ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/890/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засідання Матенчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант", вул.Студентська, буд. 5-7 В, м. Київ, 04050

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплогенерація", вул. Індустріальна, буд. 34/4, м. Івано-Франківськ, 76014

про стягнення заборгованості у сумі 8873038 грн, в тому числі борг за спожиту електричну енергію у сумі 8352086,29 грн, інфляційні втрати в сумі 374654,44 грн та 3% річних в сумі 146297,27 грн,

за участі:

від позивача: Якубовський Ярослав Романович (в режимі вкз);

від відповідача: не з`явилися.

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплогенерація" про стягнення заборгованості у сумі 8873038,00 грн, в тому числі борг за спожиту електричну енергію у сумі 8352086,29 грн, інфляційні втрати в сумі 374654,44 грн та 3% річних в сумі 146297,27 грн.

12.12.2024 від Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" до суду надійшла заява від 11.12.2024 (вх.№19472/24), в якій повідомляє про часткову сплату відповідачем заборгованості в сумі 5200086,29 грн та надає докази оплати.

В судовому засіданні 18.11.2024 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

12.12.2024 розгляд справи по суті завершено, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №ТГ-000255 від 27.09.2022 в частині здійснення розрахунків за отриману електричну енергію за період з січня 2023 року по січень 2024 року, внаслідок чого у відповідача утворився борг в сумі 8352086,29 грн.

Представником позивача повідомлено суд про те, що після відкриття провадження у справі відповідачем здійснено часткову оплату боргу в сумі 5350086,29 грн (враховуючи уточнення представника позивача в судовому засіданні).

За прострочення строків оплати за отриману електричну енергію позивачем нараховано відповідачу 374654,44 грн інфляційних втрат, 146297,27 грн 3% річних.

Позиція відповідача.

Відповідач яку представника в судові засідання не забезпечив, відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплогенерація" (як споживачем) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №ТГ-000255 від 27.09.2022, згідно умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забеспечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує згідно з умовами договору.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 до договору (п.5.1 договору).

Як зазначається в додатку 2 до договору в пункті "Ціна електричної енергії": оплата електричної енергії у розрахунковому періоді здійснюється за прогнозованою ціною (тарифом), яка рівна фактичній ціні (тарифу) споживача за попередній розрахунковий період.

Розрахунковий період за договором є календарний місяць (п.5.4 договору).

Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, але не пізніше 20-го календарного дня місяця після закінчення розрахункового періоду (місяця) (п. 5.6 договору).

Загалом, за договором відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 27044078,56 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі електричної енергії: у січні 2023 року 555 523 кВт*год вартістю 3 449 421,18 грн; у лютому 2023 року 488 248 кВт*год вартістю 2 851 873,56 грн; у березні 2023 року 550 098 кВт*год вартістю 3 299 513,33 грн; у квітні 2023 року 223 626 кВт*год вартістю 1 297 815,64 грн; у травні 2023 року 9 401 кВт*год вартістю 54 064,92 грн; у червні 2023 року 6 694 кВт*год вартістю 41 026,20 грн; у липні 2023 року 5 100 кВт*год вартістю 37 219,24 грн; у серпні 2023 року 5 389 кВт*год вартістю 43 285,92 грн; у вересні 2023 року 6 801 кВт*год вартістю 52 161,65 грн; у жовтні 2023 року 139 858 кВт*год вартістю 1 022 319,91 грн; у листопаді 2023 року 357 253 кВт*год вартістю 2 864 200,48 грн; у грудні 2023 року 399 989 кВт*год вартістю 3 025 919,82 грн; у січні 2024 року 373 019 кВт*год вартістю 2 839 646,08 грн.

На запит позивача, оператор системи розподілу ПАТ "Прикарпаттяобленерго" листом №50011265/753 від 03.09.2024 підтвердив вищезазначений обсяг споживання електричної енергії відповідачем.

Однак, відповідач в повному обсязі не оплатив вартість спожитої електричної енергії, а сплатив 18691992,27 грн.

Оплату за решту спожитої електричної енергії в сумі 8352086,29 грн відповідачем не здійснено, внаслідок чого у нього утворився борг.

Представником позивача повідомлено суд про те, що після відкриття провадження у справі, відповідачем здійснювалися платежі за отриману електричну енергію за договором №ТГ-000255 від 27.09.2022 на загальну суму 5350086,29 грн.

За прострочення строків оплати за отриману електричну енергію позивачем нараховано відповідачу 374654,44 грн інфляційних втрат, 146297,27 грн 3% річних.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії".

Сторони у цій справі належать до учасників ринку електричної енергії (пункт 96 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як визначено в частинах 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173 ГК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникли між сторонами на підставі господарського договору, є господарсько-договірними.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено в ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, позивач поставив відповідачу електричну енергію, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, однак, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії не виконав, внаслідок чого утворився борг в розмірі 8352086,29 грн.

Після відкриття провадження у справі, відповідачем здійснено оплату за спожиту електричну енергію в сумі 5350086,29 грн.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору можливе лише в разі, коли предмет спору існував на момент відкриття провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи, і між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Суд встановив, що відповідач сплатив позивачу 5350086,29 грн після відкриття провадження, що підтверджується платіжними інструкціями, наданими представником позивача.

Враховуючи те, що предмет спору існував на момент відкриття провадження у справі та припинив існування в процесі її розгляду, провадження у справі в частині стягнення коштів у сумі 5350086,29 грн необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Доказів оплати решти суми боргу в розмірі 3002000 грн відповідачем суду не подано.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання з оплати за спожиту електричну енергію підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 3002000 грн обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Враховуючи те, що відповідачем не виконані умови договору щодо оплати вартості спожитої електричної енергії, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що такий розрахунок є методологічно та арифметично правильним, відтак 374654,44 грн інфляційних втрат та 146297,27 грн 3% річних підлягають стягненню.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

За встановлених судом обставин справи, позов слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення 3002000 грн основного боргу, 374654 грн 44 коп. інфляційних втрат, 146297 грн 27 коп. 3% річних. В частині стягнення 5350086,29 грн основного боргу слід закрити провадження у справі.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено частково у зв`язку з частковою оплатою відповідачем основного боргу в сумі 5350086,29 грн після звернення позивача до суду з позовом. Як наслідок, судом закрито провадження в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Враховуючи часткове задоволення позову в частині стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, судовий збір в розмірі 42275,42 грн покладається на відповідача.

Щодо решти сплаченого позивачем судового збору суд зазначає, що згідно приписів п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплогенерація" про стягнення заборгованості у сумі 8873038 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплогенерація", вул. Індустріальна, буд. 34/4, м. Івано-Франківськ, 76014 (ідентифікаційний код 43778591) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант", вул. Студентська, буд. 5-7 В, м. Київ, 04050 (ідентифікаційний код 44256 (три мільйони дві тисячі) грн основного боргу, 374654 (триста сімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн 44 коп. інфляційних втрат, 146297 (сто сорок шість тисяч двісті дев`яносто сім) грн 27 коп. 3% річних, 42275 (сорок дві тисячі двісті сімдесят п`ять) грн 42 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення 5350086,29 грн основного боргу - закрити провадження.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.12.2024.

Суддя Неверовська Л.М.