ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5046/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача): Верхогляд Т.А.

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

представники сторін:

від позивача: Гусак С.І., голова правління ОСББ "Сімферопольська, 19"; Правдюк В.М., представник;

від відповідача-1: Гущина М.С., представник

розглянувши апеляційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" та Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року (повний текст складено та підписано 04.04.2023 року, суддя Бєлік В.Г.) у справі №904/5046/20

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19", м. Дніпро

до відповідача-1: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-2: Департаменту капітального будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

до відповідача-3: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа: Комунальне некомерційне підприємство "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У 2006 році власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку по вул. Сімферопольська, 19 у м. Дніпро створили Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" (далі - ОСББ, позивач).

Дніпровська міська рада (далі - Рада, відповідач-1) є власником нежилого приміщення №1 загальною площею 216.6 кв.м (далі - приміщення №1), розташованого на цокольному поверсі вказаного багатоквартирного будинку.

Рада передала приміщення №1 в оперативне управління Комунальному некомерційному підприємству "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" (далі - Комунальне підприємство) для проведення реконструкції під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

Рішенням Ради №151/35 від 19.08.2018 року (зі змінами відповідно до рішення від 24.07.2019 року №293/47) (далі - рішення № 151/35) постановлено:

- зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку площею 0.0336 га (кадастровий номер :03:246:0101) по вул. Сімферопольській, 19 (далі - земельна ділянка) за територіальною громадою м. Дніпро в особі Ради;

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати земельну ділянку у спільне постійне користування Комунальному підприємству по фактичному розміщенню нежилого приміщення за вказаною адресою із часткою у спільному землекористуванні 8,5%.

28.11.2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі - Управління) виданий дозвіл про виконання будівельних робіт №ДП 00 на об`єкті: Реконструкція нежитлового приміщення Комунального підприємства за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини (далі - Дозвіл); замовник - Департамент капітального будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації (далі - Департамент).

Сертифікатом від 13.04.2020 року ДП №16 (далі - Сертифікат) Управління засвідчило прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: Реконструкція нежилого приміщення Комунального підприємства за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

ОСББ звернулось до суду з позовом до Ради, Департаменту та Управління, в якому просило, з урахуванням заяви про зміну предмету позову:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління від 28.11.2019 року про видачу Дозволу та від 03.04.2020 року про видачу Сертифікату;

- зобов`язати Департамент та Раду відновити стан приміщення №1 та багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19, який був до проведення будівельних робіт на об`єкті будівництва: Реконструкція нежитлового приміщення Комунального підприємства за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини;

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 151/35.

Позов мотивований тим, що Дозвіл виданий з порушенням норм містобудівного законодавства, а проектна документація на реконструкцію приміщення №1 не відповідає державним будівельним нормам; при проведенні робіт з реконструкції вказаного приміщення відповідачами, без згоди співвласників багатоквартирного будинку, було здійснено істотне втручання у спільне майно будинку, а саме: несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції та систему опалення будинку та завдано шкоди спільному майну співвласників.

Радою, в порушення вимог земельного законодавства та прав інших співвласників будинку, передано в користування Комунальному підприємству земельну ділянку окремо під приміщенням №1, тоді як речові права на земельну ділянку під багатоквартирним будинком в цілому належать усім співвласникам такого будинку.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки; визнано протиправним та скасовано рішення № 151/35. В іншій частині позову відмовлено.

В частині задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що правом на отримання земельної ділянки під багатоквартирним житловим будинком, включаючи відведену Комунальному підприємству земельну ділянку, мають усі співвласники будинку або особи що здійснюють управління багатоквартирним будинком, до яких Комунальне підприємство не належить. У зв`язку з чим виокремлення земельної ділянки по межам приміщення №1 з наданням її в користування особі, яка до того ж не є співвласником майна багатоквартирного будинку, порушує права позивача на оформлення прав на землю під багатоквартирним будинком у цілому.

Щодо вимог, які стосуються реконструкції приміщення №1, суд вказав, що позивач не є контролюючим органом у сфері містобудування та не надав доказів вчинення відповідачами істотних порушень будівельних норм, які б завдали шкоди конструкціям багатоквартирного будинку та допоміжним приміщенням.

У той же час судом констатовано порушення прав позивача в частині незабезпечення доступу до внутрішньобудинкових систем для проведення регулярних оглядів та ремонту. Проте, обраний позивачем спосіб захисту таких прав у вигляді повного відновлення стану приміщення №1, який існував до проведення робіт з реконструкції, суд вважав надмірним втручанням у право власності Ради, а тому ці вимоги відхилив.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року у справі №904/5046/20, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмовлених вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що не може вважатись належним підтвердженням відсутності порушених прав позивача саме посилання судом на факт реєстрації речових прав на приміщення за відповідачем-1, адже реєстрація права власності є лише підтвердженням так званого "книжного володіння" згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 та інших, а не підтвердженням дійсно законного володіння приміщенням як відокремленим приміщенням, право на яке набуте згідно вимог закону.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції проігноровано наявність втручання в спільне майно не лише тим, що позивач вважає приміщення допоміжним і в ньому проходять комунікації та майно, що обслуговують інших співвласників, а головним чином тим, що внаслідок проведених робіт здійснено втручання в несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції та у систему електрозабезпечення та опалення будинку.

