ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.2024м. СумиСправа № 920/756/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., за участю секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/756/23 в порядку загального позовного провадження

за позовом: фізичної особи - підприємця Линник Тетяни Іванівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, буд. 10, код 33698892),

про зобов`язання вчинити дії щодо скасування заборгованості,

за участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

представник позивача - Федірко Я.С.,

представник відповідача - Приходько Д.В.

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій (з врахуванням заяви від 25.07.2023 вх.№ 2747) просить зобов`язати відповідача скасувати заборгованість у сумі 28 175 грн 53 коп, що нарахована ТОВ «Сумитеплоенерго» за період з жовтня 2022 року до квітня 2023 року за договором № 410-Т від 01.09.2014.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2023, справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

Ухвалою від 12.07.2023 Господарським судом Сумської області постановлено залишити позовну заяву без руху; надати фізичній особі - підприємцю Линник Тетяні Іванівні десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви: подання доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу листом з описом вкладення.

Представником позивача вимоги ухвали суду від 12.07.2023 виконано.

Ухвалою від 14.07.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/756/23; призначив підготовче засідання на 23.08.2023, 11:00.

Представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог б/н від 25.07.2023, в якій зазначено, що сума заборгованості за договором № 410-Т від 01.09.2014 відповідно до рахунку ТОВ «Сумитеплоенерго» № 410 від 30.04.2023, що оскаржується позивачем, становить 28 175, 53 грн.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву №3788 від 21.08.2023 (вх.5283/23 від 22.08.2023), в якому проти позовних вимог він заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09:29 до 11:45 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу «Тривога. Сумська область»), судове засідання у справі 23.08.2023 не відбулось.

Ухвалою від 23.08.2023 Господарський суд Сумської області постановлено призначити підготовче засідання на 13.09.2023, 12:00.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив б/н від 08.09.2023 (вх. №5691/23 від 08.09.2023), в якому заперечує проти доводів відповідача, зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 11:34 до 12:34 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу «Тривога. Сумська область»), судове засідання у справі 13.09.2023 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.09.2023 постановлено призначити підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 11.10.2023, 11:30.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.10.2023 постановлено відкласти підготовче засідання з повідомленням сторін на 01.11.2023, 11:30.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 01.11.2023 заявлено та задоволено самовідвід судді Жерьобкіної Є.А. у справі №920/756/23 та передано матеріали справи на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.11.2023 справу № 920/756/23 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.11.2023 постановлено призначити підготовче засідання у справі № 920/756/23 на 14.12.2023, 11:30.

Судове засідання призначене на 14.12.2023, 11:30, не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, про що було складено Акт Господарського суду Сумської області.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 19.12.2023 постановлено призначити підготовче засідання у справі №920/756/23 на 23.01.2024, 14:30.

Представником відповідача подано до суду клопотання про витребування доказів б/н від 23.01.2024 (вх. №414 від 23.01.2024).

Підготовче засідання, призначене на 23.01.2024, 14:30, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Джепи Ю.А у відпустці у період з 22.01.2024 по 26.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.01.2024 постановлено призначити підготовче засідання у справі №920/756/23 на 13.02.2024, 14:30.

Підготовче засідання, призначене 13.02.2024, 14:30, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Джепи Ю.А. на лікарняному у період з 05.02.2024 по 14.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.05.2024 постановлено призначити підготовче засідання на 10.06.2024, 10:00.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.06.2024 постановлено поновити строк для подання клопотання від 23.01.2024 б/н (вх. №414 від 23.01.2024) про витребування доказів; задовольнити клопотання представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, буд. 10, код 33698892) від 23.01.2024 б/н (вх. №414 від 23.01.2024); витребувати (за наявності) у фізичної особи - підприємця Линник Тетяни Іванівни ( АДРЕСА_1 ):

- належним чином завірені копії документів на підтвердження споживання позивачем електричної енергії (договір про надання послуг з постачання електричної енергії, рахунки на оплату, акти приймання-передачі, тощо) в приміщенні за адресою: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 19, за спірний період;

- належним чином завірені копії документів на підтвердження користування ТОВ «Амбар-Маркет» приміщенням, яке належить позивачу за адресою: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 19 за спірний період;

- належним чином завірені копії документів на підтвердження знаходження людей (кількість) в приміщеннях ТОВ «Амбар-Маркет», яке належить позивачу за адресою: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 19 за спірний період;

відкласти підготовче засідання у справі № 920/756/23 на 25.07.2024, 12:30.

Представником позивача на виконання ухвали Господарського суду Сумської області від 10.06.2024 подано до суду заяву б/н від 12.07.2024 (вх. №2039 від 12.07.2024), до якої додано витребувані судом документи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.07.2024 судом задоволено заяву (вх. №2039 від 12.07.2024) та долучив документи до матеріалів справи та оголошено перерву до 17.09.2024, 11:00.

Водночас підготовче засідання, призначене на 17.09.2024, 11:00, не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.09.2024 постановлено призначити підготовче засідання на 24.10.2024, 10:00.

Представник позивача звернувся до суду із заявою від 18.10.2024 б/н (вх. № 4589 від 18.10.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Підготовче засідання, призначене на 24.10.2024, 10:00, не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 28.10.2024 постановлено призначити підготовче засідання на 12.11.2024, 14:30; провести підготовче засідання, призначене на 12.11.2024, 14:30 за участі представника позивача - Федірко Яни Сергіївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС за посиланням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» https://vkz.court.gov.ua.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.11.2024 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 920/756/23; призначити розгляд справи № 920/756/23 по суті в судове засідання на 24.12.2024, 12:00; провести розгляд справи по суті, призначене на 24.12.2024, 12:00, за участі представника позивача - Дігтярь Марії Максимівни ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та за участі представника відповідача - Федірко Яни Сергіївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС за посиланням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» https://vkz.court.gov.ua.

У судовому засіданні 24.12.2024 брали участь представники сторін.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 24.12.2024 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - Виконавець) та фізичною особою - підприємцем Линник Тетяною Іванівною (далі - Споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №410-Т від 01.09.2014 (далі - Договір).

Згідно пп.1.1. п. 1 Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - послуги), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно пп. 2.1. п. 2 Договору, розмір тарифів на послуги встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг відповідно до чинного законодавства України (НКРКП). На момент укладання Договору тарифи на теплову енергію встановлені Постановою НКРКП України від 16.05.2014 №525 та становлять для потреб інших споживачів:

Тариф на теплову енергію - 668, 70 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими:

- тариф на виробництво теплової енергії - 624, 29 грн/Гкал (без ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії - 43,04 грн/Гкал (без ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії - 1, 37 грн/Гкал (без ПДВ).

У разі зміни тарифів на послуги Виконавець повідомляє про це Споживача через засоби масової інформації. Оплата за послуги за новими тарифами здійснюється з календарного дня встановлення нових тарифів.

Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання договору згідно з нормативами (нормами) споживання - договірними навантаженнями вказаний у додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору (пп. 2.2 п.2 Договору).

Згідно пп.3.1. п. 3 Договору, розрахунки за послуги проводяться в грошовій формі (гривні) на умовах передплати відповідно до встановлених тарифів, які визначені умовами цього договору, або додатками до цього договору. Зміна форми розрахунків допускається за згодою Сторін. Споживач має право вносити авансові платежі без обмеження їх граничного розміру. У випадку зміни тарифів на послуги Виконавець здійснює перерахунки згідно п. 2.2. Договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пп. 3.2 п. 3 Договору).

Відповідно до пп. 3.3 п. 3 Договору, Споживач до 15 числа розрахункового періоду сплачує Виконавцю вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період.

Щомісячно 6-го числа Споживач отримує від Виконавця акт прийому - передачі теплової енергії, форма якого є невід1ємною частиною договору, та рахунок за спожиту теплову енергію. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє Споживача від відповідальності щодо сплати за надані Виконавцем послуги (пп. 3.4 п. 3 Договору).

