ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. Cправа № 902/893/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни

за участю секретаря судового засідання Макогін О.І.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб", 24300, Вінницька обл., Тростянецький р-н, селище міського типу Тростянець, вулиця Мічуріна, будинок 69, ідентифікаційний код юридичної особи 30806598

до Тростянецької селищної ради (24300, Вінницька обл., Гайсинський р-н, селище Тростянець, вул. Соборна, будинок 77, ідентифікаційний код юридичної особи 04326224)

про визнання незаконним та скасування рішення

за участю представників:

від позивача адвокат Дудін Л.В., згідно довіреності

від відповідача - адвокат Андрійко О.В., згідно ордеру

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 20.08.2024 надійшла позовна заява № б/н від 14.08.2024 (вх. № 929/24 від 20.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" до Тростянецької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку".

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2024 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 26.08.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №902/893/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у справі призначено на 24 вересня 2024 року об 11:30.

10.09.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 10.09.2024 (вх. № 01-34/8938/24) у якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у відзиві, у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою від 29.09.2024 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/893/24, призначено справу № 902/893/24 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 22.10.2024 об 11:00 год.

24.10.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 24.10.2024 про долучення інформаційної довідки до матеріалів справи.

08.11.2024 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення № б/н від 08.11.2024 (вх. № 01-34/10998/24 від 08.11.2024).

У судовому засіданні 14.11.2024 судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача та про оголошення перерви у судовому засіданні до 14:00 28.11.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

18.11.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення № б/н від 18.11.2024 (вх. № 01-34/11336/24 від 18.11.2024).

У судовому засіданні 28.11.2024 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/893/24 по суті до 10:00 19.12.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену судом дату у судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі та орієнтовний час повернення.

Після виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Тростянецької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку".

На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 18.01.2017 року між Тростянецькою селищною радою як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" як орендарем було укладено договір оренди землі для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код 11.02) з кадастровим номером :02:004:0005, яка розташована по вул. Мічуріна, 69 в смт. Тростянець Гайсинського (Тростянецького) району Вінницької області, відповідно до умов якого сторонами було визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3% від нормативної грошової оцінки землі в сумі 63 918,76 грн./рік (п. 9 договору).

Позивач зазначив, що 19.02.2024 року Тростянецька селищна рада звернулася до ТОВ "Тростянецьхліб" як орендаря за вищевказаним договором з листом за № 02-17/387 щодо перегляду пункту 9 "Орендна плата" договору оренди землі від 18.01.2017року та збільшення відсотку плати з 3% на 12% від нормативної грошової оцінки.

У відповідь на вказаний лист отриманий позивачем 15.03.2024 року, ТОВ "Тростянецьхліб" листом №02-17/387 від 19.02.2024 року повідомило відповідача про те, що збільшення відсотків плати за оренду земельної ділянки викличе підвищення ціни на продукцію підприємства, що зробить її неконкурентноздатною, а також просило продовжити договір оренди земельної ділянки від 18.01.2017 року і не змінювати відсоток плати 3% від нормативної грошової оцінки. Також позивач зауважив, що звертався до відповідача із листами від 15.04.2024 та від 08.05.2024 щодо прийнятого рішення.

Позивач зазначив, що у подальшому ним було отримано листа відповідача від 15.05.2024 № 02-15/1000 з якого вбачається, що на засіданні 76 сесії 8 скликання від 11.03.2024 року було прийнято рішення № 898/1 "Про поновлення договору оренди ТОВ "Тростянецьхліб" від 18.01.2017 року на земельну ділянку площею 1,2302 га. кадастровий номер :02:004:0005 в смт. Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 (колишня вул. Мічуріна) з розміром орендної плати 12 % від нормативно грошової оцінки.

На переконання позивача пункт 2 та пункт 3 рішення від 11.03.2024 року № 898/1 "Про поновлення договору оренди ТОВ "Тростянецьхліб" прийнято всупереч положенням Земельного кодексу України та Податкового кодексу України, порушує права та інтереси позивача ТОВ "Тростянецьхліб", як орендаря вищевказаної земельної ділянки, а тому позивач звернувся з позовом до суду з вимогою про його скасування.

Надалі, як зазначає позивач 05.07.2024 він звернувся до Тростянецької селищної ради із клопотанням про перегляд рішення 76 сесії 8 скликання від 11.03.2024 року, а саме щодо встановлення розміру орендної плати у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі.