При цьому, жодних доказів того, що приміщення № 1 були призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, або використовувались підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди відповідачами не надано.

Скаржник звертає увагу, що реконструкція приміщень 2019-2020 років, законність якої оспорюється в цій справі, стала першою реконструкцією та зміною приміщень, виконаною хоча б формально на підставі відповідних дозвільних документів.

Апелянт вважає демонтаж та облаштування нового асфальтобетонного вимощення на прибудинковій території будинку шириною 2,0 м за межами приміщення втручанням в спільне майно.

Також апелянт звертає увагу, що в рішенні описані питання, що були поставлені на вирішення експертній установі згідно ухвали від 28.04.2021 року, але відсутній жодний щонайменший аналіз самого Звіту експерта; в рішенні суду не вказані навіть відповіді на питання, надані експертом, при цьому підтверджений факт надходження 06.01.2023 року від ДНДІСЕ до канцелярії суду першої інстанції самого висновку експерта № 3731-21 від 25.11.2022 року.

На думку скаржника, висновки експерта повністю підтверджують доводи позовної заяви щодо наявності втручання у спільне майно будинку без дозволу співвласників.

Також апелянт звертає увагу, що як дозвіл, так і сертифікат, видані особі, яка не може бути замовником в силу вимог законодавства, оскільки Комунальний Заклад "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" не був ані власником приміщення, ані титульним користувачем земельної ділянки.

Земельна ділянка під будинком та приміщенням, а також право власності на саме приміщення належить територіальній громаді м. Дніпро, а управління, користування та розпорядження такими об`єктами здійснює Дніпровська міська рада, яка жодних правочинів, ані із Департаментом капітального будівництва Дніпропетровської ОДА, ані з самою облдержадміністрацією не вчиняла. При цьому, проектна документація була розроблена Комунальним Закладом "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" та затверджена його правонаступником Комунальним некомерційним підприємством "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Дніпровської міської ради".

Апелянт зазначає про відсутність в матеріалах справи містобудівних умов та обмежень.

Також скаржник звертає увагу, що в технічних умовах на водопостачання №4967/С дано посилання на згоду ОСББ від 18.08.2017 року щодо підключення приміщення до системи водопостачання будинку, при цьому сама відповідна згода до суду відповідачами не надана. Але незалежно від наявності такого документу, як згода керівника ОСББ, відповідно до підпункту 3 п. 3 Розділу III Статуту позивача та згідно ч. 9 ст. 10 Закону № 2866-ІІІ питання використання спільного майна, яким безумовно є система водопостачання будинку, відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Отже, будь-яка згода керівника ОСББ без наявності рішення загальних зборів є юридично нікчемними.

Апелянт вважає незаконними ТУ на теплозабезпечення № 406/18 від 17.04.2018 року (ТЗ АС 234), в яких абстрактно вказано про необхідність "відновлення системи опалення об`єкту реконструкції", але жодних документів, що підтверджують існування системи опалення раніше, не подано.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Дніпровська міська рада також вернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року у справі №904/5046/20, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених вимог; відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Дніпровська міська рада вказує, що в ході розгляду справи суд першої інстанції не врахував той факт, що ні право власності позивача, ні право користування позивача, у тому числі згідно із нормами ст. 120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, земельною ділянкою площею 0.0336 га (кадастровий номер :03:246:0101) по вул. Сімферопольській, 19 у м. Дніпрі, яка була передана у спільне постійне користування КЗ "ДЦ ПМСД №4" згідно із оспорюваним рішенням відповідача-1, не доведені належними доказами, оскільки відсутні передбачені законодавством документи на підтвердження такого права.

Також матеріали справи не містять доказів звернення ОСББ "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" до Дніпровської міської ради щодо оформлення землекористування по вул. Сімферопольській. 19 в місті Дніпрі.

На думку скаржника рішення Дніпровської міської ради від 29.12.2018 року № 151/35, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений ТОВ "ГЕОЛЕНД 2000", стосовно передачі у спільне постійне користування КЗ "ДЦ ПМСД №4" із обов`язковою часткою 8,5% земельної ділянки з кадастровим № :03:246:0101, площею 0,0336 га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19, цільове призначення: 03.03 - для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги по фактичному розміщенню нежитлового приміщення, жодним чином не порушує право ОСББ "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" на спільне володіння та користування вказаною земельною ділянкою.

Крім того, Дніпровська міська рада вважає, що цей спір є публічно- правовим, оскільки виник внаслідок здійснення відповідачем-2 та відповідачем-3 владно-управлінських функцій у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Дніпро.

