ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Справа № 925/1273/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Птуха В.І. - представник за довіреністю,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Черкаської міської ради, м. Черкаси

до Департаменту Центр надання адміністративних послуг

Черкаської міської ради, м. Черкаси

про зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулася Черкаська міська рада до Департаменту Центр надання адміністративних послуг Черкаської міської ради про зняття фізичної особи яка померла з реєстрації місця проживання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі №712/7750/24 за позовом Черкаської міської ради до Департаменту Центр надання адміністративних послуг Черкаської міської ради про зняття особи з реєстрації місця проживання, з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також даною ухвалою місцевого загального суду було роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

В жовтні 2024 року Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту Центр надання адміністративних послуг Черкаської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 21 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 11 год. 00 хв. 07 січня 2025 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалу суду від 21 листопада 2024 року було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 21 листопада 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа виготовленої з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулося 07 січня 2025 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №924/1273/24.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 лютого 2020 року зі справи №520/5442/18 вказала, що вирішення вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття третіх осіб з реєстрації місця проживання залежить від вирішення спору щодо права власності на квартиру, а тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заявлена у справі № 520/5442/18 вимога є похідною від спору щодо права власності на квартиру, який розглядає суд у справі № 520/5958/18.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що в її постанові від 16 травня 2018 року у справі № 337/2535/17 про визнання незаконною та скасування (зняття) реєстрації місця проживання вона взяла до уваги, що предметом спірних правовідносин були майнові права на квартиру, а вимоги до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради - похідними від цього предмета, а тому дійшла висновку, що спір має приватноправовий характер.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 367/4695/20 (провадження № 14-12цс21): критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

Враховуючи суб`єктний склад сторін даного спору, а також висновок Верховного Суду стосовно того, що дана категорія спорів має приватноправовий характер суд дійшов висновку, що підстав для закриття провадження у справі з посиланням на п. 1 ч.1 ст.231 ГПК України немає.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є Черкаська міська рада, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 25 грудня 2023 року.

Підставою для державної реєстрації права власності є рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2023 року у справі №711/4063/22, яке набрало законної сили 25 жовтня 2023 року.

Відповідно до інформації Департаменту Центр надання адміністративних послуг Черкаської міської ради від 26 січня 2024 року №108-0503-05/03.1-07, станом на 25 січня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , були зареєстровані наступні особи:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09 січня 1969 року дотепер;

2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05 липня 2018 року дотепер.

З висновку Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо результатів розгляду повідомлення щодо смерті гр. ОСОБА_1 (ЄО №66249 від 04 грудня 2016 року) вбачається, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На запит Черкаської міської ради від 17 квітня 2024 року №11-38/24 відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси надав відповідь, з якої вбачається, що актовий запис про смерть, складеного відносно ОСОБА_1 , 1946 р.н., не виявлено, а також не виявлено актового запису, складеного на невідому особу, жіночої статі за період з 04 грудня 2016 року по 01 лютого 2017 року.

Листом від 28 травня 2024 року №28198/32.17-24, відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси повідомив Черкаську міську раду також про не виявлення актових записів щодо народження та смерті дітей складених відносно ОСОБА_1 , 1946 р.н.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2024 року зі справи №711/5280/24 позов Черкаської міської ради до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено.

Визнано ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно ч.1 ст. 10 вищевказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади га здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до норм Житлового кодексу України, органи місцевого самоврядування здійснюють розпорядження житловим фондом, шляхом також і прийняття рішень про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду, видають ордери на жилі приміщення та інше.

Листом від 19 лютого 2024 року №465-12 11/05-09 Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради звернувся до Департаменту Центр надання адміністративних послуг Черкаської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, відповідач листом від 08 березня 2024 року №994-05-05/03.1-07 відмовив у знятті із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

Підпунктом 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265 визначено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).

Відповідач відмовив позивачу у знятті з реєстрації місця проживання особи, яка померла, чим вчиняє, на думку позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном (квартирою). Ця відмова стала підставою для звернення з позовом про усунення таких перешкод шляхом зняття померлої особи з реєстрації місця проживання у квартирі.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом цієї статті негаторний позов застосовується для захисту від порушень, які не пов`язані із позбавленням володіння (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема, у пункті 72 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц та пункті 100 постанови від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Суд вважає, що заявлена у цій справі вимога про зняття з реєстраційного обліку місця проживання особи у квартирі (яка раніше в ній була зареєстрована, проте, на момент звернення власника квартири до суду померла), що належить позивачу, впливає на можливість реалізації позивачем права користування та розпоряджання своїм нерухомим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач доводів позивача не спростував, правомірність своїх дій щодо відмови у знятті із зареєстрованого місця проживання померлої особи не довів.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Позивач просив суд витрати зі сплати судового збору покласти на Черкаську міську раду.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зняти із реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 08 січня 2025 року.

Суддя А.В.Васянович