СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

15 січня 2025 року м. Харків Справа № 917/538/24(917/848/24)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Гребенюк Н.В., розглянувши апеляційну скаргу Cпільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціям в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ ЛІЗИНГ" ( вх. № 3180 П)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 (повний текст судового рішення складений та підписаний 24.06.2024, суддя Білоусов С.М.)

у справі №917/538/24 (917/848/24),

прийняту за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван", м. Київ,

про кредиторські вимоги до боржника по справі № 917/538/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррострой",м. Горішні Плавні, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія", м. Горішні Плавні, Полтавська область,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі №917/538/24(917/848/24) заяву Товариства з обмеженою відповідальності Стар Інвестмент Ван" задоволено частково.

Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" на суму 314 806 162,15 грн. боргу за невиконання зобов`язання по рішенню господарського суду Полтавської області від 14.03.2017 року у справі № 917/50/17; 43 071 027,00 грн. пені по рішенню господарського суду Полтавської області від 14.03.2017 року у справі № 917/50/17; 125 400 244,83 грн. - індексу інфляції за період з 20.05.2021 року по 22.04.2024 року включно; 27 652 176,68 грн. - 3% річних за період з 20.05.2021 року по 22.04.2024 року включно та 4 844,80 грн. судового збору.

Зобов`язано розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" арбітражного керуючого Скрипника В.Л. включити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальності "Міжрегіональна транспортна компанія" до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства.

Cпільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ ЛІЗИНГ", не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/538/24 (917/848/24) в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Стар Інвестмент Ван до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Когенераційна компанія по сплаті 125 400 244,83 грн інфляції за період з 20.05.2021 по 22.04.2024 року включно та 27 652 176,68 грн 3% річних за період з 20.05.2021 по 22.04.2024 року включно скасувати. В цій частині прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Стар Інвестмент Ван про кредиторські вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Когенераційна компанія задовольнити частково. Викласти резолютивну частину ухвали Господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/538/24(917/848/24) в такій редакції: Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван" () до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" () на суму 314 806162,15 грн боргу за невиконання зобов`язання по рішенню господарського суду Полтавської області від 14.03.2017 року у справі № 917/50/17; 43 071 027,00 грн пені по рішенню господарського суду Полтавської області від 14.03.2017 року у справі № 917/50/17; 21 015 920,91 грн індексу інфляції за період з 20.05.2021 року по 23.02.2022 року включно; 7 244 945,09 грн 3% річних за період з 20.05.2021 року по 23.02.2022 року включно та 4 844,80 грн. судового збору. Просить здійснити розподіл витрат , пов`язаних з розглядом справи в апеляційному суді.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись, як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, на те, що апелянт оскаржувану ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/538/24 (917/848/24) не отримував та не мав неможливості ознайомлення з матеріалами справи після її оприлюднення. Як зазначає апелянт, останній ознайомився із заявою про визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Інвестмент Ван" 30.12.2024 після отримання копій відповідних документів від розпорядника майна на запит свого представника від 28.12.2024, що, на його думку, свідчить про поважність причин пропуску строку.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.12.2024 для розгляду справи №917/538/24(917/848/24) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Плахов О.В., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.01.2025 у справі №917/538/24 (917/848/24) витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/538/24(917/848/24); відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Cпільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціям в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ ЛІЗИНГ" (вх. № 3180П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/538/24(917/848/24) до надходження матеріалів справи.

02.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про долучення до матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

13.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/538/24 (917/848/24).

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

У відповідності до положень статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом із цим, положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов`язок щодо надання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (частина друга) встановлено, що при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною: 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.10);

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно частини 3 наведеної статті закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання апеляційної скарги у даній справі апелянтом мав бути сплачений судовий збір у розмірі 7267,2грн ((3028*2)*150%)*0,8).

Натомість, апелянтом за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3028,00грн, тобто у розмірі меншому, аніж встановлено законом.

З огляду на наведене, апелянту належить у строк, визначений даною ухвалою, надати докази сплати (доплати) судового збору в установлених порядку та розмірі, а саме 4239,2грн.

Крім того, згідно вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга, зокрема, на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин 2, 3 наведеної статті учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим господарським судом 18.06.2024, повний текст якої складений 24.06.2024, отже, строк подання апеляційної скарги сплив 04.07.2024.

Тоді як апелянтом подано апеляційну скаргу 31.12.2024.