На переконання скаржника вимоги позивача про визнання незаконною реєстрацію права власності та скасування дій щодо державної реєстрації є неефективним способом захисту.При цьому, позивач не оскаржує підставу здійснений реєстраційної дії на нежитлове приміщення та земельну ділянку.

Скаржник наголошує на тому, що Дніпровською міською радою надано у спільне постійне користування саме той % земельної ділянки, який відповідає площі нежитлового приміщення № 1, яке розташоване за адресою: вул. Сімферопольська, 19.

Також апелянт звертає увагу, що за КНП "ДЦПМСД № 4" закріплено право оперативного управління нежитловим приміщенням, а власником як нерухомого майна, так і земельної ділянки, є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

При цьому, за Комунальним некомерційним підприємством "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Дніпровської міської ради встановлено частку користування земельною ділянкою, яка не підлягає окремому відчуженню та виділенню в натурі у спільному землекористуванні - 8.5% або 0,0029 га.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" згідно відзиву на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Дніпровської міської ради. В обґрунтування відзиву зазначає, що належність до спільного майна багатоквартирного будинку земельної ділянки, на якій розташований будинок та його прибудинкові території, прямо визначена в законі, і додаткового доказування не вимагає.

При цьому, міська рада не заперечує, що спірна земельна ділянка розташована безпосередньо під будинком.

На переконання скаржника, доводи апеляційної скарги Дніпровської міської ради суперечать ч. 2 ст. 368 Цивільного кодексу України та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", які прямо вказують про перебування майна у спільній сумісній власності, що виключає виділення будь-яких часток та пропорцій.

За доводами позивача, спір має приватно-правовий характер якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб для приватно-правових відносин, навіть якщо до порушення призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Однак, у даному випадку право власності співвласників на спільне майно є приватним правом.

Дніпровська міська рада згідно відзиву на апеляційну скаргу позивача просить залишити її без задоволення та відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач не набув права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, тому у відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України не може ставити питання щодо відновлення до належного стану нежитлового приміщення № 1 по вул. Сімферопольській, 19. Власником як нерухомого майна, так і земельної ділянки, є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Міська рада вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права повне відновлення стану приміщення №1, який існував до проведення робіт з його реконструкції, є надмірним втручанням у здійснення права власності Дніпровською міською радою.

Дніпровська міська рада звертає увагу й на те, що земельна ділянка по вул. Сімферопольські, 19 вже сформована, має кадастровий номер, а тому позивач не позбавлений можливості звернулись до міської ради з відповідним пакетом документів щодо надання права постійного користування земельною ділянкою ОСББ "Сімферопольска 19".

Відповідач-1 вважає безпідставними посилання позивача на акт результатів позачергово огляду житлового будинку № 1/04-19 від 15.04.2019 року, оскільки зазначений акт складений мешканцями житлового будинку по вул. Сімферопольській, 19, які не володіють спеціальними знаннями та не мають необхідних знань для надання висновку з досліджуваних питань.

Решта доводів відзиву кореспондуються із доводами апеляційної скарги Дніпровської міської ради.

Також Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" було подано додаткові пояснення у справі на апеляційну скаргу Дніпровської міської ради, які за змістом відповідали іншим процесуальним документам (заявам, скаргам, відзивам) по суті справи.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2023 року рішення суду першої інстанції скасовано; прийнято нове рішення; в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень відповідача-3 про видачу дозволу та сертифікату провадження у справі закрито; у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 06.12.2023 року постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2023 року скасовано; справу №904/5046/20 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 року для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2024 року визначеною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року у справі №904/5046/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 05.03.2024 року на 10:00 год.

У судовому засіданні 05.03.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 15.05.2024 року на 14:30 год.

У судовому засіданні 15.05.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.09.2024 року на 10:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.09.2024 року було призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/5046/20 у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Коваль Л.А.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 року для розгляду справи №904/5046/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді: Верхогляд Т.А., суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

У судовому засіданні 10.09.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.11.2024 року на 15:30 год.

У судовому засіданні 06.11.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.12.2024 року на 09:20 год.

У судове засідання з`явились позивач, представник позивача та представник відповідача-1, інші учасники справи участь своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 10.12.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Дніпровської міської ради підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом з матеріалів даної справи встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сімферопольська, 19" (надалі - позивач або ОСББ) створене на виконання вимог Закону України від 29.11.2001 року № 2866-ІП "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (надалі - "Закон №2866-111") 18 квітня 2006 року та зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області, номер запису про державну реєстрацію юридичної особи 1 025824.

Згідно із п.1 Статуту ОСББ створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №19 (далі - будинок), що розташований за адресою: Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Сімферопольська відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Право власності на нежитлове приміщення № 1 в будинку (надалі - приміщення №1) зареєстроване за власником Дніпропетровською міською радою 12 жовтня 2007 року Комунальним підприємством "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради на підставі відповідного свідоцтва про право власності серія САВ № 670824 від 12.10.2007 року.

Як стверджує позивач, із отриманих на його запити відповідей Департаменту капітального будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Департаменту охорони здоров`я Дніпровської міської ради, а також з джерел публічної інформації ОСББ дізналось наступну інформацію, докази на підтвердження якої надано до матеріалів даної справи:

19 жовтня 2016 року рішенням виконкому Дніпровської міської ради №448 нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська. 19. загальною площею 218 кв.м. передано з балансу комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради на баланс Комунального некомерційного підприємства "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" для подальшого проведення реконструкції під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини (т. 1 а.с. 131-132).

15 лютого 2017 року рішенням Дніпровської міської ради №203/18 Комунальному закладу "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4", (надалі - "КЗ "ДЦПМСД №4") було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлового приміщення по вул. Сімферопольській, 19 (Соборний (Жовтневий) район) (т. 1 а.с. 133).

21 вересня 2017 року проведено експертизу проектної документації на реконструкцію (т. 1 а.с. 141-143).

19 вересня 2018 року рішенням Дніпровської міської ради №151/35 "Про передачу земельної ділянки по вул. Сімферопольській, 19 (Соборний район) у спільне постійне користування КЗ "ДЦПМСД №4" по фактичному розміщенню нежитлового приміщення" (т. 1 а.с. 137-138) було вирішено:

- зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку площею 0.0336 га (кадастровий номер :03:246:0101) по вул. Сімферопольській, 19 за територіальною громадою м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради;

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

09 листопада 2018 року КЗ "ДЦПМСД №4" припинено, перетворено у Комунальне некомерційне підприємство "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4", .

28 листопада 2018 року відповідачем-3 виданий дозвіл на виконання будівельних робіт №ДП 00 на об`єкті: "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" (надалі - об`єкт), замовник Департамент капітального будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації (надалі - Департамент), категорія складності - СС2 (т. 3 а.с. 109).

28 серпня 2019 року було зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, правокористувачем вказано "КНП "ДЦПМСД №4", власником - Дніпровська міська рада.

03 вересня 2019 року було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за "КНП "ДЦПМСД №4" право оперативного управління нежитловим приміщенням №1 загальною площею 216. 6 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 19.

13 квітня 2020 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (надалі - Департамент або відповідач-2) було видано сертифікат ДП №16 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а саме "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19. м. Дніпро під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" (т. 3 а.с. 125).

Відповідно до рішення відповідача-1 № 151/35 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений ТОВ "ГЕОЛЕНД 2000" стосовно передачі у спільне постійне користування КЗ "ДІД ПМСД №4" із обов`язковою часткою 8,5% земельної ділянки з кадастровим № :03:246:0101, площею 0,0336 га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19, цільове призначення: 03.03 Для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги по фактичному розміщенню нежитлового приміщення ( т. 1 а.с. 137-138).

Відповідно до рішення відповідача-1 № 293/47 від 24.07.2019 року з огляду на реорганізацію КЗ "ДЦ ПМСД №4" внесено зміни в рішення № 151/35, в частині заміни землекористувача на Комунальне некомерційне підприємство "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4", ( далі - КНП "ДЦПМСД №4) (т. 1 а.с. 135-136).

Відповідно до даних реєстру речових прав 28.08.2019 року Державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Зубко Валерієм Юрійовичем зареєстровано право власності відповідача-1 на Земельну ділянку та право постійного користування Земельною ділянкою на користь КНП "ДЦПМСД №4".

Відповідно до частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення в частині відмови суду в задоволенні його вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління від 28.11.2018 року про видачу Дозволу та від 03.04.2020 року про видачу Сертифікату, про зобовязання Департаменту та Ради відновити стан приміщення №1 та багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19, який був до проведення будівельних робіт на об`єкті будівництва: Реконструкція нежитлового приміщення Комунального підприємства за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини, саме цим доводам апелянта колегія надає оцінку та звертає увагу на наступне:

Відповідно до ч. 2, 3, 9 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови, обмеження та технічні умови для проектування об`єктів будівництва в рамках здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії, можуть надаватися приватному партнеру, концесіонеру на підставі документа, що засвідчує право користування земельною ділянкою, виданого підприємству, установі, організації, що є балансоутримувачем майна, що передається у концесію, за умови, що така земельна ділянка (або її частина) відповідно до положень договору необхідна для здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

Завдання на проектування об`єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектна документація на будівництво об`єктів розробляється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації на будівництво об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи свідчать, що на виконання Угоди між Дніпропетровською обласною державною адміністрацією та Дніпровською міською радою у рамках реалізації субпроекту "Підтримка реформування системи охорони здоров`я населення Дніпропетровської області, та у рамках виконання субсидіарної угоди між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 19.03.2015 року №8475-ИА з впровадженням проекту Світового банку "Поліпшення здоров`я, на службі у людей", з метою розширення мережі амбулаторій загальної практики сімейної медицини для наближення надання первинної медико - санітарної допомоги населенню міста, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.10.2016 року №448 комунальним підприємством "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" ДМР передано на баланс комунальному закладу "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" (т. 1 а.с. 131-132) реорганізоване 09.11.2018 року в комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Дніпровської міської ради нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19.

