ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4246/24
За позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 4 820 648,30грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованість у розмірі 4 820 648,30грн, з яких: основний борг у розмірі 2 446 832,36грн; пеня у розмірі 2 259 068,71грн; 3 % річних у розмірі 34 875,15грн; інфляційні втрати у розмірі 79 872,08грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 справу №904/4246/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 позовні вимоги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 4 820 648,30грн задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради основний борг у розмірі 2 446 832,36грн, пеню у розмірі 677 720,61грн, 3% річних у розмірі 34 779,13грн, втрати від інфляції у розмірі 79 518,30грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 72 302,97грн.

02 січня 2025 року через систему "Електронний суд" від Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №53/25 від 02.01.2025), якою просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00грн.

До заяви додано копії: акту здачі - приймання наданих послуг за жовтень 2024 року від 31.10.2024; акту здачі - приймання наданих послуг за листопад 2024 року від 29.11.2024; акту здачі - приймання наданих послуг за грудень 2024 року від 27.12.2024; витягу з ЄДР; квитанції №2376450 від 02.01.2025 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (АТ "Дніпроважмаш").

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду, з огляду на таке.

Положеннями статті 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 частини першої статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому за змістом статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі й витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.1, 3 ст.126 ГПК України).

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/2022/19, від 03.03.2021 у справі №908/1238/18, від 20.05.2021 року у справі №922/1950/20 та ухвалі Верховного Суду від 26.10.2021 у справі №911/3039/19.

Як зазначалося вище, у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 у справі №904/4246/24 вирішено питання про розподіл судових витрат лише в частині судового збору.

У тексті позовної заяви позивач зазначив, що судові витрати складаються із судового збору сплаченого за подання позовної заяви та витрат на правничу допомогу у розмірі 87 309,72грн.

Судом враховано, що до закінчення судового засідання, яке відбулося 24.12.2024, присутній у судовому засіданні представник позивача, адвокат Дєлов В.В., зробив заяву про відшкодування судових витрат, у тому числі витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00грн, докази понесення яких будуть подані пізніше.

У судовому засіданні, яке відбулось 24 грудня 2024 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами частини п`ятої ст. 240 ГПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

З урахуванням викладеного, п`ятиденний строк для подання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат закінчився 30 грудня 2024 року (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків). Позивач звернувся з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу з доказами понесення відповідних витрат лише 02 січня 2025 року (документ сформований в системі "Електронний суд" 02.01.2025).

Суд констатує той факт, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення подана до суду поза межами встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку на подання такої заяви.

Частиною першою ст. 113 ГПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини першої ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заяви про поновлення строку на вчинення процесуальних дій позивачем не подано. Ні в тексті заяви про ухвалення додаткового рішення, ні в доданих до заяви документах не зазначено про причини пропуску такого строку та обґрунтування їх поважності, та не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі, оскільки заявником пропущено строк на звернення із такою заявою.

Відповідно до приписів ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами, мають право знайомитися з матеріалами справи, та зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Керуючись статтями 118, 126, 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі (вх.№53/25 від 02.01.2025) - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 06.01.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва