ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"15" січня 2025 р. м. Одеса № 916/5552/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№5692/24 від 20.12.2024)

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Життя» (вул. Генерала Бочарова, № 70, с. Фонтанка, Одеський р-н, Одеська обл., 67571, )

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Атлант 6» (вул. Олексія Ставніцера, № 60, корп. 2, приміщ. 29-А, с. Визирка, Одеський р-н, Одеська обл., 67543, )

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Життя» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовної заявою до Обслуговуючого кооперативу «Атлант 6», в якій просить суд зобов`язати відповідача за актом приймання-передачі передати позивачу документацію на багатоквартирний будинок згідно наведеного переліку, а разі відсутності зазначеної документації зобов`язати відновити відсутню технічну документацію за власний рахунок та передати ОСББ «Квартал Життя».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Життя» (вх. № 5692/24 від 20.12.2024) залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У п.п. 3, 4 резолютивної частини ухвали суд також повідомив позивача, про обов`язок ОСББ «Квартал Життя» зареєструвати електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідно до ст. 6 ГПК України та попередив позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвалу суду від 24.12.2024 ОСББ «Квартал Життя» було направлено на його юридичну адресу місцезнаходження.

Суд відзначає, що як вбачається з матеріалів даної справи, копію ухвали від 24.12.2024 позивачем не отримано. Поштове відправлення, яким позивачу було надіслано копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, повернуто поштовим відділенням на адресу суду 06.01.2024 з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За правилами ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання, копія судового рішення надсилається учасникам справи протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи (фізичної особи - підприємця) - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, повернення відділенням Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» поштових відправлень суду, які є «Судовими повістками» в розумінні чинного законодавства України із непередбачених для «Судових повісток» причин є неправомірним. Більше того, такі дії зумовлюють порушення права позивача на своєчасне вирішення справи судом.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування позивача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення позивачу ухвали суду від 24.12.2024.

Також, згідно з ч.5 ст.6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною 7 статті 6 ГПК України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, ухвала суду від 24.12.2024 про залишення позовної заяви без руху була направлена представнику позивача адвокату Бороган В.В. до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного документу (вих. № 916/5552/24/78660/24 від 27.12.2024), роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 25.12.2024 о 19:11 год.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 24.12.2024 є такою, що отримана представником позивача 26.12.2024.

Залишаючи позовну заяву без руху з підстав наявності в ній недоліків, суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху фактично зазначив позивачу вчинити певні процесуальні дії, а саме: усунути виявлені недоліки.

За змістом положень ч.ч. 6, 7 ст. 113 ГПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 ГПК України).

За таких обставин, днем вручення ухвали від 24.12.2024 про залишення позовної заяви без руху слід вважати 30.12.2024 (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження), а недоліки позивач, з урахуванням вихідних днів, мав усунути у десятиденний строк до 09.01.2025 включно.

Також, суд враховує, що в пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Враховуючи дату отримання ухвали суду від 24.12.2024, положення ст. 174 ГПК України, станом на 15.01.2025 недоліки, зазначені в ухвалі суду, у встановлений строк, позивачем не усунуто. Жодних заяв та/або клопотань від позивача станом на 15.01.2025 не надходило.

При цьому, судом здійснено перевірку за підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» наявності у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Життя» (), та встановлено, що з 12.01.2025 позивач має електронний кабінет в системі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Між тим, як заяви про усунення недоліків позовної заяви, так і належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі, позивачем до суду не надано.

З урахуванням викладеного, того, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Життя» станом на 15.01.2025 не усунуто недоліків позовної заяви (останній день передбаченого частиною 2 статті 174 ГПК України строку припадає на 09.01.2025, додатково господарським судом враховано час поштового перебігу з 09.01.2025 у випадку надсилання відповідної заяви засобами поштового зв`язку), суд повертає останню позивачу на підставі частини 4 статті 174 ГПК України, оскільки до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі, тобто позивач не усунув недоліків позовної заяви.

Натомість, часткове усунення недоліків, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.

Відповідності з частинами 4, 6, 7 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що неусунення будь-якого з недоліків позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позову без руху, має наслідком повернення вказаної позовної заяви.

Зазначене свідчить, що причиною повернення позову є не надмірний формалізм суду, а невиконання саме позивачем приписів вказаних вище нормативно-правових приписів та його відповідне відношення до підготовки документів, що надаються суду.

Суд також звертає увагу позивача на те, що:

- системний аналіз наведених вище норм процесуального закону свідчить, що реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

- норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи, а зазначене покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи як один до одного, так і до суду.

Отже, оскільки позивач у визначений судом строк, який є максимально допустимим відповідно до вимог закону, не усунув в повному обсязі недоліки позовної заяви, адже позивач не повідомив суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету безпосередньо у позивача, а також не надав належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви разом з доданими до неї документами.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 24.12.2024 щодо усунення недоліків позовної заяви, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини 4 статті 174 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення позовної заяви не є перешкодою в доступі до правосуддя.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду заяви, поданої без дотримання статтей 162, 164, 172 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Частинами 1, 2 статті 4 ГПК України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Враховуючи наведені норми права, які передбачають порядок звернення до господарського суду та імперативні вимоги, які ставляться до учасників справи з метою дотримання порядку такого звернення, а також практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що передбачений положеннями ГПК України процесуальний механізм залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі не усунення встановлених недоліків позовної заяви, не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд та доступ до правосуддя.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на приписи частини 8 статті 174 ГПК України, за змістом яких, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків, що у даному випадку свідчить про відсутність перешкод в реалізації позивачем права на доступ до правосуддя.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Життя» (вх.№5692/24 від 20.12.2024) до Обслуговуючого кооперативу «Атлант 6» про зобов`язання вчинити певні дії, з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 15.01.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Цісельський