В подальшому, на підставі договору №28.17 від 26.06.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю НВП "ХЕЛГ", на замовлення КНП "ДЦПМСД №4" ДМР, виготовило Технічний звіт та проектно - кошторисну документацію на реконструкцію нежитлового приміщення під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 19 (т.3 а.с. 31-33).

За змістом Експертного звіту щодо розгляду проектної документації за робочим проектом "Реконструкція нежитлового приміщення КНП "ДЦПМСД № 4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" від 21.09.2017 року № 3231/е/17, зазначена документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, пожежної та техногенної безпеки (т. 1 а.с. 141-143).

Доводи позивача щодо неприпустимості розміщення у вказаному будинку лабораторій, клініко-діагностичних та бактеріологічних лабораторій є не обгрутованими та відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Відповідно до п. 4.5. ДБН В.2.2-10:2019 "Будинки і споруди" заклади охорони здоров`я: - у житлових будинках та громадських будівлях допускається розміщувати, за наявності окремого входу: аптеки, жіночі консультації, стоматологічні кабінети, кабінети лікарів загальної практики (сімейні лікарі), заклади первинної медико-санітарної допомоги (ПМСД ) та інші кабінети лікарського прийому, дерматовенерологічні, психіатричні кабінети лікарського прийому, дерматологічні (косметологічні) кабінети.

Пунктом 4.4. передбачено, що у житлових будинках та громадських будівлях не допускається розміщення таких закладів охорони здоров`я та їх підрозділів: підстанцій екстреної та невідкладної допомоги, бактеріологічних, вірусологічних та ПЛР лабораторій, кабінетів променевої діагностики, за винятком рентген - приміщень з рентген апаратами потужністю не більше V 60-90 мВ та 7-10 мА, інфекційних та фтизіатричних кабінетів лікарського прийому, приміщення зберігання балонів з киснем, а також приміщень з лікувальною та діагностичною апаратурою, яке є джерелом іонізуючого випромінювання (за винятком джерел лазерного випромінювання І та II ступеня безпеки).

Відповідно до Статуту, затвердженого наказом Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 13.12.2016 року № 431 КНП "ДЦПМСД №4" ДМР є підприємством, яке надає первинну медичну допомогу населенню, а саме - проведення профілактичних щеплень, планування, організація та контроль за проведенням профілактичних оглядів та диспансирізації населення, організація відбору та спрямування хворих на консультацію та лікування до закладів охорони здоров`я та установ, що надають вторинну та третинну медичну допомогу, проведення експертизи тимчасової непрацездатності, направлення на МСЕК осіб із стійкою втратою працездатності, проведення заходів з попередження і своєчасного виявлення захворювань, зменшення рівня ускладенень, інвалідності та смертності населення, в першу чергу від попереджувальних захворювань та станів (т. 3 а.с. 56-59).

Згідно Додатку № 2 до договору № 0000-А3Н5-М000, укладеного між Національною службою здоров`я України та КНП "ДЦПМСД №4" ДМР, до медичних послуг, які надаються в рамках первинної медичної допомоги за Договором про медичне обслуговування населення входить: динамічне спостереження за станом здоров`я із використанням фізикальних лабораторних та інструментальних методів обстеження відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я; проведення діагностики та лікування найбільш поширених хвороб, трамв, отруєнь, а також паталогічних і фізичних (під час вагітності) станів; забезпечення проведення діагностичних обстежень, лікувальних заходів, а також динамічного спостереження за пацієнтами із хронічними захворюваннями, відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я, надання невідкладної медичної допомоги пацієнтам з розладами фізичного та психічного здоров`я, які сталися під час прийому у лікаря ПМД і які не потребують надання екстренної медичної допомоги, проведення лабораторних досліджень, надання інших консультаційних послуг та призначень (т. 3 а.с. 19-20).

Також вказаним договором передбачено, що заклади ПМСД не проводять бактеріологічні, вірусологічні та ПЛР лабораторні дослідження.

Згідно з планом реконструкції в даному приміщенні передбачено розміщення лікарів загальної практики сімейної медицини, лабораторії, кабінету щеплень, процедурного кабінету, фізіотерапевтичного кабінету (денний стаціонар), приміщення зберігання медичних препаратів (т. 4 а.с. 10).

Кабінет для забору аналізів відповідає затвердженим санітарним нормам і правилам, встановленим законодавчими актами України.

В даному випадку лабораторії по дослідженню зібраного матеріалу в даному приміщенні не передбачено, в ній здійснюється забір матеріалу для аналізів з подальшим транспортуванням матеріалу до відповідних установ (т. 4 а.с. 11).