Згідно пп. 10.1 п. 10 Договору, договір укладається на 1 (один) рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із Сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Договір може бути розірваний достроково у разі:

- зникнення потреби в отриманні послуги або відмови Споживача від користування послугами Виконавця;

- переходу права власності (користування) на об`єкт (приміщення, квартиру, будинок) до іншої особи;

- невиконання умов договору сторонами договору;

- за рішенням суду.

01.10.2021, на виконання вимог Закону України «Про житлово - комунальні послуги», відповідач оприлюднив на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (за посиланням в мережі Інтернет http:// https://teplo.sumy.ua/dogovor_naselennya/).

Згідно з п. 1 оприлюдненого відповідачем Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 53 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.09.2002 року Позивав є власником приміщення площею 181,3 кв. м., що знаходиться в чотирьох поверховому будинку АДРЕСА_2.

У визначений нормативними актами строк співвласниками житлового будинку за адресою: будинку АДРЕСА_2, та безпосередньо відповідачем, як власником нежитлового приміщення у цьому будинку, не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії ГОВ «Сумитеплоенерго».

Таким чином, з урахуванням вище наведених норм чинного законодавства через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та сплив 30-денного строку з моменту опублікування Відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (01.10.2021), типовий індивідуальний договір між Відповідачем та Позивачем є укладеним з 01.11.2021. В свою чергу, попередньо укладений між сторонами договір про постачання теплової енергії у гарячій воді припинив свою дію з 01.11.2021.

Позивач звернувся до Директора Департаменту «Енергозбут» ТОВ «Сумитеплоенерго» із листом №6 від 23.03.2023, в якому зазначено, що з жовтня 2022 року по березень 2023 року, згідно договору №410-Т від 01.09.2014 позивачем було нараховано 21 595, 10 грн за неспожиту теплову енергію, тобто рахунки були безтоварними.

Також, у вищезазначеному листі зазначено, що орендар приміщення ТОВ «Амбар - Маркет» замовив у Сумському державному університеті послуги з розробки науково - технічної продукції щодо визначення теплового навантаження з індивідуальним опаленням та можливості забезпечення у ньому нормативної температури повітря наявними джерелами теплової енергії. На даний час розробка документації триває.

На адресу позивача ТОВ «Сумитеплоенерго» направило Лист №2484 від 16.05.2024 щодо нарахування за теплову енергію, в якому зазначило, що згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з дати укладання публічних договорів приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії, розподіл та нарахування вартості наданих послуг здійснюється відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі - Методика), затверджене наказом Мінрегіонбуду від 22.11.2018 № 315, зареєстрованої в Мінюсті від 28.12.2018 з№15025/32954.

Публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішенні про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

01.10.2021 року на сайті ТОВ «Сумитеплоенерго» було опубліковано тексти договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у зв`язку з чим дані публічні договори приєднання набрали чинності з 01.11.2021.

Нежитлове приміщення за адресою вул. Г. Кондратьева, буд. 19 знаходиться у житловому будинку. Відповідно до вимог Методики загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплове енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку, та включає обсяг сумарного опалення теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережам опалення.

Згідно до п. 7, розділу І Методики, визначення загальних обсягів споживання теплової енергії та їх розподіл здійснюється за сумою показань усіх вузлів комерційного обліку теплове енергії.

В подальшому загальний обсяг теплової енергії спожитої для надання послуги з постачання теплової енергії розподіляється на обсяг теплової енергії витраченої на опалення приміщень будівлі та обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення (витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення).

Обсяг теплової енергії, відповідно до п. 8, розділ IV Методики, витраченої на загальнобудинкові потреби, розраховується в залежності від поверховості будинку та склада відповідну частку від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будинку; Теплова енергії, витрачена на загальнобудинкові потреби розподіляється між усіма співвласниками житлових та нежитловими приміщеннями, які знаходяться у житловому будинку незалежно від наявності або відсутності послуги.

Згідно Методики, для приміщень, оснащених приладами обліку теплової енергії, щомісячно здійснюється донарахування обсягу теплової енергії до величини мінімальної частки (на опалювальну площу магазину 181,5 м2) від середнього питомого споживання теплової енергії по будівлі.

ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось до Міністерства розвитку громад та територій України із листом №4491 від 09.11.2022, в якому просило роз`яснення з наступних питань:

1. Донарахування до мінімального споживання теплової енергії нежитловим приміщенням у разі якщо окреме приміщення будівлі/будинку, є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі або окреме відгалуження яке оснащено вузлом комерційного обліку комунальної послуги;

2. Розподілу обсягів та нарахування вартості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП для споживачів будинків обладнаних індивідуальним тепловим пунктом для потреб опалення та приготування гарячої води, оскільки типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії не передбачена складова обсягу спожитої споживачем послуги, а саме: обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячої води, яка є у типовому індивідуальному договорі про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.

Міністерство розвитку громад та територій України направило на адресу ТОВ «Сумитеплоенерго» лист-відповідь №7/11/13660-22 від 14.12.2022.

Враховуючи викладені вище обставини, відповідачем було нараховано позивачу за договором №410-Т від 01.09.2014 за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року 28 175, 53 грн (рахунок № 410 від 30.04.2023). Вказану заборгованість позивач просить суд зобов`язати скасувати.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189-VІІІ від 09.11.2017, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово- комунальних послуг. Згідно з цим Законом внесено низку змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово- комунальні послуги передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У частині 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 1060- ІХ від 03.12.2020) встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, з виконавцем відповідної комунальної послуги укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням або без обслуговування внутрішньобудинкових систем;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг.

За приписами ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про падання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Відповідно до абз. 2 п. З розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону «України Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-УІІІ (в редакції від 01.05.2021) договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Правила) та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Згідно з п.13 Правил індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

01.10.2021 року, на виконання вимог Закону, Відповідач оприлюднив на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (за посиланням в мережі Інтернет http:// https://teplo.sumy.ua/dogovor_naselennya/).

Згідно з п. 1 оприлюдненого відповідачем Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 53 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.09.2002 року Позивав є власником приміщення площею 181,3 кв. м., що знаходиться в чотирьохповерховому будинку АДРЕСА_2.

У визначений нормативними актами строк співвласниками житлового будинку за адресою: будинку АДРЕСА_2, та безпосередньо відповідачем, як власником нежитлового приміщення у цьому будинку, не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго».

Таким чином, з урахуванням наведених норм чинного законодавства через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та сплив 30-денного строку з моменту опублікування відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (01.10.2021), типовий індивідуальний договір між відповідачем та позивачем є укладеним з 01.11.2021. У свою чергу, попередньо укладений між сторонами договір про постачання теплової енергії припинив свою дію з 01.11.2021.

Згідно з п. 5 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 11 Типового індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика).

Вказана Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

У розділі VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді). Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4°С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії/приладів-розподілювачів теплової енергії/вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Донарахування обсягу теплової енергії для опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку або приладами-розподілювачами теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g відповідно, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі. Це донарахування не застосовується у разі неналежного теплопостачання у будівлі (відхилення від нормативних кількісних та якісних показників послуги з теплопостачання) за наявності у розрахунковому періоді у будівлі більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких складено акт-претензію щодо кількості та/або якості наданої послуги, підписаний споживачем та виконавцем комунальної послуги, або у разі, якщо претензії споживача щодо якості послуги з постачання теплової енергії вважаються визнаними відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до Положення про Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, затв. в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2022 р. № 1400, міністерство забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері контролю житлово-комунального господарства, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює заходи щодо забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері житлово-комунального господарства, затверджує порядки, стандарти, норми і правила у сфері житлово-комунального господарства та методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, проводить моніторинг стану реформування та розвитку житлово-комунального господарства.

Листом № 4491 від 09.11.2022 відповідач звернувся до Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України з проханням надати роз`яснення з питання щодо донарахування до мінімального споживання теплової енергії нежитловим приміщенням у разі, якщо окреме приміщення будинку є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід або окреме відгалуженням, яке оснащене вузлом обліку теплової енергії.

Листом № 7/11/13660-22 від 14.12.2022 Міністерство надало наступне роз`яснення «Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання( надалі Закон №2119 дано визначення:

- вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом,;

- вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Отже, юридичні особи, які є власниками об`єктів нерухомого майна у багатоквартирному будинку (включаючи тих, що мають окремий інженерний ввід), обладнують свої приміщення саме вузлами розподільного обліку. В той час як будівля загалом або її частина обладнується вузлом комерційного обліку.