Позивач зауважив, що на пленарне засідання 84 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання, яке відбулося 30.07.2024 року було внесено проект рішення у відповідності до клопотання позивача, яке було оприлюднено 18.07.2024 на офіційному сайті Тростянецької селищної ради, проте в порушення вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та регламенту Тростянецької селищної ради, без внесення змін, без голосування депутатів з приводу таких можливих змін до вищевказаного проекту відповідачем було ухвалено оскаржуване рішення Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку", яке не відповідає проекту, який було оприлюднено на офіційному сайті Тростянецької селищної ради, суперечить інтересам позивача, оскільки згідно до такого рішення договір оренди від 18.01.2017 року поновлюється лише на 1 рік, що на переконання позивача суперечить вимогами Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", а тому має бути скасоване.

Крім того, позивач вважає, що визначена у договорі ставка орендної плати - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідає вимогам податкового законодавства, визначена в межах між мінімальною та максимальною ставкою податків, а тому правові підстави для внесення змін до договору оренди землі та збільшення ставки орендної плати до 5 % та одночасне зменшення строку дії договору з 7 років до 1 року відсутні.

За твердженням позивача, договір оренди землі від 18 січня 2017 року, укладений між Тростянецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" є поновленим на такий самий строк (7 років) і на таких самих умовах зі сплатою орендної плати у розмірі 3% річних від нормативної грошової оцінки землі у порядку визначеному статтею 126-1 Земельного кодексу України, тому спірне рішення відповідача, яким встановлено строк оренди 1 рік та орендну плату у розмірі 5% не відповідає вимогам частини 2 статті 126-1 Земельного кодексу України та суперечить інтересам позивача як орендаря за договором.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, зазначив, що договір між відповідачем (як орендодавцем) та позивачем (як орендарем) було укладено 18.01.2017 року, тобто до набрання чинності Законом № 340-ІХ, а тому його поновлення здійснюється на умовах, визначених цим договором, за правилами, чинними на момент його укладення.

Відповідач зазначив, що оскільки орендар у визначений пунктом 8 договору строку не звернувся з відповідною заявою до орендодавця щодо його подовження, відповідач 19.02.2024 року як орендодавець звернувся до позивача, як орендаря з листом за № 02-17/387 щодо перегляду пункту 9 «Орендна плата» договору оренди землі від 18.01.2017 року та збільшення відсотку плати з 3% на 12% від нормативної грошової оцінки, що як зазначалось відповідачем надасть можливість збільшити видатки в обороноздатність держави, на соціальний захист військовослужбовців, внутрішньо переміщених осіб, жителів громади, які знаходяться в складних життєвих обставинах, зміцнити матеріально технічну базу на утримання, об`єктів критичної інфраструктури.

Надалі, як зазначив відповідач, на засіданні 76 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання від 11.03.2024 року було прийнято рішення № 898/1 «Про поновлення договору оренди ТОВ "Тростянецьхліб" від 18.01.2017 року на земельну ділянку площею 1,2302 га. кадастровий номер :02:004:0005 в смт. Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 (колишня вул. Мічуріна) на строк 7 років з розміром орендної плати 12% від нормативної грошової оцінки та ухвалено ТОВ "Тростянецьхліб" укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєструвавши її встановленому законом порядку.

05.07.2024 року позивач звернувся до Тростянецької селищної ради з листом в якому просив переглянути рішення 76 сесії 8 скликання від 11.03.2024 року, а саме розмір орендної плати та встановити орендну плату у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки землі.

30 липня 2024 року Тростянецькою селищною радою було ухвалено рішення за № 997 «Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року «Про поновлення договору оренди на земельну ділянку», яким внесено зміни до пунктів 1, 2 вказаного рішення, виклавши їх в наступній редакції:

«Поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю «Тростянецьхліб» від 18 січня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі 16.02.2017 року, на земельну ділянку площею 1,2302га (кадастровий номер :02:004:0005) що розташована в селищі Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код цільового використання 11.02), у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 1 (один) рік...».

Відповідач зазначає, що розглядаючи питання щодо внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року, Тростянецькою селищною радою були враховані обставини, викладені позивачем у листі від 18.03.2024 року та у листі від 05.07.2024 року та прийнято відповідне рішення, яким орендна плата була встановлена у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі. Тобто, відповідачем було визначено розмір орендної плати запропонований саме позивачем.

Також, як стверджує відповідач такий розмір орендної плати є меншим на 3 % від того, що встановлений рішенням 18 позачергової сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання від 09.07.2021 року № 245 та рішення 42 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання від 12.07.2022 року №514 «Про встановлення ставок місцевих податків і зборів на території Тростянецької селищної територіальної громади» - 8% розміру орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначенням 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Строк оренди земельної ділянки в договорі, як зазначив відповідач, визначено - 1 рік, саме з метою можливості подальшого перегляду розміру орендної плати у відповідності до відсотків, встановлених рішенням 18 позачергової сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання від 09.07.2021 року №245 та рішення 42 сесії Тростянецької селищної ради 8 скликання від 12.07.2022 року №514 «Про встановлення ставок місцевих податків і зборів на території Тростянецької селищної територіальної громади».

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тростянецьхліб» про визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 «Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року «Про поновлення договору оренди на земельну ділянку» слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено таке.

18 січня 2017 року між Тростянецькою селищною радою (далі - орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" (далі - орендар, позивач) укладено договір оренди землі (далі - договір оренди) (т. 1 а.с. 11, 12).

Відповідно пункту 1 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає на підставі рішення 17 сесії Тростянецької селищної ради 7 скликання від 23 грудня 2016 року №202 у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код - 11.02) з кадастровим номером :02:004:0005, яка розташована по вул. Мічуріна, 69, смт. Тростянець Тростянецького району Вінницької області.

За умовами пункту 2 договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 1,2302 га., в тому числі 0,929 га - під проїздами, проходами та площадками, 0,2773 га - під будівлями.

Згідно з пунктом 3 договору оренди на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: комплекс будівель та споруд, який належить орендарю на праві колективної власності, на підставі договору купівлі-продажу серія ВВВ № 406861 від 18.02.2003 року, а також інші об`єкти інфраструктури: площадками, вкритими грунтовими покриттями (0,2928 га), водосховищем (0,0059 га), газовою ШРП (0,0018 га), трубою заводу (0,0009 га), баштою водонапірною, силосною (90,0002 га) робочою зоною (0,1191 га), кварталон (0,3521 га), гфзонами (0,2773 га).

Відповідно до пункту 4 договору оренди земельна ділянка передається в оренду разом з комплексом будівель та споруд.

Пунктом 5 договору оренди визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить: 2 010 023, 78 гривень.

Згідно з пунктом 8 договору оренди земельна ділянка передається в оренду на сім календарних років з правом викупу, починаючи з дати державної реєстрації цього договору. Після закінчення строку дії договору орендар, має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За умовами пункту 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3% від нормативної грошової оцінки землі в сумі 63 918,76 грн./рік.

Пунктом 13 договору оренди визначено, що розмір орендної плати переглядається: щорічно за згодою сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 33 договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 40 договору оренди).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 06.02.2017 земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0005, площею 1,2302 га, цільове призначення 11.03 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (далі - спірна земельна ділянка) зареєстрована 04.10.2010 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (т.1 а.с. 50-53).

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 06.02.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0005 також вбачається, що місцем розташування вказаної земельної ділянки є Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вулиця Мічуріна, 69; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки - для розміщення та обслуговування майнового комплексу ТОВ "Тростянецьхліб"; форма власності - державна власність.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 400540984 від 23.10.2024 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0005 площею 1,2302 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241) 16.02.2017 року зареєстровано за Тростянецькою селищною радою, номер запису про речове право: право власності 19051666 (т. 1 а.с. 108).

Як убачається з інформаційної довідки 16.02.2017 на підставі договору оренди, серія та номер б/н, виданий 18.01.2017 державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про інше речове право - право оренди земельної ділянки; земельна ділянка передається в оренду на 7 (сім) календарних років з правом викупу, починаючи з дати державної реєстрації цього договору, строк дії: 7 (сім) календарних років; орендар - ТОВ "Тростянецьхліб", , орендодавець - Тростяненька селищна рада, ; опис об`єкта іншого речового права - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі (номер запису про інше речове право - 19051863).

За змістом інформаційної довідки, на підставі договору купівлі-продажу, ВВВ 406861, ВВВ 406862, 18.02.2004 до реєстру прав власності на нерухоме майно 24.02.2004 внесені відомості про об`єкт нерухомого майна - комплекс, майновий, загальною площею 2218,7 кв.м. ТОВ "Тростянецьхліб", адреса нерухомого майна - Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вулиця Мічуріна, 69.

Як убачається із матеріалів справи, 19 лютого 2024 року Тростянецька селищна рада звернулася до ТОВ "Тростянецьхліб" із листом № 02-17/387 щодо перегляду пункту 9 "Орендна плата" договору оренди землі від 18.01.2017 року та збільшення відсотку плати з 3% на 12% від нормативної грошової оцінки (т. 1 а.с. 13).

У відповідь на вказаний лист, 18 березня 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" звернулось до Тростянецької селищної ради із листом № 3 у якому зазначило, що збільшення відсотків плати за оренду земельної ділянки викличе підвищення ціни на продукцію підприємства, що зробить її неконкурентноздатною, а також просило продовжити договір оренди земельної ділянки від 18.01.2017 року і не змінювати відсоток плати 3% від нормативної грошової оцінки (т. 1 а.с. 14).

Листами від 15.04.2024 № 4, від 08.05.2024 № 5 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" повторно зверталося до Тростянецької селищної ради, у яких просило ініціювати продовження договору оренди землі із залишенням орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки (т. 1 а.с. 15-16).

Листом від 15.05.2024 № 02-15/1000 Тростянецька селищна рада повідомила позивача, що 11 березня 2024 на 76 сесії 8 скликання Тростянецькою селищною радою за наслідками розгляду клопотання позивача прийнято рішення № 898/1 "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" (т. 1 а.с.17-19).

До вказаного листа долучено рішення Тростянецької селищної ради та проект додаткової угоди підписаний зі сторони Тростянецької селищної ради.

Згідно пункту 1 цього рішення селищна рада вирішила поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" від 18 січня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі 16.02.2017 року на земельну ділянку площею 1,2302га (кадастровий номер :02:004:0005), що розташована в селищі Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код цільового використання 11.02) у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 7 (сім) років.

Пунктом 2 вказаного рішення селищною радою визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2689286,54 грн., відповідно орендна плата встановлюється у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі - 322714,39 грн. (триста двадцять дві тисячі сімсот чотирнадцять гривень 39 копійок) в рік.

Згідно пункту 3 рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" необхідно укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєструвавши її у встановленому законом порядку.

За змістом проекту додаткової угоди від 21.03.2024 підписаної Тростянецькою селищною радою, зокрема передбачалося поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю «Тростянецьхліб» від 18 січня 2017 року у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 7 (сім) років, визначити нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 2 689 286,54 грн., та визначити орендну плату у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі 322 714,39 грн. в рік (т. 1 а.с. 42).

Із матеріалів справи вбачається, що запропоновану радою додаткову угоду позивачем не підписано.

Із матеріалів справи також убачається, що позивач звертався до Тростянецької селищної ради із інформаційними запитами щодо отримання рішень Тростянецької селищної ради про встановлення ставок місцевих податків та зборів на території Тростянецької селищної ради (т. 1 а.с. 20-25).

Відповідно до пунктів 1, 1.1. рішення, додатку 2 до рішення Тростянецької селищної ради ухваленого на 42 сесії 8 скликання від 12 липня 2022 року № 514 "Про внесення змін до рішення селищної ради від 09.07.2021 року №254 "Про встановлення ставок місцевих податків і зборів на території Тростянецької селищної територіальної громади" ставка орендної плати за земельні ділянки на 2023 рік та наступні роки згідно додатку 2 (вводяться в дію з 01.01.2023) щодо земельних ділянок з цільовим призначенням - 11.03 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств встановлена у розмірі 8 відсотків нормативної грошової оцінки (т. 1 а.с. 24, 25).

Листом від 05.07.2024 року № 7 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" звернулося до Тростянецької селищної ради з проханням переглянути рішення від 11.03.2024 року № 898/1, а саме розмір орендної плати встановити у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, що спроможне сплачувати підприємство (т. 1 а.с. 37).

Згідно протоколу № 43 від 29.07.2024 року засідання постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, раціонального природокористання та охорони навколишнього середовища, зокрема заслухано доповідача з питання 14 порядку денного - про внесення змін до рішення 55 сесії 8 скликання селищної ради № 635/1 від 16 лютого 2023 року «Про поновлення договору оренди на земельну ділянку» та комісією вирішено рекомендувати селищному голові привести у відповідність питання проекту порядку денного, що виноситься на розгляд 84 сесії, а саме викласти його у наступній редакції: «Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року «Про поновлення договору оренди на земельну ділянку», а також - рекомендувати селищному голові внести на розгляд сесії даний проект рішення з наступними змінами: назва «Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року «Про поновлення договору оренди на земельну ділянку».

Також у протоколі після слів ВИРІШИЛИ зазначено 1. Внести зміни до пунктів 1, 2 рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року, виклавши їх в наступній редакції:« 1. Поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю «Тростянецьхліб» від 18 січня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі 16.02.2017 року, на земельну ділянку площею 1,2302га (кадастровий номер :02:004:0005) що розташована в селищі Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код цільового використання 11.02), у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 1 (один) рік. 2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2689286,54 грн., відповідно, орендна плата встановлюється у грошовій формі в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі - 134464,32 грн. (сто тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири гривні 32 копійки) в рік», далі за текстом.» та рекомендовано сесії підтримати дану редакцію рішення (т. 1 а.с. 147 (зворотна сторона) - 157).

30 липня 2024 на 84 сесії 8 скликання Тростянецька селищна рада ухвалила рішення № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" (т. 1 а.с. 41, 42).

Згідно з пунктом 1 вказаного рішення вирішено внести зміни до пунктів 1, 2 рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року, виклавши їх в наступній редакції:

"1. Поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" від 18 січня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі 16.02.2017 року, на земельну ділянку площею 1,2302га (кадастровий номер :02:004:0005) що розташована в селищі Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код цільового використання 11.02), у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 1 (один) рік.

2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2689286,54 грн., відповідно, орендна плата встановлюється у грошовій формі в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі - 134464,32 грн. (сто тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири гривні 32 копійки) в рік", далі за текстом.

На підставі вказаного рішення Тростянецькою селищною радою підписано додаткову угоду від 01.08.2024 року до договору оренди землі від 18.01.2017 року (т. 1 а.с. 42).

Пунктом 1 додаткової угоди від 01.08.2024 передбачено поновлення на один рік терміну дії договору оренди землі від 18.01.2017 року, який зареєстрований у Державному, реєстрі земель від 16.02.2017 року, предметом якого є земельна ділянка площею 1,2302га, кадастровий номер :02:004:0005, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код - 11.02) на території селища Тростянець, по вул. Івана Богуна,69, Гайсинського району, Вінницької області.

За умовами пунктів 2, 2.1., 2.2. додаткової угоди від 01.08.2024 визначено внести зміни до договору оренди землі, а саме: пункт 5 розділу «Об`єкт оренди» договору оренди землі викласти у такій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 689 286,54 грн.; пункт 9 розділу «Орендна плата» договору оренди землі викласти у такій редакції: орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, в сумі 134 464,32 грн. /рік на поточний рахунок орендодавця, який уточнюється на момент сплати орендної плати.

Позивач не заперечує обставину отримання вказаного рішення ради та запропонованої радою проекту додаткової угоди.

Не погодившись з рішенням Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" позивач додаткову угоду не підписав та звернувся із позовом до суду про визнання незаконним та скасування зазначеного рішення ради.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку".

Судом установлено, що спірні правовідносини виникли з приводу порядку та умов поновлення договору оренди землі від 18 січня 2017 року, укладеного між сторонами, а також законності ухваленого відповідачем рішення від 30.07.2024 року № 997.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Згідно із частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Положеннями частини 9 статті 93 Земельного кодексу України, частини 2 статті 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (частина 1 статті 5 названого Закону).

Положеннями статті 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Положеннями частин 1-5, частини 6, частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції Закону № 161-XIV, чинній на час укладення договору оренди землі) було передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2); до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3); орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч.6). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8).

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8 цього Закону з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" законодавець фактично розмежував два механізми, які раніше були закладені в попередній редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме: реалізації переважного права на укладення нового договору оренди землі (який відповідно до чинних приписів Закону України "Про оренду землі" врегульовано статтею 33) та реалізації права на поновлення договору оренди землі (який регулюється субсидіарно приписами статті 32-2 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 ЗК України).

При цьому назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" - "Поновлення договору оренди землі" було змінено на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини 6-8, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця, та опис процедури поновлення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" Закон України "Про оренду землі" доповнено статтею 32-2 із назвою "Поновлення договорів оренди землі", якою визначено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.

За змістом частин 1-4 статті статті 126-1 Земельного кодексу України договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.

Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Відповідно до абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Судом установлено, що між позивачем та відповідачем договір оренди землі було укладено 18 січня 2017 року, речове право оренди зареєстровано 16.02.2017 року.

Положеннями пункту 8 договору оренди сторони погодили, що земельна ділянка передається в оренду на сім календарних років з правом викупу, починаючи з дати державної реєстрації цього договору. Після закінчення строку дії договору орендар, має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За змістом пункту 3 договору оренди на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності орендарю.

Судом установлено, що під час дії договору зміни до нього не вносилися.

Приймаючи до уваги, що договір оренди землі укладено до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі на договір оренди землі від 18.01.2017 року не поширюються.

Отже, твердження позивача, що договір оренди землі є поновленим у порядку статті 126-1 Земельного кодексу України на той самий строк та них самих умовах є безпідставними та судом відхиляються.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Приписами частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", що регулює переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк (у редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди і на момент звернення з позовом у цій справі) визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч.2). До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору (ч.3). При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5).

Таким чином, нова редакція статті 33 Закону України "Про оренду землі", на відміну від попередньої редакції цієї статті, надає орендарю переважне право перед іншими особами на укладення нового договору, а не поновлення попереднього. Сторони договору оренди можуть погодити істотні умови і укласти новий договір оренди на тих самих або нових погоджених сторонами умовах, при цьому укладення нового договору у відповідності до цієї статті здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно зі статтею 122 ЗК України. Також нова редакція цієї статті вже не містить положення про можливість поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк, яке раніше було зазначено в частині шостій цієї статті та фактично встановлювало механізм "мовчазної згоди", який (механізм) після розмежування процедур переважного права та поновлення договору оренди врегульований законодавцем саме у статті 126-1 ЗК України.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності за результатами розгляду справи № 906/1314/21 у постанові від 23.11.2023 висловив правову позицію щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі", яку суд відповідно до статті 236 ГПК України повинен враховувати у подібних правовідносинах.

Так, у постанові від 23.11.2023 у справі N 906/1314/21 Верховний Суд зазначив, що "стаття 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті). При цьому Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі") тепер регулюється статтею 126-1 ЗК України. Відповідно до абзацу 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Згідно із частиною другою статті 126-1 ЗК України якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Також відповідно до частини першої статті 126-1 ЗК України умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

Наведене свідчить про те, що зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу IX Перехідних положень Закону України "Про оренду землі", базується саме на положеннях статті 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.

Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке було передбачене частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

Тому поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 розділу IX Перехідні положення Закону України "Про оренду землі" та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі України "Про оренду землі" у попередній редакції, є змістовно різними."

У позовній заяві позивач стверджує, що 15.03.2024 року отримав лист відповідача від 19.02.2024 року із пропозицією переглянути пункт 9 «Орендна плата» договору та збільшити відсоток плати з 3% до 12% від нормативної грошової оцінки.

У відповідь на вказаний лист, листом від 18.03.2024 року № 3 позивач повідомив відповідача, що збільшення плати за оренду земельної ділянки призведе до підвищення ціни на продукцію підприємства, що зробить її неконкурентноздатною та виклав своє прохання продовжити договір оренди від 18.01.2017 року та не змінювати відсоток плати 3% від нормативної грошової оцінки.

Листами від 15.04.2024 № 4, від 08.05.2024 № 5 позивач повторно звертався до відповідача, у яких просив ініціювати продовження договору оренди землі із залишенням орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки.

Отже, викладеними у позові фактичними обставинами та доданими до позову доказами позивач підтверджує, що у строк не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору не звертався до відповідача із листом-повідомленням про продовження дії договору оренди землі або укладення договору на новий строк.

Як убачається із матеріалів справи та не спростовано позивачем, перше звернення позивача до відповідача щодо продовження дії договору оренди фактично відбулося 18.03.2024, тобто після закінчення строку дії договору та відповідно строку для такого звернення визначеного договором оренди землі та статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Окрім того, як убачається із змісту листа позивача від 18.03.2024 та змісту наступних листів позивача від 15.04.2024 № 4, від 08.05.2024 № 5, викладаючи своє прохання до відповідача щодо продовження договору оренди землі, позивачем до таких звернень не було додано проекту додаткової угоди про продовження дії договору на новий строк або проекту договору про укладення договору на новий строк.

З урахуванням наведеного, судом установлено, що у порядку, визначеному пунктом 8 договору оренди землі та статтею 33 Закону України "Про оренду землі", позивач у строк не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору до відповідача як до орендодавця із листом-повідомленням та проектом додаткової угоди або проектом договору про укладення договору на новий строк не звертався, отже передумова та підстава для переважного права на укладення договору на новий строк позивачем дотримана не була.

У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин. Суд зауважував, що оскільки відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Як убачається із матеріалів справи, листом від 15.05.2024 № 02-15/1000 Тростянецька селищна рада повідомила позивача, що 11 березня 2024 на 76 сесії 8 скликання Тростянецькою селищною радою за наслідками розгляду клопотання позивача прийнято рішення № 898/1 "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку".

До вказаного листа долучено рішення Тростянецької селищної ради та проект додаткової угоди підписаний зі сторони Тростянецької селищної ради.

Згідно пункту 1 цього рішення селищна рада вирішила поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" від 18 січня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі 16.02.2017 року на земельну ділянку площею 1,2302га (кадастровий номер :02:004:0005), що розташована в селищі Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код цільового використання 11.02) у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 7 (сім) років.

Пунктом 2 вказаного рішення селищною радою визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2689286,54 грн., відповідно орендна плата встановлюється у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі - 322714,39 грн. (триста двадцять дві тисячі сімсот чотирнадцять гривень 39 копійок) в рік.

За змістом пункту 3 рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" необхідно укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєструвавши її у встановленому законом порядку.

Позивач обставину отримання рішення селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року та додаткової угоди визнав, проте зазначив, що зі змістом рішення ради та проектом додаткової угоди не погодився з огляду на встановлену цим рішенням ставку орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Листом від 05.07.2024 року № 7 позивач звернувся до відповідача з проханням переглянути рішення від 11.03.2024 року № 898/1, а саме розмір орендної плати встановити у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, що спроможне сплачувати підприємство.

За результатами розгляду звернення позивача, Тростянецькою селищною радою на 84 сесії 8 скликання ухвалено рішення від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку".

Згідно з пунктом 1 вказаного рішення вирішено внести зміни до пунктів 1, 2 рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року, виклавши їх в наступній редакції:

"1. Поновити договір оренди Товариству з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" від 18 січня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі 16.02.2017 року, на земельну ділянку площею 1,2302га (кадастровий номер :02:004:0005), що розташована в селищі Тростянець по вул. Івана Богуна, 69 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код цільового використання 11.02), у зв`язку із закінченням терміну дії договору, на строк 1 (один) рік.

2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2689286,54 грн., відповідно, орендна плата встановлюється у грошовій формі в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі - 134464,32 грн. (сто тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири гривні 32 копійки) в рік", далі за текстом.

Судом установлено, що додаткову угоду запропоновану відповідачем щодо поновлення договору строком на один рік та встановлення орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі - 134464,32 грн. (сто тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири гривні 32 копійки) в рік позивачем не підписано, натомість рішення відповідача від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" оскаржено до суду з підстав порушення інтересів позивача на поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах.

Станом на час розгляду цієї справи рішення Тростянецької селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 з урахуванням внесених до нього змін на підставі рішення від 30 липня 2024 року № 997 є чинним.

Предметом оскарження у цій справі є рішення Тростянецької селищної ради від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку".

Надаючи оцінку доводам позивача щодо наявності підстав для визнання спірного рішення незаконним та його скасування судом враховано таке.

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно пункту 10 статті 16 ЦК України одним із способів захисту є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Приписами частини 1 статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно частини 1статті 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог частини 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Згідно із пунктом «а» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад на території сіл, селищ, міст.

За змістом частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключних повноважень органу місцевого самоврядування віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

У пункті 4.6 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 910/4790/20 зазначено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення.

Таким чином, закріплений у статті 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" принцип колегіальності місцевого самоврядування та вимоги пункту 34 частини 1 статті 26 зазначеного Закону передбачають прийняття рішення з питання регулювання земельних відносин, у тому числі з розгляду клопотань про надання в оренду земельних ділянок, укладення, зміни, продовження, поновлення договорів оренди землі, виключно колегіально на пленарному засіданні ради у формі рішення ради.

Із матеріалів справи вбачається, що навіть за умови недотримання позивачем як орендарем обов`язку звернення до орендодавця у строк визначений договором оренди землі із листом повідомленням про укладення договору на новий строк з наданням проекту додаткової угоди (договору), з боку відповідача як орендодавця були вчинені дії щодо поновлення строку дії договору, шляхом ухвалення відповідного рішення № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку", яким, зокрема було поновлено дію договору на строк 7 років, визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки та встановлено орендну плату за договором у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Надалі, на підставі клопотання позивача, рішенням Тростянецької селищної ради від 30 липня 2024 року № 997 пункти 1,2 рішення № 898/1 від 11 березня 2024 року були змінені шляхом встановлення строку оренди - 1 рік та орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Судом установлено, рішення Тростянецької селищної ради від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" ухвалено у межах повноважень органу місцевого самоврядування з питань регулювання земельних відносин.

Надаючи оцінку змісту такого рішення, судом враховано, що строк оренди та розмір орендної плати за користування земельною ділянкою є істотними умовами договору оренди землі та відповідач як власник земельної ділянки має право ухвалювати рішення щодо умов передачі земельної ділянки в оренду, у тому числі у порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Судом також враховано, що розмір орендної плати (5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) перебуває у межах мінімальної та максимальної ставки орендної плати, визначеної п.п. 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та у межах ставки орендної плати встановленої рішенням 42 сесії 8 скликання Тростянецької селищної ради від 12 липня 2022 року № 514 "Про внесення змін до рішення селищної ради від 09.07.2021 року №254 "Про встановлення ставок місцевих податків і зборів на території Тростянецької селищної територіальної громади".

Обставин, що оспорюване рішення відповідача суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси позивача з підстав зазначених позивачем у позові судом не встановлено.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач як із проектом додаткової угоди до договору оренди складеної і підписаної відповідачем на підставі рішення ради № 898/1 від 11 березня 2024 року, так із проектом додаткової угоди складеної і підписаної відповідачем на підставі рішення ради від 30 липня 2024 року № 997 не погодився.

Положеннями частини 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі" як у редакції чинній на момент укладення договору оренди землі, так і у редакції чинній на час закінчення строку дії договору оренди землі та звернення позивача до суду визначено, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Приймаючи до уваги, що позивач не погодився на зміну запропонованих відповідачем умов договору щодо строку дії договору та розміру орендної плати, переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилися.

За встановлених судом обставин, доводи позивача, що оспорюване рішення Тростянецької селищної ради від 30 липня 2024 року № 997 є незаконним та підлягає скасуванню судом відхиляються.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлений чинним законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі N 338/180/17, від 11.09.2018 у справі N 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі N 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі N 48/340 (провадження N 12-14звг19), від 22.06.2021 у справі N 334/3161/17 (пункт 55), від 19.10.2022 у справі N 910/14224/20 (пункт 87), від 14.12.2022 року у справі N 477/2330/18 (пункт 55), від 15.02.2023 у справі N 910/18214/19 (пункт 9.13) та інших.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (Постанова Верховного Суду від 25.04.2023 у справі N 904/9212/21).

Під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (постанова Верховного Суду у справі N 924/438/22 від 26.04.2023).

За висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постановах від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18, від 01 березня 2023 року у справі №522/22473/15-ц, від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 обрання позивачем неналежного чи неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Приймаючи до уваги, що оспорюване рішення відповідача не реалізовано шляхом укладення за взаємною згодою додаткової угоди до договору оренди землі, вимога позивача про визнання незаконним рішення та його скасування у контексті спірних правовідносин хоч і є належним способом захисту, однак такий спосіб захисту не є ефективним, оскільки визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької селищної ради від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" без укладення додаткової угоди або договору оренди на новий строк не призведе до поновлення дії договору оренди землі на тих самих умовах та на той же строк або до укладення нового договору, а тому така вимога не спроможна забезпечити ефективний захист, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, суд не надає детальної відповіді на кожний аргумент та довід учасників справи, оскільки такі доводи та аргументи не впливають на висновки суду у цій справі.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тростянецьхліб" до Тростянецької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Тростянецької селищної ради 84 сесії 8 скликання від 30 липня 2024 року № 997 "Про внесення змін до рішення 76 сесії 8 скликання селищної ради № 898/1 від 11 березня 2024 року "Про поновлення договору оренди на земельну ділянку" задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат судом враховано таке.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 гривень згідно частини 1 статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник судового рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено 30 грудня 2024 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам, до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.