ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" січня 2025 р. м. Одеса № 916/5590/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 1834972,73грн

встановив:

До суду 23.12.2024 надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ, якою позивач просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 15.06.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.07.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії;

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 14.07.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 27.07.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- - визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 04.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 05.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії;

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 06.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 16.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 19.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії;

- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії,

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" на користь Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1834972,73грн.

Ухвалою від 24.12.2024 суд залишив позов без руху та встановив позивачу строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду:

- докази сплати 30280грн судового збору,

- докази повноважень Байрактар О.В.,

- належним чином засвідчені копії доказів, доданих до позову,

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та у відповідача,

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивач отримав ухвалу 25.12.2024 в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою.

06.01.2025, у встановлений строк, до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

08.01.2025 відповідач подав заяву, в якій зазначає, що позивач не усунув недоліки позову.

Згідно з ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Зазначена позовна заява підписана 20.12.2024 начальником юридичного відділу позивача Байрактар О.В.

На підтвердження повноважень представника надано довіреність від 11.10.2024, якою позивач в особі керівника Дениса Себова уповноважив юриста Байрактар Ольгу Володимирівну представляти інтереси позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Суд зауважує, що виходячи із предмету позову, дана справа не є малозначною.

Тому, враховуючи викладене, представником позивача у цій справі може бути: 1) адвокат або 2) керівник позивача чи інша особа в порядку самопредставництва юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) .

Суду не було надано доказів того, що Байрактар О.В. є представником позивача в порядку самопредставництва. Також суду не було надано доказів того, що Байрактар О.В. є адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

До заяви про усунення недоліків позовної заяви додано копію угоди про надання правової допомоги, укладеної між позивачем та адвокатом Байрактар О.В. від 24.12.2024.

Також до заяви додано копію посвідчення адвоката Байрактар О.В. та копію ордера серії ВН № 1451694 від 24.12.2024.

Таким чином, повноваження адвокату Байрактар О.В. на представництво позивача надані 24.12.2024, тобто вже після дати підписання нею позовної заяви 20.12.2024.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, суд повертає позовну заяву, оскільки суду не надано доказів того, що Байрактар О.В. мала право, як представник позивача, підписувати позовну заяву станом на 20.12.2024.

Щодо посилань відповідача на те, що надана позивачем копія платіжної інструкції №6246 від 31.12.2024 не може бути доказом сплати 30280 грн судового збору, оскільки позивач повинен був надати оригінал платіжної інструкції.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною оригіналу платіжного документу не може бути підставою для повернення позовної заяви, як такої, що не відповідає встановленим вимогам.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 760/4105/14-ц.

Таким чином, враховуючи вище вказану позицію та правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №800/473/17, викладену у постанові від 28.02.2018 р. щодо відсутності обов`язку заявника надавати суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, оскільки суд самостійно повинен виявляти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету,

З огляду на викладене, Господарський суд Одеської області виконав свій обов`язок і перевірив інформацію про те, що зазначений судовий збір в сумі 30280грн, сплачений позивачем, зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується випискою.

Також суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем не надано оригіналів доказів надсилання позовної заяви відповідачу, виходячи з наступного.

На теперішній час, як і на час звернення позивача до суду, всі юридичні особи, в тому числі і відповідач, зобов`язані мати електронний кабінет відповідно до вимог ст. 6 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, то позивач взагалі звільняється від надсилання копії позову з додатками відповідачу.

При цьому, відповідач має електронний кабінет, тому отримує всі документи від позивача, як і від суду, в своєму електронному кабінеті.

Однак, позивач все ж таки не усунув всіх недоліків позовної заяви. Так, він не надав відомостей про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначив щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; та не підтвердив те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, позивач не усунув всі недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 4, 8 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 ГПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву з додатками повернути Комунальному некомерційному підприємству Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради.

Дата підписання ухвали 10.01.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 235, ст. 255 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена. Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В.В. Литвинова