Для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії і розрахунку на І кв м. площі (1 куб метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між: споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг для опалювального приміщення, оснащеного приладом(приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно донараховано обсяг теплової енергії до величини мінімальної частки (на опалювальну площу магазину 181,5 кв.м ).

Твердження представника позивача про те, що згідно даних по середньомісячним величинам температур за останні три роки, можна стверджувати, що нежитлові приміщення ТОВ «Амбар - Маркет» по вулиці Герасима Кондратьєва, 19 повністю були забезпечені необхідним рівнем теплового навантаження за рахунок власних індивідуальних джерел теплової енергії у опалювальні періоди 2020 - 2022 роки, не є підставою для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

У позовній заяві позивач посилається на проект реконструкції внутрішньо-будинкової системи опалення на підставі проектної документації TOB «ІСК Гідросфера», а також на Звіт по темі № 15.01.03-23СП/66, що виконаний співробітниками Сумського державного університету.

Робочий проект, виконаний на замовлення ПВКФ «Дипломат-Центр» на підставі технічних умов ТОВ «Сумитеплоенерго» № 1992 від 08.07.2014, не передбачає відключення від мереж централізованого опалення, навпаки, ним передбачено відключення опалювальних приладів від стояків опалення житлового будинку, проектування відособленої системи опалення та підключення її до трубопроводів централізованого теплопостачання. Також передбачено заміна чавунних опалювальних приладів на сучасні сталеві радіатори під вікнами.

Завданням Звіту по темі № 15.01.03-23СП/66 є виконання необхідних розрахунків щодо визначення теплового навантаження приміщень з індивідуальним опаленням та можливості забезпечення у них нормативної температури повітря наявними індивідуальними джерелами теплової енергії.

У даному звіті вказані джерела опалення холодильники, тепло вентилятори, піч-гриль, кавоварка, УФО, лампочки та люди. Проте, немає паспортів на обладнання на підтвердження того, що прилади є джерелами опалення. До того ж не підтверджено, що прилади працюють та люди знаходяться у такій кількості цілодобово у приміщенні.

Відповідно до Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 №169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Для відокремлення (відключення) нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Отже, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Проте позовна заява та додані до неї документи не містять доказів, які б засвідчували факт законного відключення нежитлового приміщення позивача від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла.

Відповідачем надавалась послуга з постачання теплової енергії до будинку, в якому знаходиться приміщення позивача на підставі рішення ВК Сумської міської ради № 161 від 31.03.2021.

Чинним законодавством передбачено можливість споживати послугу з постачання теплової енергії через централізовану систему опалення в багатоквартирному будинку, або в разі відключення на законних підставах з влаштуванням індивідуальної системи опалення.

Проте, позивач не надав доказів на підтвердження відключення від системи опалення будинку та влаштування власної індивідуальної системи опалення, у зв`язку з чим посилання на проект реконструкції внутрішньо-будинкової системи опалення на підставі проектної документації TOB «ІСК Гідросфера» та Звіт по темі № 15.01.03-23СП/66 є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що донарахування до мінімальної частки питомого споживання теплової енергії були здійснені до вимог чинного законодавства, а їх необгрунтованість позивачем не доведена, тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Крім іншого, судом враховано правовий висновок щодо ефективного способу захисту прав Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.10.2021 № 766/20797/18, відповідно до якого вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивачка вважає, що борг відсутній.

Близький за змістом висновок Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду сформулював у постанові від 03.10.2018 у справі № 529/613/17-ц. Згідно з цим висновком у випадку порушення юридичною особою законодавства під час нарахування плати за централізоване постачання опалення споживач має право оскаржити у суді такі дії та вимагати провести відповідний перерахунок.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог та відшкодуванню останньому за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення підписаний суддею 06.01.2025 у зв`язку із перебуванням судді Джепи Ю.А. у відпустці з 25.12.2024 по 03.01.2025.

Суддя Ю.А. Джепа