ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.01.2025 Справа № 908/41/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича Станіслава Івановича, розглянувши заяву Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/41/25

за позовом Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Фанатська, 14, м. Запоріжжя, 69006, ідентифікаційний код юридичної особи ) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах:

позивач: Запорізька міська рада (проспект Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУЕНО ІНВЕСТ» (вул. Петра Сагайдачного, 82, місто Запоріжжя, 69096, ідентифікаційний код юридичної особи 43844805)

про стягнення 1 172 864 грн 03 коп.

Без виклику учасників

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізька міська рада до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУЕНО ІНВЕСТ» (скорочене найменування ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ») про стягнення безпідставно збережених коштів, за період з 01.02.2010 по 31.12.2023 у розмірі 1 172 864 грн. 03коп.

Ухвалою суду від 06.01.2025 прийнято позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: будівля побутових приміщень літ. А,КПП літ. Б, вбиральня літ. В, розташовану за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Краєвидна, 33, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві власності належить ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43844805).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 02.01.2025 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/41/25, та визначено до розгляду справу та заяву про забезпечення позову судді Педоричу С.І.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3, 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову прокурор вказує, що Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області звернулась до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (далі - міська рада, позивач) до ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» (відповідач) про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в сумі 1 172 864 грн. 03 коп.

Позов мотивовано тим, що ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» з 13.10.2020 на підставі договору купівлі-продажу № 1642 набуло у власність нерухоме майно: будівлю побутових приміщень літ. А, КПП літ. Б, вбиральня літ. В (РНОНМ 101), яке знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Краєвидна (колишня назва Ленська), будинок №33.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору купівлі-продажу об`єкт нерухомості розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :04:041:0494, загальною площею 1,3450 га.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером :04:041:0494, площею 1,345 га, належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:041:0494 проведена 08.05.2018. Відтак, зазначена земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Рішенням Запорізької міської ради від 27.01.2021 №48/46 припинено ТОВ«КАСЛ» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:041:0494, договір оренди землі від 03.08.2020 №00249 розірвано та передано на умовах оренди земельну ділянку ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ».

На земельній ділянці комунальної форми власності (кадастровий номер :04:041:0494) розташований об`єкт нерухомого майна, право власності на який належить ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» з 13.10.2020 по теперішній час.

Іншого нерухомого майна за ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» не зареєстровано.

Також, згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС за ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» не зареєстровано жодного транспортного засобу.

Разом з тим, будь-які відомості про державну реєстрацію за ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:041:0494, на якій розташоване нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутні.

За інформацією виконавчого комітету Запорізької міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :04:041:0494 договори оренди не обліковуються.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» за період 2020-2023 роки не звітувало та не сплачувало земельний податок, орендну плату за земельну ділянку з кадастровим номером :04:041:0494.

Запорізькою міською радою на підставі вищезазначеної інформації та документів, рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунки недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» () земельною ділянкою площею 13450 кв.м, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Краєвидна (колишня назва Ленська), 33 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування).

Розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.02.2021 по 31.12.2023, за розрахунком Запорізької міської ради становить 1 172 864,03 грн.

Вказані обставини підтверджуються відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, листами Головного управління ДПС у Запорізькій області від 10.04.2024 №4548/5/08-01-04-07, Головного сервісного центру МВС РСЦ ГСЦ у Дніпропетровській та Запорізькій областях № 31/29/2341/26-6546-2024 від 16.08.2024.

Водночас розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

З урахуванням обставин спірних правовідносин, наявних доказів, а також недобросовісних дій з боку відповідача, що призвели до втрати відповідних надходжень місцевим бюджетом, заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову з метою запобігання можливим порушенням майнових прав територіальної громади м. Запоріжжя за допомогою чого у подальшому буде гарантуватись виконання судового рішення.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Розглянувши заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 2 ст. 137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник і майнових наслідків заборони відповідачеві та/або іншими особам вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Так, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зауважує, що в даному випадку досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголошує, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

В пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України також наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог.

До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що наведені у заяві обставини об`єктивно свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову суперечить завданню господарського судочинства, оскільки може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у цій справі, що призведе до неефективного захисту порушених прав та інтересів територіальної громади міста Запоріжжя.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області зазначає, що до постановлення рішення у справі відповідачем можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження або передачу у користування належного йому майна, що може ускладнити або взагалі унеможливить виконання рішення суду, що у свою чергу призведе до порушення принципу обов`язковості судових рішень, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є стягнення до місцевого бюджету більше ніж 1,1 млн грн, від сплати яких відповідач упродовж тривалого часу ухиляється.

Ураховуючи вказане, Запорізька міська рада позбавлена можливості використати фактично належні їй грошові кошти на користь мешканців міста, тим більш в умовах воєнного стану.

Таким чином, у даному випадку позовні вимоги спрямовані, перш за все, на задоволення потреб територіальної громади міста Запоріжжя.

Невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Запорізької міської ради та вплинути на виконання цього рішення.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.11.2020 № 490/6312/19 та від 21.12.2020 № 487/5726/19.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач, має зареєстрований статутний капітал на рівні 5000,00 грн, що значно менше суми заявлених до нього позовних вимог.

Відповідно до інформації наданої прокурором з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» на земельній ділянці з кадастровим номером :04:041:0494 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю побутових приміщень літ. А, КПП літ. Б, вбиральня літ. В (РНОНМ 101), розташоване за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Краєвидна (колишня назва Ленська), будинок №33. Відповідно до договору купівлі продажу від 13.10.2020 ціна даного нерухомого майна, становила 220 000 грн.

Прокурор в своїй заяві зазначає, що окрім зазначеного майна, іншого нерухомого майна за ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» не зареєстровано.

Також, згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС за ТОВ «ТРУЕНО ІНВЕСТ» не зареєстровано жодного транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, є реальні обставини, які вказують на ймовірну складність або неможливість у майбутньому виконати рішення суду про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 1 172 864,03 грн, оскільки вартість нерухомого майна, яким володіє відповідач складає лише 220 000,00 грн, що є меншим від суми позовних вимог.

На підставі викладеного, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане майно відповідача є співмірним із заявленими прокурором позовними вимогами.

Суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування реальної загрози ефективному захисту порушених інтересів держави у випадку не застосування заходів забезпечення позову. Такі заходи є достатніми та співмірними у співвідношенні до заявлених позовних вимог.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Таким чином, необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заява Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/41/25 є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 6, ч. 8 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд, враховуючи положення статті 141 ГПК України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків осіб щодо яких вживаються заходи або будь-яких третіх осіб, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення, зокрема, за відсутності відповідного клопотання осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1).

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч.2). Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4).

Керуючись ст. ст. 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/41/25 задовольнити.

2. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: будівлю побутових приміщень літ. А, КПП літ. Б, вбиральня літ. В, розташовані за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Краєвидна, 33, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРУЕНО ІНВЕСТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43844805).

Стягувачем за ухвалою є Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Фанатська, 14, м. Запоріжжя, 69006, ідентифікаційний код юридичної особи ).

Боржником за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУЕНО ІНВЕСТ» (вул. Петра Сагайдачного, 82, місто Запоріжжя, 69096, ідентифікаційний код юридичної особи 43844805).

Дана ухвала відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 06.01.2025 і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 06.01.2028.

Ухвала набирає законної сили з 06.01.2025 та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.01.2025.

Суддя С.І. Педорич