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач помилково визначає приміщення №1 допоміжним у складі ОСББ, з огляду на наступне:

Як матеріали позовної заяви, так і матеріали апеляційної скарги свідчать, що позивач наголошує на тому, що приміщення №1 є приміщенням загального користування, що розташоване не в цоколі, а в підвалі будинку. Воно є допоміжним приміщенням, оскільки в ньому проходять труби водопостачання, стояки опалення, каналізаційні системи, мережі електрообладнання, які використовуються для забезпечення експлуатації будинку.

Разом з тим, на підставі свідоцтва про право власності від 12.10.2007 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Перфіловою О. А. 29.01.2014 року зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нежитлове приміщення у житловому будинку літ. А-9 - розташоване в цокольному поверсі нежитлове приміщення І загальною площею 216,6 кв.м. (т. 1 а.с. 151).

Як зазначено вище, рішенням виконавчого комітету міської ради від 19.10.2016 року № 448 нежитлове приміщення загальною площею 218,6 кв.м. за адресою: вул. Сімферопольська, 19 передано з балансу комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради на баланс комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4".

Отже, на теперішній час балансоутримувачем нежитлового приміщення № 1 є Комунальне некомерційне підприємство "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Дніпровської міської ради".

Наведене також підтверджується Інформацією з Державного ресєтру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 271712396 від 09.06.2020 року (т. 1 а.с. 153).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, взаємодії власників жилих та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку регулюються нормами законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та власники нежитлових приміщень, розташованих у ньому. Відносини співвласників щодо володіння, користування та розпорядження спільною річчю також регулюються нормами чинного законодавства, зокрема статтями 355-372 Цивільного кодексу України про право спільної власності.

Відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", в разі створення ОСББ, будинок передається в управління ОСББ в цілому, з усіма квартирами та нежитловими приміщеннями з метою його належного утримання будинку та прибудинкової території.

За приписами ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та згідно з рішенням Конституційного суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004 у справі №1-2/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) в процесі приватизації громадяни набувають право власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного житлового будинку (колясочні, комори, сміттєкамери. горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" терміни допоміжні та нежитлові приміщення розмежовано наступним чином:

- допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

- нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу України зазначено, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Таким чином, при приватизації квартир громадяни набувають права власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного житлового будинку та не набувають права власності на нежитлові приміщення, власником яких можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава тощо.

Так, нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються в комунальну власність відповідних міських, сільських, селищних рад.

Відповідно до п. 2.53 розділу "Нежитлові поверхи (приміщення) Державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005" нежитлові поверхи (приміщення), нежитлові приміщення: - приміщення громадського призначення, крім приміщень громадського призначення гуртожитків і житлових будинків для осіб похилого віку та сімей з інвалідами, повинні мати входи та евакуаційні виходи, ізольовані від житлової частини.

Відповідно до узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.01.2017 року № 9-48/0/4/-17 : "Судам слід звертати увагу, що переліки допоміжних приміщень, закріплені у ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та у ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", не є вичерпним. Крім того, чітких критеріїв для розмежування допоміжних приміщень та інших нежилих приміщень, які можуть бути предметом цивільно-правових угод і передаватись у власність чи інше право користування, законодавцем також не визначено. З аналізу зазначених нормативно-правових актів можна зробити висновок, що основним при визначенні статусу приміщення слід вважати його функціональне призначення.

Отже, допоміжне приміщення має слугувати для; І) забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку; 2) забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку".

Частиною 4 статті 4 ЖК УРСР визначено, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Сходові клітини, кладові, вестибюлі можуть знаходитись як в окремих жилих, так і в нежилих приміщеннях (сходові клітини в двоповерхових квартирах або нежилих приміщеннях) та призначатись для експлуатації лише цих окремих приміщень та обслуговування їх мешканців, а не мешканців всього багатоквартирного будинку, а підвальні приміщення можуть бути обладнані для здійснення певного виду діяльності і не призначені для експлуатації будинку або побутового обслуговування мешканців (наприклад, при здійсненні торговельної діяльності тощо).

Таким чином, за змістом Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" підвальні приміщення можуть належати до допоміжних приміщень будинку та бути призначені для обслуговування будинку (розміщення в них технічного обладнання тощо), а можуть і не належати та не бути призначені для цих цілей (Постанова Верховного Суду від 14.05.2018 року № 753/20293/16-ц).

У зв`язку з тим, що спірне нежитлове приміщення є відокремленим, має ізольований від житлової частини будинку вхід, в приміщенні відсутнє технічне обладнання, даний спірний об`єкт по своїм характеристикам та нормам ДБН відповідає статусу нежитлового приміщення. Будь-яких підтверджень того, що там знаходяться комунікації, які використовуються для забезпечення експлуатації всього будинку, позивач не надав.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне та тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду.

Відповідно до ч. і статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України).

