов`язаність підставою виникнення).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), на яких ґрунтуються вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо пов`язаності поданими доказами, то з позову вбачається, що в ньому об`єднано вимоги, які підтверджуються різними доказами, а предмет доказування за кожною із вимог є самостійним.

Не відповідають вимоги, що висуваються до відповідачів і критеріям «основна та похідна», тобто заявлені за одним договором вимоги не відносяться до заявлених за іншим як основні та похідні.

Також суд зазначає, що позивачем не було заявлено в позовній заяві клопотання про об`єднання вимог у позові та не надано жодних пояснень, які б свідчили, що заявлені вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, що може зашкодити як досягненню завдань господарського судочинства так і суперечитиме інтересам правосуддя в цілому.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, а згідно із ч. 5 ст. 164 такого Кодексу до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Положеннями частин 1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частинами 1, 3, 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 ст. 61 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

З огляду на викладені положення вбачається, що наділяючи юридичну особу правом на звернення до суду через свого представника законодавцем встановлюється певний механізм вчинення таким представником дій від імені свого довірителя, що полягає в обов`язку додання до поданого позову документу, що підтверджує його повноваження (довіреності чи ордеру).

Як вбачається із тексту поданої до суду позовної заяви від імені позивача її підписано двома представниками, а саме Кияницею О. та Дмитренко К.

На доказ наявності прав у вищезгаданих представників підписувати позовну заяву, а також, представляти інтереси позивача у суді, до позовної зави долучено дві довіреності від 02.01.2024, з яких вбачачається, що жодна з вищезгаданих осіб не є адвокатом. Документів, які б свідчили про те, що Кияниця О. чи Дмитренко К. можуть діяти від імені позивача в порядку самопредставництва не надано. Відтак суд приходить до висновку про те, що позовна заява підписана особами, які не мають права її підписувати.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для відкриття провадження у справі за позовом комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» через порушення ним правил об`єднання позовних вимог та оскільки позовна заява підписана особами, які не мають права її підписувати, внаслідок чого зазначена позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Судом вбачається, що повернення позовної заяви позивачу з наведених підстав є розумним (пропорційним) обмеженням його прав та інтересів, в аспекті права на доступ до суду, адже таке повернення не перешкоджає йому повторно звернутися з належним позовом після усунення виявлених недоліків.

Тим самим позивач, внаслідок прийнятого рішення про повернення позову, не позбавлений доступу до суду, встановлене судом на підставі закону обмеження переслідує легітимну мету, яка полягає у забезпеченні державою ефективного здійснення господарського судочинства, та обмеження відповідного права є достатньою мірою зваженим по відношенню до суті прав заявника та переслідуваної мети.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 173, 174, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» повернути заявнику.

Ухвала складена та підписана 14.01.2025, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст. ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Колесник