УХВАЛА

м. Київ

09.01.2025Справа № 910/3209/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі 910/3209/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна Енергія Захід» (Хмельницька обл., Волочиський р-н, с. Кривачинці) до Державного підприємства «Гарантований покупець» (м. Київ) про стягнення 6 958 421,72 грн.,

За участю представників сторін:

від відповідача (заявник, боржник) - Акуленко А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/3209/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна Енергія Захід» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 6 958 421,72 грн.

У судовому засіданні 08.08.2023 судом було оголошено вступну та резолютивну частину суду, яким позов задоволено частково.

11.08.2023 до суду надійшла заява Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення на один рік.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/817/23 від 11.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/3209/23, у зв`язку з відпусткою судді Головіної К.І.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023, заяву у справі №910/3209/23 передано 14.08.2023 на розгляд судді Демидову В.О.

Заява Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення на один рік обґрунтована тим, що платежі також залежать від оплати НЕК «Укренерго» Послуги Гарантованого покупця із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, розмір вартості якої затверджується НКРЕКП.

Відповідно до встановленого Законом спеціального порядку розрахунків за електричну енергію, продану виробниками за «зеленим» тарифом, повна та своєчасна оплата електричної енергії продавцям за «зеленим» тарифом пов`язана з своєчасним надходженням коштів на рахунок Гарантованого покупця від ОСП (НЕК «Укренерго»), при цьому в обсягах, що забезпечують повну оплату розміру вартості Послуги, яка затверджена постановою НКРЕКП.

Таким чином, обсяг виконання зобов`язання Гарантованого покупця з оплати відпущеної електроенергії виробникам за «зеленим» тарифом ставиться Законом в залежність від виконання зазначених спеціальних обов`язків НЕК «Укренерго».

Підсумовуючи обставини з якими представник пов`язує необхідність відстрочення виконання рішення є наступні:

- неможливість забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму встановленого Законом та Порядком;

- фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону);

- необхідність забезпечення Гарантованим покупцем оплати електричної енергії перед виробникам за «зеленим» тарифом (більше 950 суб`єктів господарювання) у обсягах, що пов`язані з виконанням НЕК «Укренерго»;

- спеціальних обов`язків з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії;

- визнання рішенням Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень, що полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, по відношенню до підприємств паливно-енергетичного комплексу - має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Створення умов для підтримання їх стабільного фінансово-економічного стану законом можуть встановлюватися особливості правового регулювання відносин у цій сфері. У зв`язку з чим зупинення проведення виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення з таких підприємств заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, є заходом, спрямованим на забезпечення життєво важливих суспільних інтересів. В даному випадку передбачених ст. 62 ЗУ «Про ринок електричної енергії»;

- відсутність вини у невиконанні спірних зобов`язань та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець», невиконання іншим учасником спірних правовідносин наведених спеціальних обов`язків, ускладнять виконання рішення.

Також заявник повідомляє суд про збройну агресію Російської Федерації проти України та зазначає, що примусове виконання рішення у даній справі може призвести до негативних наслідків стану ДП «Гарантований покупець» оскільки буде порушено механізм оплати вартості електричної енергії її виробниками за «зеленим» тарифом та механізм забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України.

Окрім того представник в обґрунтування поданої заяви ДП «Гарантований покупець» посилається на практику Верховного Суду, викладену у постановах у справі № 910/1820/19 від 16.01.2020 та від 27.04.2018 № 910/313/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.23 року було призначено розгляд заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення у справі 910/3209/23 на 29.08.23 о 12:25 год.

22.08.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 року про витребування з Господарського суду міста Києва матеріалів справи № 910/3209/23.

Ухвалою суду від 23.08.2023 зупинено розгляд заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення у справі №910/3209/23 до повернення матеріалів справи №910/3209/23 до Господарського суду міста Києва.

25.08.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення на заяву про відстрочення виконання рішення у справі у яких представник заперечує щодо задоволення останньої з наступних підстав:

- Договір №15494/01 від 30 серпня 2018 року (в редакції Додаткової угоди №434/01/20 від 12.03.2020), який укладений між Позивачем та Відповідачем є двостороннім, в якому не передбачено можливість невиконання зобов`язання, в тому числі уникнення відповідальності у зв`язку з невиконанням зобов`язання третіх осіб перед Відповідачем. Договір №15494/01 від 30 серпня 2018 року (в редакції Додаткової угоди №434/01/20 від 12.03.2020), містить імперативну норму щодо відповідальності Відповідача перед Позивачем в разі невчасної оплати послуг;

- Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Це означає, що війна є форс-мажором, тобто, обставиною непереборної сили.

У постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 визначено, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору;

- Відповідачем не надано доказів щодо відсутньої можливості виконати зобов`язання за Договором, зокрема, але не виключно, не надано доказів відсутності грошових коштів на банківських рахунках та не надано доказів фінансових проблем, ані фінансової звітності, ані банківських виписок. Жодного доказу не надано Відповідачем щодо того, що НЕК «УКРЕНЕРГО» не сплачує Відповідачу кошти в тих обсягах, які б надавали можливість сплатити борги Позивачу по судовому рішенню від 08.08.2023 по даній судовій справі. Відповідачем не доведено відсутність його вини, адже, Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання;

- всі покладені в основу даної Заяви про відстрочення, твердження Відповідача щодо ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та щодо інших обставин, по суті, зводяться до відсутності відповідного фінансування.