З наведеного вбачається, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 ГПК України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду більш ніж на 6 місяців.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржувану ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/538/24 (917/848/24) не отримував. Крім того, зазначає про те, що не міг ознайомитися із матеріалами справи, оскільки ТОВ «Стар Інвестмент Ван» було подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 у справі №917/538/24, а матеріали справи перебували або у Східному апеляційному суді, або у Касаційному суді і у апелянта не було достеменної впевненості у тому, в якому конкретно суді перебувають матеріали справи. З огляду на наведене, скаржник посилається на те, що 28.12.2024 звернувся із адвокатським запитом до ліквідатора боржника, щоб отримати заяву про визнання кредиторських вимог з додатками і лише після отримання відповіді 30.12.2024 апелянт зміг ознайомитися із заявою та підставами ухвали, що, на його думку, свідчить про поважність причин пропуску строку.

Щодо наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки цією статтею не визначено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами КУзПБ чи ГПК України не передбачено прямої заборони на оскарження ухвал, які були постановлені господарським судом до вступу певної особи у справу чи набуття нею процесуального статусу учасника справи про банкрутство.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону - ГПК України.

При вирішенні питання щодо поновлення конкурсному кредитору строку на апеляційне оскарження судам слід виходити з презумпції поважності причин пропуску цього строку, якщо кредитор у визначені статтею 45 КУзПБ строк і спосіб заявив грошові вимоги до боржника та після визнання його вимог у встановленому порядку реалізував своє право на апеляційне оскарження ухвали протягом розумного строку, що не перевищує визначений у частині першій статті 256 ГПК України строк.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 12.07.2023 у справі №915/1097/20.

При поданні апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене у справі про банкрутство до набуття особою статусу кредитора (учасника) у цій справі, початок перебігу строку на апеляційне оскарження такого рішення має обраховуватися з дати постановлення ухвали суду про визнання кредиторських вимог цієї особи.

Подібний підхід у застосуванні положень щодо порядку обчислення строку на апеляційне оскарження судового рішення наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №902/560/20 та від 29.04.2021 у справі №904/5874/19.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянт набув статусу учасника справи (кредитора) у справі №917/538/24 на підставі ухвали місцевого господарського суду від 18.06.2024 у справі №917/538/24(917/870/24).

Отже, обставинами вище встановлено, що правом на апеляційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія", а також, у тому числі, ознайомлення з матеріалами справи, апелянт наділений з моменту набрання законної сили ухвалою місцевого господарського суду від 18.06.2024 у справі №917/538/24(917/870/24).

Апелянтом не доведено наявності об`єктивних та непереборних обставин для реалізації ним впродовж більш ніж 6 місяців права на ознайомлення з матеріалами даної справи, а також, зокрема, на звернення із відповідною заявою до суду в межах розумного строку з дня набуття ним статусу учасника справи про банкрутство у строк до 28.12.2024 (дата звернення із запитом до розпорядника майна).

Крім того, скаржник не був позбавлений права звернутись із відповідною заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді як до суду першої інстанції, так, зокрема, і до суду апеляційної інстанції, а тому невчинення відповідних дій не може свідчити про наявність об`єктивних та незалежних від кредитора причин пропуску строку.

З огляду на наведене, відсутність активних дій з боку апелянта у зазначений період у розумінні положень процесуального закону свідчить про недотримання ним принципу розумності строків та належної обачності, що не підтверджує обґрунтованість підстав для поновлення процесуального строку.

Згідно статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, оскаржувати судові рішення у визначеному законом порядку. Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Згідно з усталеною практикою Суду вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному (касаційному) порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного (касаційного) оскарження з поважних причин.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що звернення з апеляційною скаргою у строк більше ніж 6 місяців з дня постановлення ухвали, якою визнано грошові вимоги апелянта, а також винесено оскаржуване судове рішення, за відсутності наведених у заяві поважних причин, з посиланням на відповідні докази непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасну реалізацію права щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, не може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Частинами 3, 4 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, з метою усунення недоліків апеляційної скарги апелянту належить у строк, визначений даною ухвалою, надати нову заяву/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав його пропуску та доказів на обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу скаржником подано з порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 258, а також статті 260 Господарського процесуального кодексу України, а саме: за відсутності доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі, відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що апелянту слід надати суду докази сплати (доплати) судового збору у сумі 4239,2грн, нову заяву/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав його пропуску та доказів на обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 174, 234, п. 2 ч. 3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" ( вх. № 2986 П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.06.2024 у справі № 917/538/24 (917/871/24) залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати (доплати) судового збору на суму 4239,2грн;

- нову заяву/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав його пропуску та доказів на обґрунтування.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, судом апеляційної інстанції буде повернуто апеляційну скаргу або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Н.В. Гребенюк