ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"30" грудня 2024 р. Cправа № 902/1360/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., розглянувши матеріали справи
до Фізичної особи-підприємця Полянського Володимира Павловича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу,
Розглянувши заяву б/н від 24.12.2024 про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 ГПК України для відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 154 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи викладене, відповідно до статті 526, 901 ЦК України, статті 193 ГК України та частини першої статті 148 ГПК України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Відповідно до підпункту 21 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас, відповідно до частини третьої статті Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, за подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі розмір судового збору становить 242,24 грн.
Суд встановив, що заяву про видачу судового наказу б/н від 24.12.2024 заявником подано до суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС. До вказаної заяви додано платіжну інструкцію № 247 від 16.12.2024 грн про переказ коштів у розмірі 302,80 грн. Таким чином, заявником сплачено на 60,56 грн більше судового збору, ніж встановлено законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.
У зв`язку із відсутністю клопотання про повернення переплаченої суми, питання про повернення заявнику 60,56 грн судом не вирішується.
Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 242,24 грн, сплачений заявником за подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі, з урахуванням положень частини третьої статті Закону України «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, підлягає стягненню з боржника.
Керуючись статтями 147, 148, 150, 154, 155, 159 ГПК України
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 ГПК України).
3. Відповідно до частини першої - другої статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має відповідати встановленим частинами другою - п`ятою статті 157 ГПК України вимогам.
5. Відповідно до частини першої статті 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Боржник за судовим наказом: Фізична особа-підприємець Полянський Володимир Павлович (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).
6. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ
Дата набрання судовим наказом законної сили ___________________________.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання - протягом трьох років.
Дата видачі судового наказу стягувачу __________________________________.
У відповідності до приписів частини третьої статті 154 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому Розділом ІІ цього Кодексу.