ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.01.2025 Справа №905/1288/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/1288/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПРОМСНАБ», м. Дніпро

до Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське №1», м.Вугледар, Донецька область

про стягнення заборгованості в розмірі 723 045, 79 гривень

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення 723 045, 79 гривень, з якої сума боргу у розмірі 476 400,00 гривень, 3 % річних у сумі 42 876,00 гривень, інфляційних втрати у сумі 203 769,79 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №229Т від 24.06.2021 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів №UA-2021-05-19-002868-c в частині оплати за поставлений товар, що стало підставою для нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

Ухвалою суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1288/24; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено учасникам справа строки для надання заяв по суті справи, доказів тощо.

17.12.2024 через систему «Електронний суду» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме довіреності на особу відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей №132 від 29.06.2021.

19.12.2024 через систему «Електронний суду» від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо періоду нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Суд зазначає, що судом було здійснено підписку позивача та відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/1288/24, зокрема: за електронною адресою позивача: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_1, та за електронною адресою відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 (вказані електронні пошти зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться щодо дати доставки.

Ухвала суду від 07.10.2024 про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету позивача та відповідача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявні в матеріалах справи довідки про доставку документу до електронного кабінету від 07.10.2024.

Окрім того, ухвала суду від 07.10.2024 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення складено 07.01.2025 у зв`язку із веденням на території України воєнного стану та об`єктивною неможливістю розгляду справи у строк, встановлений ст.248 ГПК України, з урахуванням роботи суду в умовах воєнного стану.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

В С Т А Н О В И В

24.06.2021 між Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (далі-замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» (далі-постачальник, позивач) укладений договір №229Т про закупівлю товару за результатами відкритих торгів №UA-2021-05-19-002868-c (далі-договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити замовникові товар за кодом класифікатора ЄЗС ДК 021:2015-424110000-3 «Підіймально-транпотувальне обладнання» (стрічка конвеєрна шахтна гумотканинна важкогорюча (шир.-800 мм)), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити фактично поставлений товар (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору визначено найменування, кількість ціну за одиницю товару та вартість товару з ПДВ, а саме: стрічка конвеєрна шахтна гумотканинна важкогорюча (шир.-800 мм)), кількість 200, ціна за одиницю - 2 382,00 грн з ПДВ, загальна вартість товару з ПДВ - 476 400, 00 грн.

Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п.1.3 договору).

Приймання товару за якістю проводиться відповідно до інструкції Держарбітражу при Радміні СРСР від 25.04.66 №П-7 (із подальшими змінами та доповненнями), а по кількості - відповідно до Інструкції Держарбітражу при Радміні СРСР від 15.06.65 №П-6 (із подальшими змінами та доповненнями). У разі несвоєчасної поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, неякісної поставки, недоліків та дефектів, виявлених під час експлуатації Товару в період гарантійного напрацювання, негайний виклик представника Постачальника обов`язковий. Якщо представник не з`явиться на протязі 3 днів з моменту отримання повідомлення (надісланого Замовником факсом або електронною поштою) акт складається в односторонньому порядку та підлягає обов`язковому виконанню Постачальником (п.2.2 договору).

Згідно із п. 3.1 договору ціна цього договору становить 476 400 грн, у тому числі ПДВ 20%-79400 грн.

Строк узгодженої поставки партії товару-10 робочих днів з дня замовлення товару. партією товару за даним договором є узгоджена кількість товару, вказаного у заявці замовника (п. 5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору умови поставки: DDP (умова регулюється офіційними правилами тлумачення торгових термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010), на адресу замовника: 85670, Донецька область, м. Вугледар, Магістральна, 4, ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», транспортом постачальника, ціна доставки повинна бути врахована в ціні товару.

Датою поставки товару та переходу права власності на товар вважається дата, яка вказана замовником на товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником, при прийманні товару (п.5.3 договору).

Розділом 4 договору сторони погодили порядок здійснення оплати.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за узгоджену партію товару здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 90 календарних днів з моменту постачання товару.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2021, а щодо виконання зобов`язань - до повного і належного їх виконання сторонами (п.10.1 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплений відтисками печаток підприємств.

На виконання умов договору, позивачем поставлений товар, що підтверджується видатковою накладною №593 від 02.07.2021 на суму 476 400 грн (з ПДВ).

Видаткова накладна підписана представниками сторін, скріплена відтиском печатки постачальника. Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей Палій Ольгою Михайлівною, яка діяла на підставі довіреності №132 від 29.06.2021.

30.09.2024 року позивачем направлено на електронну адресу відповідача претензію про погашення простроченої заборгованості в сумі 476 400,00 грн, що підтверджується наявним у справі скріншоту екрану комп`ютерного монітору.

У зв`язку із не виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманого товару за договором та наявністю несплаченої заборгованості за вказаним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу у розмірі 476 400,00 гривень, 3% річних в розмірі 42 876, 00 гривень, інфляційних втрат в сумі 203 769, 79 гривень.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості за невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань зі своєчасної та повної оплати за поставлений товар, 3% річних та інфляційних збитків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Беручи до уваги правову природу укладеного договору №229Т від 24.06.2021, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 ГК України, ст. ст. 655, 662 та 663 ЦК України, Продавець зобов`язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Вказаний договір укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками сторін без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, об`ємів поставки товару, а також ціною, строками виконання та строку договору.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між сторонами договору позивачем поставлено відповідачу товар на суму 476 400,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №593 від 02.07.2021, яка підписана уповноваженою особою останнього без жодних зауважень та заперечень.

Протилежного відповідачем належними та допустимими доказами не доведено.

Факт отримання товару за договором, обсяг поставки відповідачем не спростовано.

За приписами частин першої, другої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За умовами п. 4.1 договору розрахунки за узгоджену партію товару здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 90 календарних днів з моменту постачання товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Остаточна оплата за поставлений товар, з огляду на умови договору мала бути здійснена відповідачем за видатковою накладною №593 від 02.07.2021 до 01.10.2021.

Судом встановлено, що на виконання цих умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 476 400,00 гривень, що підтверджується підписаною представниками сторін видатковою накладною, яка відповідає вимогам закону та є первинним документом, що фіксує факт здійснення господарської операції.

Позивач свої зобов`язання щодо поставки товару за договором виконав, матеріали справи не містять доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку поставки та інших зауважень, на момент його фактичної передачі. Письмові повідомлення стосовно відмови від прийняття або оплати товару відповідачем позивачу не надавались, а тому є підстави виникнення обов`язку у останнього щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 476 400,00 гривень, а отже, і про їх задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 42 876, 00 грн та інфляційних втрат у сумі 203 769, 79 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Розрахунок 3% річних у заявленій сумі 42 876,00 грн, який здійснений позивачем, перевірено господарським судом, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання та встановлено, що розмір 3% річних за період з 03.10.2021-01.10.2024 становить 42 846, 58 грн, в решті позовних вимог слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у розмірі 203 769, 79 гривень

Суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 та постановах Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі №916/1883/16, від 08.05.2019р. у справі №904/2156/18, від 20.09.2019р. у справі №904/4342/18, від 14.01.2020р. у справі № 924/532/19, від 29.04.2020р. у справі №910/1193/19, від 18.06.2020р. у справі №904/3491/19, від 01.10.2020р. у справі №910/11820/18, від 10.02.2021р. у справі №910/14257/19.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд визнає його вірним. За період з жовтня 2021 по серпень 2024 сума, нарахована на суму боргу 476 400грн становить 203 769, 79 грн.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання даного позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 8676, 55 грн., проте, судовий збір сплачено позивачем у розмірі 8678,55 грн, що на 2, 00 грн більше ніж встановлено законом.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як наслідок, судовий збір стягується з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 8676,20 грн.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 185, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» до Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» про стягнення заборгованості в розмірі 723 045, 79 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мечникова, 11, ) заборгованість в розмірі 476 400,00 гривень, 3% річних у сумі 42 846, 58 гривень, інфляційні втрати у сумі 203 769,79 гривень, відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 8676,20 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.01.2025

Суддя О.О. Кучерява