СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/3797/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Медуниця О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№ 2838 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 у справі №922/3797/24, суддя Присяжнюк О.О.

а позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до про 1-ого відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), 2-ого відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до 1-ого відповідача Фізичної особи ОСОБА_2 , 2-ого відповідача ОСОБА_3 , в якій просить суд:

- витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд (ідентифікаційний код 03581931, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., с-ще Кегичівка, вул. Холодноярська, буд. 45) у розмірі 5,83 (п`ять цілих вісімдесят три сотих відсотків) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд (ідентифікаційний код 03581931), що у грошовому еквіваленті становить 8560,00 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят грн 00 коп) гривень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , Місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 );

- вжити негайно заходи забезпечення позову, згідно яких заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань" щодо частки (частини частки) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) в розмірі 8560,00 гривень або 5,83% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд (ідентифікаційний код 03581931, Місцезнаходження: 64003, Харківська обл., с-ще Кегичівка, вул. Холодноярська, буд. 45), а саме: заборонити вносити зміни щодо зміни частки (частини частки) до набрання законної сили рішенням суду по даній справі;

- стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 повернуто позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 .

Постановляючи зазначену ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: визначення змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- представником ОСОБА_1 27.11.2024 через систему "Електронний суд" надійшла заява, в якій він висловив незгоду зі змістом ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, вказав, що зазначене в ухвалі від 21.11.2024 не відповідає фактичним обставинам, а судом порушуються права позивача на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд;

- до заяви від 27.11.2024 представником позивача не надано жодних пояснень стосовно змісту позовних вимог щодо ОСОБА_3 , а тому, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали від 21.11.2024, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білоголовий Я.О. через підсистему Електронний суд звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 року у справі № 922/3797/24 про повернення позовної заяви та направити справу на розгляд до Господарського суду Харківської області.

Апеляційну скаргу обгрунтовує наступним:

- щодо зазначення судом першої інстанції як на недолік позовної заяви, на відсутність змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, то позивачем ОСОБА_1 чітко було визначено у позовній заяві, що його право порушено незаконними діями першого відповідача та другого, але відновити це право можна шляхом витребування частки у першого відповідача ОСОБА_2 , до якого заявлені позовні вимоги по суті і при цьому, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження;

- Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право;

- Господарський процесуальний кодекс України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 у справі №922/3797/24 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2024 витребувані матеріали справи №922/3797/24 у суду першої інстанції та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги.

10.12.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3797/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 16.12.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 у справі №922/3797/24. Вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 31.12.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим учасникам справи. Запропоновано учасникам справи в строк до 31.12.2024 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Відповідно ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи апеляційним господарським судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вже зазначалося, позивач у даній справі звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до 1-ого відповідача Фізичної особи ОСОБА_2 , а також 2-ого відповідача ОСОБА_3 , в якій просить суд витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд (ідентифікаційний код 03581931, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., с-ще Кегичівка, вул. Холодноярська, буд. 45) у розмірі 5,83 (п`ять цілих вісімдесят три сотих відсотків) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Кегичівський Агрошляхбуд (ідентифікаційний код 03581931), що у грошовому еквіваленті становить 8560,00 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят грн 00 коп) гривень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , Місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачем у позовній заяві визначено два відповідача : 1) Фізичну особу ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , тоді як всупереч вимогам пункту 4 частини 3 статті 162 ГПК України зміст позиву звернений лише до одного з них - ОСОБА_2 .

Крім того, згідно з п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, всупереч вимогам даної норми позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Абзацом 1 частини 2 зазначеної статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№ 3797/24) залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: визначення змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Зазначену ухвалу отримано ОСОБА_1 особисто по пошті 26.11.2024, а його представником адвокатом Білоголовим Яном Олеговичем в електронний кабінет 22.11.2024.

Отже, останнім днем для усунення недоліків є, з урахуванням вихідних днів, 02.12.2024.

Від представника ОСОБА_1 27.11.2024, тобто у встановлений судом строк, через систему "Електронний суд" надійшла заява (документ сформований в системі Електронний суд 26.11.2024, вх.№ 29830), в якій представник позивача висловив свою незгоду зі змістом ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 21.11.2024, зазначивши, що :

- позивач чітко визначив у позовній заяві, що його право порушено незаконними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але відновити це право можна шляхом витребування частки у ОСОБА_2 ;

- Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право;

- в другому розділі позовної заяви детально зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних документів, копії яких додано до заяви, або про надання таких документів суду.

При цьому, як правильно зазначив місцевий господарський суд, зазначена заява не містить жодних доводів щодо змісту позовних вимог до ОСОБА_3 .

Крім того, у даній заяві позивачем перелічено докази, на які він посилається в позовній заяві, проте в даній заяві не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Посилання ж у цій заяві на наявність такого зазначення у другому розділі позовної заяви не відповідає змісту самої позовної заяви.

Інших заяв щодо недоліків позовної заяви позивачем подано до суду не було.

Частиною 3 статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 наведеної статті, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, враховуючи, що позивачем не було виконано вимог ухвали від 21.11.2024 про залишення позовної заяви без руху та не усунуто зазначені в ній недоліки такої заяви, місцевий господарський суд дійшов цілком правомірного висновку щодо наявності достатніх правових підстав для повернення позовної заяви в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що ним у позовній заяві чітко визначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, оскільки в ній зазначено, що його право порушено незаконними діями Відповідача 1 та Відповідача 2, але відновити це право можна шляхом витребування частки у Відповідача 1 ОСОБА_2 , до якого заявлені позовні вимоги по суті і при цьому, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Також апелянт вважає, що процесуальний закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, а вимагає лише формулювання в позовній заяві лише суті (змісту) порушення, тобто яким чином воно негативно позначилось на правах позивача та яким яким чином може бути відновлено порушене право. До того ж, на думку заявника апеляційної скарги, Господарський процесуальний кодекс України наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні.

З огляду на наведене, позивач вважає, що місцевий господарський суд, повернувши позовну заяву, необгрунтовано позбавив позивача права доступу до суду та проявив надмірний формалізм.

Однак колегія суддів не може погодитися із такими твердженнями, зважаючи на таке.

Згідно з частиною 4 статті 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача.

Аналогічний висновок викладено в пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 та постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.02.2024 у справі №902/1331/22).

Як вже зазначалося, пункт 4 частини 3 статті 162 ГПК України містить вимогу про те, що позовна заява, яка подана до кількох відповідачів, повинна містити зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні) щодо кожного з них.

Зазначена вимога носить імперативний характер щодо спрямованості змісту позовних вимог до кожного з відповідачів. При цьому право позивача на свій розсуд визначити відповідачів, предмета та підстав спору, на яке посилається апелянт, не звільняє останнього від виконання імперативних приписів пункт 4 частини 3 статті 162 ГПК України спрямування змісту позовних вимог до кожного із зазначених ним відповідачів. Тобто апелянт в даному випадку підмінює поняття «спрямованість змісту позовних вимог до відповідача» іншим поняттям - «визначення позивачем відповідача, підстав та предмету позову».

Зазначення в позовній заяві одного з відповідачів без спрямування до нього змісту позовних вимог суперечить самому статусу відповідача як особи, яка повинна виконати обов`язок у матеріально-правових відносинах з позивачем та за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги.

До того ж, вимога пункту 4 частини 3 статті 162 ГПК України про визначення змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів спрямована на остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин та складу учасників судового процесу, тобто вона не носить суто формальний характер, а є вкрай необхідною для всебічного розгляду справи.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо наявності достатніх правових підстав для повернення позовної заяви та по суті ці доводи є дублюванням заяви, поданої позивачем до суду першої інстанції 27.11.2024, в якій він висловив незгоду із ухвалою про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції, викладена у рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 12.07.2007 у справі "Станков проти Болгарії", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" визнає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Поряд з цим, відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Отже, в даному випадку позивач не позбавлений доступу до правосуддя, а його право на суд зазнало обгрунтованих та виправданих обмежень.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для відкриття провадження за позовною заявою або повернення її без розгляду, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 162, 174, 269, 255, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 у справі №922/3797/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 у справі №922/3797/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15.01.2025.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця