СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 січня 2025 року м. Харків Справа № 905/798/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Макіївка Донецької області (вх. № 3162 Д/2),

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.12.2024 (повний текст складено 18.12.2024) у справі № 905/798/24 (суддя Огороднік Д.М.),

за заявою ОСОБА_1 , м. Макіївка Донецької області,

про неплатоспроможність фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Донецької області із заявою про неплатоспроможність боржника.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.09.2024 відкрито провадження у справі №905/798/24 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Белінську Н.О.

14.11.2024 до Господарського суду Донецької області надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №905/798/24 про неплатоспроможність, яке обґрунтоване тим, що після оприлюднення на офіційному сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі №905/798/24 про неплатоспроможність жодних вимог до боржника кредиторами висунуто не було, у зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.12.2024 у справі №905/798/24

- відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі;

- закрито провадження у справі №905/798/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ;

- припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ;

- припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Белінської Н.О. (свідоцтво №190 від 12.02.2013);

- припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.09.2024 у справі №905/798/24.

Не погодившись із постановленою ухвалою, боржниця - ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.12.2024 у справі №905/798/24 та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі апелянт просить зільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам глави 1 розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені главою 1 розділу ГПК України.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що прожитковий мінімум з 01.01.2024 для працездатних осіб становить 3028,00 гривні.

Отже, станом на дату звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.12.2024 у справі №905/798/24 апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 3028,00грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана у цій справі в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", тому за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції підлягає сплаті судовий збір в розмірі 2422,40грн (3028,00грн * 0,8%).

Доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги апелянтом не додано. При цьому, як зазначено вище, скаржниця просить звільнити її від сплати судового збору.

Вищевказане клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване посиланням на надскрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , яка звернулася до господарського суду із заявою про неплатоспроможність, що свідчить про відсутність достатніх грошових коштів у останньої.

Апелянт зазначає, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, дохід ОСОБА_2 за попередній 2023 рік становив 29400,00грн, а отже, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання скаржниці, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволенню, з огляду на таке.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Зазначеною нормою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може, зокрема, за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк або звільнити від його сплати визначене коло осіб. Для цього заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Варто вказати, що Законом України "Про судовий збір" чітко визначено, що підставою для звільнення від сплати судового збору, відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Судом відмічається, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 29.11.2021 у справі № 904/5868/18).

Східним апеляційним господарським судом встановлено, що до заяви ОСОБА_1 про неплатоспроможність додано Відомості (відповідь) з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, з якої вбачається, що розмір річного доходу заявниці за попередній календарний рік (2023) складає 57829,83грн. А отже, з наведеного вбачається, що 5 відсотків від зазначеної суми доходу становить 2891,50грн.

Як зазначалося вище, за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2422,40грн, що не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявниці - фізичної особи за попередній календарний рік (2023), а тому, у даному випадку, відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

При цьому суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд звертає увагу скаржника, що ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається, зокрема, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 922/624/20, від 28.12.2020 у справі №922/4277/19).

Що стосується зазначених у клопотанні обґрунтувань неможливості сплати судового збору з посиланням на скрутне матеріальне становище, то саме лише посилання на такі обставини не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, беручі до уваги що розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, суд апеляційної інстанції не вбачає наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для звільнення від сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, скаржниці необхідно надати суду документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2422,40грн.

Зазначені обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме, залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 ГПК України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору в сумі 2422,40грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового бору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.12.2024 у справі №905/798/24 - залишити без руху.

3. Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у сумі 2422,40грн.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна