ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. Справа№ 920/1191/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Мальченко А.О.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи

на рішення Господарського суду Сумської області від 24.09.2024

у справі № 920/1191/23 (суддя - О.Ю. Резніченко)

за позовом Сумської міської ради

до відповідача Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи

про стягнення 122 970 грн 42 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Сумська міська рада звернулась до Господарського суду Сумської області з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 122970 грн. 42 коп. за використання земельної ділянки площею 0,0986 га, кадастровий номер :06:019:0034 за адресою: м. Суми, вул. Івана Сірка, 18/2, без оформлення договору оренди за період з 01.01.2022 по 15.09.2023.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником нежитлових приміщень. Нежитлові приміщення розміщені на земельній ділянці, яка належить позивачу. Відповідач не врегулював з позивачем орендні відносини, а саме шляхом укладення договору оренди. В той же час, у відповідача виник обов`язок сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою до державного бюджету. Відповідач орендну плату не сплачував, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач стверджує, що ухилення відповідача від обов`язкової сплати коштів за фактичне використання земельної ділянки є підставою для застосування положень ст.ст. 1212, 1214 ЦК України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024 позов Сумської міської ради до відповідача Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи задоволено; стягнуто з Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи на користь Сумської міської ради 122 970 грн. 42 коп. безпідставно збережених коштів, 2684 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, у свою чергу, 17.10.2023 звернулася до позивача із заявою про отримання спірної земельної ділянки в оренду для використання за цільовим призначенням « 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», а саме громадське харчування (кафе).

5. У той же час, договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :06:019:0034 між Сумською міською радою та ФОП Цікорідзе Наргізою не укладено, орендна плата відповідачем не сплачується.

6. Відповідач продовжує використовувати земельну ділянку, що підтверджується витягами, які доводять, що відповідач є власником нежитлових приміщень, які розташовані на спірній земельній ділянці.

7. Судом першої інстанції встановлено, що розрахунок розміру безпідставно збережених коштів проведений з урахуванням площі спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, та сплачених сум земельного податку за спірний період, на підставі нормативно грошової оцінки, зазначеної у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки віл 01.05.2023 №НВ-023, з урахуванням коефіцієнту індексації, визначеного вповноваженим органом, а також із застосуванням ставки орендної плати, встановленої рішеннями Сумської міської ради віл 30.06.2021 №1231-МР, від 14.07.2022 №3025-МР «Про встановлення плати за землю».

8. Таким чином, місцевий суд виснував, що за період з 01.01.2022 по 15.09.2023 сума недоотриманої орендної плати (безпідставно збережених коштів) складає 122970 грн 42 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

9. Не погодившись із рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024, представник Фізичної особи-підприємця Цікорідзе Наргізи Оскорбін А.Г., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 05.02.2024, 14.10.2024 через систему «Електронний суд» у встановлений процесуальний строк (судом зареєстровано 15.10.2024) подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Сумської міської ради.

10. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на таке:

11. Цікорідзе Наргіза придбала незакінчене будівництво, що Позивачем не оспорюється. Станом на 14.10.2024 вказана нерухомість не введена в експлуатацію. Тому твердження Позивача про використання земельної ділянки з метою здійснення підприємницької діяльності - хибне та безпідставне. А тому, на думку скаржника, немає підстав для розгляду спору за правилами господарського судочинства.

12. Згідно з Планом зонування території міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 06.03.2013 № 2180-МР, земельна ділянка розташована в функціональній ландшафтно-рекреаційній зон. Р-1 (зона об`єктів природно-заповідного фонду та прибережної захисної смуги), де переважними, супутніми та допустимими видами використання, які потребують спеціальних погоджень, розміщення кафе не передбачено Відповідно до топографо-геодезичної зйомки масштабу 1:500 через дану земельну ділянку проходять транзитні підземні інженерні мережі: 2 напірних колектори d-700 мм, охоронні зони яких визначені у додатку И-1 (обов`язковий) Державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

13. На переконання скаржника, наведене підтверджує неможливість будівництва кафе на вказаній земельній ділянці та, як наслідок, неможливість здійснення господарської діяльності з громадського харчування.

14. 0,0508 га - площа земельної ділянки фактично використовуваної Цікорідзе Н.П., а тому, на думку скаржника, з огляду на фактично зайняту площу не отриманий позивачем дохід становлять 63 723,45 гривень.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

15. Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Цікорідзе Наргізи на рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Мальченко А.О., Яковлєв М.Л.

16. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, судді Мальченко А.О., Яковлєв М.Л.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Цікорідзе Наргізи на рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1191/23 за позовом Сумської міської ради до відповідача Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи про стягнення 122 970 грн. 42 коп.

17. На виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 у справі № 920/1191/23 24.10.2024 матеріали справи № 920/1191/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду.

18. Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 № 09.1-08/162/25, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному з 15.01.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/1191/23.

19. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 920/1191/23 між суддями від 15.01.2025, для розгляду справи сформовано колегію у наступному складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Яценко О.В., судді: Хрипун О.О., Мальченко А.О.

20. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, судді Мальченко А.О., Хрипун О.О.) прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Цікорідзе Наргізи на рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024.

21. Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження, окрім малозначних справ, може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

22. Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

23. Водночас, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

24. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

25. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

26. З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Позиції учасників справи

27. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Цікорідзе Наргізи заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28. Цікорідзе Наргіза з 28.05.2019 зареєстрована як фізична особа підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа підприємець, і відомості про припинення її підприємницької діяльності відсутні. Види діяльності: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.30 Обслуговування напоями; 56.29 Постачання інших готових страв; 56.21 Постачання готових страв для подій; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

29. 17.09.2021 відповідач - Цікорідзе Наргіза - придбала у Товариства з обмеженою відповідальністю «Алаверди» незавершене будівництвом кафе з літньою площадкою готовністю 90%, розташоване за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Івана Сірка, 18/2, яке в експлуатацію не прийнято, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2022, договором купівлі-продажу нерухомого майна від 17.09.2021 (т. 1 а.с. 8-10).

30. Зазначене майно відповідача розташовується на земельній ділянці площею 0,0986 га комунальної форми власності, кадастровий номер :06:019:0034, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення « 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», власником якої є Сумська міська рада, що підтверджується витягом з ДЗК від 15.09.2023 (а.с. 11-13).

31. Право власності на земельну ділянку для обслуговування цього кафе відповідач не оформила, у зв`язку з чим 02.05.2023 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як уповноважений орган позивача, направив на адресу відповідача лист про усунення порушень земельного законодавства, в якому наполягав на укладенні з Сумською міською радою договору оренди спірної земельної ділянки з метою усунення порушень вимог земельного законодавства, а також зазначав про право позивача звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача коштів за користування земельною ділянкою без зареєстрованого на неї речового права.

32. Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Сумській області, зазначеної в листі від 05.06.2023, Відповідач земельний податок та/або орендну плату за 2022 та 2023 роки не сплачувала.

33. У подальшому листом від 15.09.2023 Відповідача було проінформовано про те, що оскільки він використовує спірну земельну ділянку без оформленого права на неї та не сплачує плату за землю, розмір втрат міського бюджету Сумської міської територіальної громади склав 122970 грн 42 коп.

34. Відповідач, у свою чергу, 17.10.2023 звернулася до позивача із заявою про отримання спірної земельної ділянки в оренду для використання за цільовим призначенням « 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», а саме громадське харчування (кафе).

35. У той же час, договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :06:019:0034 між Сумською міською радою та ФОП Цікорідзе Наргізою не укладено, орендна плата відповідачем не сплачується.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

36. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

37. Як правильно встановив суд першої інстанції, спір виник з приводу нездійснення позивачем оплати за користування земельною ділянкою.

38. За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

39. Відповідно до статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

40. Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

41. Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

42. Таким чином, обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

43. Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

44. Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

45. Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

46. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

47. Згідно з пп.269.1.2 п. 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є, зокрема: платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

48. Підпунком 270.1.2 п. 270.1 статті 270 Податкового кодексу України передбачено, що об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

49. Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

50. Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

51. Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

52. Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що твердження позивача про використання земельної ділянки з метою здійснення підприємницької діяльності - хибне та безпідставне. А тому, на думку скаржника, немає підстав для розгляду спору за правилами господарського судочинства.

53. Однак, колегія суддів апеляційної інстанції критично ставиться до вказаних тверджень відповідача, у зв`язку з наступним:

54. Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

55. Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

56. Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

57. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

58. Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

59. За приписами частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

60. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

61. Отже, під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі, суб`єктного складу правовідносин.

62. Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

63. Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

64. Так, за приписами частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

65. Частиною першою статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених ЗК України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

66. Отже, у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України.

67. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18) визначено ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, а саме: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

68. 17.09.2021 Цікорідзе Наргіза придбала у Товариства з обмеженою відповідальністю "Алаверди" незавершене будівництвом кафе з літньою площадкою готовністю 90 %, розташоване за названою вище адресою, яке в експлуатацію не прийнято. Право власності на земельну ділянку для обслуговування цього кафе вона не оформила, але 17.10.2023 звернулася до Міськради із заявою про отримання цієї земельної ділянки в оренду для використання за цільовим призначенням "03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі", а саме громадське харчування (кафе). Цікорідзе Наргіза з 28.05.2019 зареєстрована як фізична особа-підприємець і відомості про припинення її підприємницької діяльності відсутні.

69. Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 05.06.2024 по справі № 920/1191/23 - «Очевидно, що придбання Цікорідзе Наргіза незавершеного будівництвом кафе з літньою площадкою готовністю 90 % має функціональне призначення - використання у господарській діяльності. До того ж згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

70. При цьому зі змісту правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, вбачається, що вони притаманні саме господарській діяльності, а сам по собі факт того, що сторони у договорі не зазначили про те, що Цікорідзе Наргіза придбала майно як підприємець, не може впливати на визначення юрисдикції у цій справі.».

71. Відтак, питання щодо юрисдикції цієї справи вже були предметом дослідження Верховного Суду по даній справі і саме Верховний Суд визначив, що даний спір відноситься до господарських.

72. Таким чином, є безпідставними твердження скаржника, що немає підстав для розгляду спору за правилами господарського судочинства.

73. Наведеним також спростовуються твердження скаржника, про неможливість будівництва кафе на вказаній земельній ділянці та, як наслідок, неможливість здійснення господарської діяльності з громадського харчування.

74. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з критичною оцінкою місцевого суду вказаних заперечень відповідача, так як відповідач є власником нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці. Верховним Судом у постанові від 05.06.2024 у справі №920/1191/23 було вже зроблено відповідний висновок, а саме встановлено, що очевидно, що придбання Цікорідзе Наргіза незавершеного будівництвом кафе з літньою площадкою готовністю 90% має функціональне призначення використання у господарській діяльності. До того ж згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

75. При цьому зі змісту правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, вбачається, що вони притаманні саме господарській діяльності.

76. Стосовно тверджень скаржника, що 0,0508 га - площа земельної ділянки фактично використовуваної Цікорідзе Н.П., а тому, на думку скаржника, з огляду на фактично зайняту площу не отриманий позивачем дохід становлять 63 723,45 гривень, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

77. Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

78. Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

79. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

80. Відтак, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

81. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

82. Відповідач не навів в апеляційній скарзі положення законодавства, які б зобов`язували позивача зменшити відповідачу площу земельної ділянки.

83. Більше того, зменшення площі земельної ділянки не можливе без проекту землеустрою, який розробляється і затверджується за погодженням з власником - Сумською міською радою.

84. Відповідно до інформаційної довідки від 01.05.2023- земельні ділянці під майном Відповідача присвоєно кадастровий номер :06:019:0034 та визначено - опис об`єкта Площа (га) 0,0986, дата державної реєстрації земельної ділянки 18.08.2010 ДП Центр ДЗК, та реєстрація речового права 23.06.2015.

85. Відтак, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі з відповідною площею.

86. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №920/1191/23 - «До того ж згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття".».

87. З врахуванням правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду у складі КГС від 17 серпня 2022 року справа № 922/1646/20, - саме по собі використання будівлі не можливе без прибудинкової території.

88. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що «За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.».

89. Виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у справі № 920/1191/23, при ухваленні якого, з огляду на встановлені судом обставини, відсутні порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду зроблені на підставі повно та належно досліджених доказів із встановленням всіх необхідних обставин. Натомість доводи апеляційної скарги не спростовують висновки, викладені судом першої інстанції.

90. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

91. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

92. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

93. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

94. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

95. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

96. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи відсутні.

Судові витрати

97. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

98. У зв`язку з перебуванням судді Мальченко А.О., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному з 06.01.2025 по 14.01.2025 включно, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у період з 18.12.2024 по 10.01.2025 включно у відпустці, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному з 15.01.2025, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Яценко О.В., у відпустці з 01.01.2025 по 14.01.2025 включно, повний текст у цій справі складено після виходу з відпусток складу колегії суддів 16.01.2025.

99. Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Цікорідзе Наргізи залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/1191/23 від 24.09.2024 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.01.2025

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді О.О. Хрипун

А.О. Мальченко