Враховуючи те, що територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради є власником нежитлового приміщення І, розташованого у цокольному поверсі житлового будинку по вул. Сімферопольській, 19, тому вона має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі і щодо передачі приміщення в оперативне управління Комунальному некомерційному підприємству "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" Дніпровської міської ради для реалізації субпроекту "Підтримка реформування системи охорони здоров`я Дніпропетровської області" у рамках виконання субсидіарної Угоди між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку №8475-иАвід 19.03.2015 року з впровадженням проекту Світового банку "Поліпшення охорони здоров`я на службі у людей".

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 03 квітня 2020 року про видачу Сертифікату ДП № 16 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, наданого замовнику будівництва Департаменту капітального будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації, найменування об`єкта будівництва: "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини", з огляду на наступне:

Матеріали справи свідчать про те, що отримавши дозвіл від 28.10.2018 року за № ДП 0 на виконання будівельних робіт на об`єкті "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро, під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" (т. 3 а.с. 109), Департамент почав реконструкцію вищезазначеного об`єкта згідно затвердженої проектної документації.

Відповідачем-1 долучено до матеріалів справи Акт готовності до експлуатації приміщення за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро, під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" від 23.03.2020 року (т. 3 а.с. 186).

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" № 923 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 квітня 2020 року Департамент отримав сертифікат відповідності ДП № 16 по об`єкту Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро, під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини", виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (т. 3 а.с. 42).

Згідно розпорядження голови обласної державної адміністрації від 27.05.2020 року № Р-358/0/3-20 "Про передачу з балансу департаменту капітального будівництва облдержадміністрації витрат за введеним в експлуатацію об`єктом Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4" за адресою: вул. Сімферопольська, 19, м. Дніпро, під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" спірне приміщення вартістю 3 842 228, 00 грн передано до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на баланс комунального некормеційного підприємства "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Дніпровської міської ради.

Позивач не є органом, що здійснює контроль на відповідність будівельним нормам проведеної реконструкції.

Належних та допустимих доказів суттєвого порушення таких норм позивачем не надано, що виключає правові підстави для задоволення позову в цій частині, про що обгрунтовано зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин, власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами. Право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення.

Отже, встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами (вимогами).

Враховуючи вищенаведені, встановлені у цій справі обставини, а також те, що позивач не набув права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, у відповідності до ст. 391 ЦК України він не має підстав ставити питання щодо відновлення до належного стану нежитлового приміщення № 1 по вул. Сімферопольській, 19.

При цьому, доводи позивача про руйнування будинку внаслідок проведення реконструкції нежитлового приміщення № 1 не знайшли свого підтвердження під час проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 року.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, визначені Висновком експертизи невідповідності проектній документації в частині не виведення двох повітроводів (прилив, вихлоп) вище покрівлі будівлі на 2м., відсутність монтажу кондиціонерів (зовнішніх блоків та спліт-систем); невідповідність приміщень за об`ємно-планувальними показниками щодо висоти приміщень та площам приміщень, до функціонального призначення, не впливають на права позивача як власника будівлі.

Водночас, за матеріалами справи наявні порушення прав позивача в частині невідповідності та недотримання п.п. 3.3.5., 4.1.9., 4.1.14., 5.3.3.,5.3.4. "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" в частині відсутності своєчасного забезпечення доступу балансоутримувачу будинку та виконавцю послуг для утримання в належному стані, усунення пошкоджень, проведення регулярних оглядів та ремонту внутрішньобудинкових водопроводно-каналізаційних систем.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, обраний позивачем спосіб захисту свого права повне відновлення стану приміщення №1, який існував до проведення робіт з його реконструкції, є надмірним втручанням у здійснення права власності відповідача-1.

Таким чином, позовна вимога щодо зобов`язання Департаменту капітального будівництва Дніпровської обласної держаної адміністрації та Дніпровської міської ради відновити належний стан нежитлового приміщення № 1 по вул. Сімферопольській, 19 також є необґрунтованою.

Щодо вимоги про визнання рішення міської ради незаконним та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:246:0101, площею 0,0336га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Апеляційний суд зазначає, що аналіз положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" свідчить про те, що органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері регулювання земельних відносин. Зокрема, пункт 34 частини першої статті 26 зазначеного Закону встановлює, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

Також відповідно до пунктів "а"-"г" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини п`ятої статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За змістом статті 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності, належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Отже, прийняття органом місцевого самоврядування акта індивідуальної дії породжує виникнення правовідносин, що пов`язані із реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних правовідносин. Отже, рішення органу місцевого самоврядування є підставою для виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення виникло право цивільне і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні висновки наведено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі № 925/1152/17, від 01.10.2019 року у справі № 922/2723/17, від 15.09.2020 року у справі № 469/1044/17.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення відповідача-1 від 19.09.2018 року № 151/35 (т. 1 а.с. 137) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений ТОВ "ГЕОЛЕНД 2000" стосовно передачі у спільне постійне користування КЗ "ДЦ ПМСД №4" із обов`язковою часткою 8,5% земельної ділянки з кадастровим № :03:246:0101, площею 0,0336 га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19, цільове призначення: 03.03 Для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги по фактичному розміщенню нежитлового приміщення (надалі - "Земельна ділянка").