За таких обставин представник вважає, що факт відсутності фінансування та ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", у будь-якому випадку не можуть бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Крім того Відповідачем не надано доказів того, що протягом одного року з моменту ухвалення рішення у даній справі Відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду м. Києва від 08.08.2023 у справі № 910/3209/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду м. Києва від 08.08.2023 у справі № 910/3209/23 залишено без змін.

Ухвалою суду від 01.01.2025 поновлено провадження у справі № 910/3209/23 та призначено розгляд заяви про відстрочення виконання рішення у справі № 910/3209/23 на 09.01.25 о 12:00 год. Запропоновано сторонам у строк до 08.01.2025 надати письмові пояснення стосовно заяви про відстрочення виконання рішення у справі № 910/3209/23.

У судове засідання 09.01.2025 представник боржника прибув надав свої пояснення, представник стягувача у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 09.01.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду.

Розглянувши заяву Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочення виконання рішення у справі 910/3209/23, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України).

Отже, підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду в даній справі відповідач посилається на:

- неможливість забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму встановленого Законом та Порядком;

- фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону);

- необхідність забезпечення Гарантованим покупцем оплати електричної енергії перед виробникам за «зеленим» тарифом (більше 950 суб`єктів господарювання) у обсягах, що пов`язані з виконанням НЕК «Укренерго»;

- спеціальних обов`язків з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії;

- визнання рішенням Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень, що полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, по відношенню до підприємств паливно-енергетичного комплексу - має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Створення умов для підтримання їх стабільного фінансово-економічного стану законом можуть встановлюватися особливості правового регулювання відносин у цій сфері. У зв`язку з чим зупинення проведення виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення з таких підприємств заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, є заходом, спрямованим на забезпечення життєво важливих суспільних інтересів. В даному випадку передбачених ст. 62 ЗУ «Про ринок електричної енергії»;

- відсутність вини у невиконанні спірних зобов`язань та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець», невиконання іншим учасником спірних правовідносин наведених спеціальних обов`язків, ускладнять виконання рішення.

Також заявник повідомляє суд про збройну агресію Російської Федерації проти України та зазначає, що примусове виконання рішення у даній справі може призвести до негативних наслідків стану ДП «Гарантований покупець» оскільки буде порушено механізм оплати вартості електричної енергії її виробниками за «зеленим» тарифом та механізм забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України.

Окрім того представник в обґрунтування поданої заяви ДП «Гарантований покупець» посилається на практику Верховного Суду, викладену у постановах у справі № 910/1820/19 від 16.01.2020 та від 27.04.2018 № 910/313/17.

З огляду на зазначене, у поданій заяві Заявник фактично посилається на невиконання спеціальних обов`язків покладених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та законодавством на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», змістом яких є виконання грошового зобов`язання з оплати виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом Державному підприємству «Гарантований покупець», що в результаті призводить до недостатності коштів та відсутності фінансування у останнього з метою здійснення подальшого розрахунку за договорами.

Суд звертає увагу Заявника на те, що Договір укладений сторонами є двостороннім, в якому не передбачено можливість невиконання зобов`язання, в тому числі уникнення відповідальності у зв`язку з невиконанням зобов`язання третіх осіб перед Відповідачем.

Саме лише посилання ДП «Гарантований покупець» на те, що порушення грошового зобов`язання сталось не з його вини, не приймається судом до уваги, оскільки неналежне виконання грошових зобов`язань контрагентом державного підприємства не є підставою для звільнення його від виконання своїх договірних зобов`язань.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між Позивачем та Відповідачем виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 статті 617 Цивільного кодексу України та частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

За таких обставин, факт відсутності фінансування та ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»", у будь-якому випадку не можуть бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Крім того заявником не надано доказів того, що протягом одного року з моменту ухвалення рішення у даній справі Відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду.

Разом з тим суд звертає увагу Відповідача, що від дати винесення рішення від 08.08.2023 у справі №910/3209/23 (повний текст складено18.08.2023) та до дати розгляду заяви про відстрочення виконання рішення у справі №910/3209/23, з урахуванням поданої представником Державного підприємства «Гарантований покупець» апеляційної скарги пройшло 16 місяців.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, суд дійшов висновку, що подана ДП «Гарантований покупець» заява є необґрунтованою та не містить відповідних доказів задля підтвердження викладених в ній обставин, а тому не підлягає задоволенню.

Судом також враховано, що не тільки Відповідач продовжує працювати в умовах воєнного стану, а й Позивач.

Що стосується посилань Відповідача на судову практику Верховного Суду, суд погоджується, що згідно з положеннями частин 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, на переконання суду, вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд у кожному випадку окремо оцінює обставини справи та враховує визначені частиною 4 статті 331 ГПК України критерії, а також надані заявником докази, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили, навіть з урахуванням існуючого висновку суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах, однак не тотожних (аналогічних).

За приписами статей 73-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 7 статті 331 ГПК України встановлено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись статтями 234, 331 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочення виконання рішення у справі №910/3209/23 від 08.08.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст ухвали складено 10.01.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