Рішенням №151/35 було вирішено:

- зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0336 га (кадастровий номер :03:246:0101) по вул. Сімферопольській, 19 за територіальною громадою м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради;

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пізніше, відповідно до рішення відповідача-1 № 293/47 від 24.07.2019 року (т. 1 а.с. 135-136) з огляду на реорганізацію КЗ "ДЦ ПМСД №4" внесено зміни в рішення № 151/35 в частині заміни землекористувача на Комунальне некомерційне підприємство "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4", .

Частиною 2 статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, урегульовано Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

За визначенням термінів, наведеним у статті 1 зазначеного Закону, прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (пункт 4); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6).

Відповідно до приписів ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками (ч.1). Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Верховний Суд зазначає, що будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону, у зв`язку з чим, у разі створення ОСББ, від нього не вимагається визнання та доведення права на наведені об`єкти. При цьому, багатоквартирні будинки та належні до них господарські будівлі, споруди і приміщення, є нерозривно пов`язаними із земельними ділянками, на яких вони розміщені. Верховний Суд звертається до власних правових висновків, викладених в постанові від 21.07.2020 року у справі №922/3461/17.

Отже, у силу приписів п.6 ст.1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", ст.382 Цивільного кодексу України, ст.42 Земельного кодексу України виключне право на отримання у власність чи постійне користування земельної ділянки комунальної власності, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, належить співвласникам багатоквартирного будинку.

Статтею 13 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, реалізація цивільних прав здійснюється особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам.

За встановленими у справі обставинами спірна земельна ділянка має статус прибудинкової території багатоквартирного будинку ОСББ з огляду на те, що відповідно до відомостей кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :03:246:0101 є складовою частиною земельної ділянки, відведеної єдиним масивом під будівництво та обслуговування житлового будинку позивача, безпосередньо частина земельної ділянки знаходиться під багатоквартирним будинком у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19.

Подальший штучний поділ Радою цієї земельної ділянки з метою передачі її частини в господарське відання третім особам, не змінює статус спірної земельної ділянки як прибудинкової території багатоквартирного будинку.

При цьому, виділення будь-якому співвласнику багатоквартирного будинку пропорційної частки земельної ділянки, яка має статус прибудинкової території багатоквартирного будинку, законодавчо не передбачено.

Колегія суддів зазначає, що Рада, реалізовуючи свої права власника спочатку щодо поділу земельної ділянки, відведеної для будівництва житлового будинку, а потім щодо передачі частини цієї земельної ділянки (яка є спірною), в господарське відання КЗ "ДЦ ПМСД №4", допустила порушення наведених вище норм закону та прав позивача на безоплатне та безперешкодне користування землею, яка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку та права на яку є спільним майном співвласників цього будинку.

У зв`язку з цим висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про часткове скасування рішення ради є законними та обґрунтованими.

В той же час апеляційний суд вважає слушними доводи відповідача-1 щодо помилкового задоволення судом апеляційної інстанції позовної вимоги про скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки з підстави неефективності такого способу захисту права позивача.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 названого Закону, а також/ у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав/, /скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20.08.2020 року у справі № 916/2464/19, від 23.06.2020 року у справі № 906/516/19 та від 16.02.2022 року у справі № 910/10440/19, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі.

Отже, судове рішення про визнання недійсним рішення міської ради, на підставі якого державний реєстратор і вчинив відповідний реєстраційний запис, є підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав відповідно до положень статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У зв`язку з наведеним задоволення судом першої інстанції окремої позовної вимоги про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію одночасно з прийняттям судового рішення про визнання недійсним рішення ради, не забезпечить позивачу відновлення порушеного права, а значить не спроможне надати особі ефективний захист її прав.

За усталеними висновками Великої Палати Верховного Суду обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Посилання ОСББ на неврахування судом першої інстанції висновків проведеної в межах справи експертизи, не відповідають дійсності, оскільки із оскаржуваного рішення вбачається, що судом було враховано такі висновки та надано їм оцінку.

Оцінку доводам міської ради щодо піблічно-правового характеру даного спору надано Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постанові від 06.12.2023 року, якою скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2023 року, а справу №904/5046/20 направлено на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України)).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених вище обставин, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:246:0101, площею 0,0336 га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19, з прийнятттям у цій частині нового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року у справі №904/5046/20 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року у справі №904/5046/20 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року у справі №904/5046/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:246:0101, площею 0,0336 га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:246:0101, площею 0,0336 га, яка розташована у м. Дніпро по вулиці Сімферопольській, 19.

Здійснити перерозподіл судових витрат за подання позовної заяви.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75; ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 19; ) витрати по сплаті судового збору за розгляд позову у розмірі 2 102,00 грн. Видати судовий наказ.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, 19" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 19; ) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75; ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 3 153, 00 грн. Видати судовий наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена та підписана в повному обсязі 27.03.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков