ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.2024 Справа №905/639/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.

при секретарі судового засідання Мухіній А.С.,

розглянувши справу №905/639/24

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ

до відповідача Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради, м. Добропілля, Донецька обл.,

про стягнення 45 537 115,78 гривень

за участі представників сторін:

згідно протоколу судового засідання від 12.12.2024

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про стягнення 45 537 115,78 гривень, з яких: основний борг за поставлену електричну енергію в розмірі 39 040 958,41 гривень, 15% річних в розмірі 5 140 086,89 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1 356 070,48 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та комерційної пропозиції в частині здійснення відповідачем повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію. На підставі чого додатково до основної суми заборгованості позивачем нараховано 15 % річних та інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

Ухвалою суду від 23.04.2024 позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» залишено без руху та встановлено строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви.

30.04.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій останній надав уточнення до позовних вимог, в яких, зокрема, зазначив, що правильною прохальною частиною позову слід вважати: стягнення 45 537 115,78 гривень, яка складається з: 39 040 958,41 гривень основного боргу за поставлену електричну енергію; 5 140 086,89 гривень - 15% річних; 1 356 070,48 гривень - інфляційних втрат.

Крім того, 30.04.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій останній зазначив, що позивачем заходів щодо забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Позивачем додано до заяви документи на підтвердження повноважень І.О.Муха на вчинення дій процесуального характеру (підписання розрахунку заборгованості) від імені позивача.

Ухвалою суду від 06.05.2024 внаслідок усунення позивачем недоліків позовної заяви, прийнято справу №905/639/24 до свого провадження. Розгляд справи №905/639/24 вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.06.2024 о 12:00 год. Встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи, доказів тощо.

17.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про продовження відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву та відкладення підготовчого засідання на тридцять днів.

Ухвалою суду від 07.06.2024 задоволено клопотання представника відповідача про продовження відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву, внаслідок чого продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 24.06.2024 включно. Також вказаною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 27.06.2024 о 12:30 год.

21.06.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній підтвердив факт несплати підприємством заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 14.06.2022 року за період з червня 2022 р. по грудень 2022р. та з січня 2023 р. по грудень 2023р. в загальній сумі 39 040 958,41 грн з ПДВ. Несплату заборгованості відповідач обґрунтовує настанням для підприємства форс-мажорних обставин внаслідок введення на території України воєнного стану, що підтверджується універсальним форс-мажорним сертифікатом №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, виданим Торгово-промисловою палатою України та розміщеним на її офіційному сайті. Внаслідок вказаних обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.06.2024 о 12:30 год підготовче засідання не відбулось через надходженням у м. Харкові сигналу «Повітряна тривога» та сповіщання Підвищеного рівня небезпеки в м. Харків та Харківській територіальній громаді.

З 15.07.2024 по 05.08.202024 суддя Кучерява О.О. перебувала у відпустці.

З 07.08.2024 по 16.08.2024 суддя Кучерява О.О. перебувала на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.08.2024 призначено підготовче засідання по справі №905/639/24 на 05.09.2024 о 12:40 год.

05.09.2024 о 12:40 год підготовче засідання не відбулось через надходженням у м. Харкові сигналу «Повітряна тривога» та сповіщання Підвищеного рівня небезпеки в м. Харків та Харківській територіальній громаді.

Ухвалою суду від 05.09.2024 призначено судове засідання по справі на 08.10.2024 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 08.10.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/639/24 та призначено розгляд справи по суті на 06.11.2024 об 11:30 год.

06.11.2024 о 11:30 год судове засідання не відбулось через надходженням у м. Харкові сигналу «Повітряна тривога» та сповіщання Підвищеного рівня небезпеки в м. Харків та Харківській територіальній громаді. Ухвалою суду від 06.11.2024 призначено судове засідання у справі №905/639/24 на 12.12.2024 об 11:30 год.

03.12.2024 через підсистему «Електронний суд» (зареєстровано в канцелярії суду 04.12.2024) надійшла заява від представника відповідача Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради Дмитрука Олега Миколайовича про участь у судовому засіданні, призначеному на 12.12.2024 об 11:30 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.12.2024 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про участь у судовому засіданні призначеному на 12.12.2024 об 11:30 год. в режимі відеоконференції з підстав відсутності можливості бронювання залів Господарського суду Донецької області, в яких встановлено систему відеоконференцзв`язку на дату та час проведення вказаного судового засідання.

03.12.2024 через систему «Електронний суд» (зареєстровано в канцелярії суду 04.12.2024) від відповідача надійшло клопотання про застосування позовної давності у цій справі та зменшення розміру штрафних санкцій, за змістом якого останній просив суд застосувати позовну давність та зменшити розмір штрафних санкцій до 100%.

09.12.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про застосування строків позовної давності та зменшення розміру штрафних санкцій, за змістом яких останній просив суд залишити таке клопотання без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України.

У судове засідання 12.12.2024 представник позивача не з`явився, але надав 09.12.2024 через систему «Електронний суд» клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 12.12.2024 не з`явився, але надав через систему «Електронний суд» заяву про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що судом було здійснено підписку позивача та відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/639/24, зокрема, за електронною адресою позивача: та за електронною адресою відповідача: (вказані електронні пошта зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться щодо дати доставлення електронного листа позивачу та відповідачу. Ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до електронної скриньки сторін 09.05.2024, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.

Також, ухвала про відкриття провадження у справі №905/639/24 була доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі «Електронний суд» 09.05.2024, про що свідчить наявні в матеріалах справи довідки про доставлення документа до електронного кабінету.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд наголошує, що сторонам були забезпечені рівні можливості та права, виходячи з принципів господарського судочинства таких, як: рівність перед законом і судом, принцип диспозитивності, у відповідачів було достатньо часу на формування своєї правової позиції і надання суду всіх письмових та електронних доказів, як шляхом направлення витребуваних судом документів поштою, так і шляхом направлення таких документів на електронну адресу суду.

Під час розгляду справи у суді, відповідач, зокрема, надав до суду: відзив на позовну заяву, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та застосування позовної давності в частині штрафних санкцій. Позивач же надав заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та застосування позовної давності в частині штрафних санкцій.

Інших заяв та клопотань від сторін під час розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 202 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні з розгляду справи по суті 12.12.2024 Господарським судом оголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. З урахуванням перебуванням судді Кучерявої О.О. у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 06.01.2025.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №1344 від 06.11.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - ДПЗД «Укрінтеренерго») видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (із змінами) ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року; визначено територією провадження діяльності зазначеного підприємства - територія України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

27.12.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» на офіційному веб-сайті підприємства у мережі Інтернет за адресою https://uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Комерційна пропозиція до договору; Додаток №1 до комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року N 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, за яким постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії споживачу протягом всього строку постачання, у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання попереднім електропостачальником вимог правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем нового електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; припинення електропостачальника, не спроможного постачати електричну енергію, про що він повідомив постачальника «останньої надії», споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу, відповідно до частини сьомої статті 64 Закону.

Згідно із положеннями п. 3.6 договору, початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Пунктами 5.1-5.2 договору передбачено, що споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього Договору (далі - комерційна пропозиція). Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Згідно із п. 5.6 договору Інформація про діючу ціну (тариф) на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному вебсайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пп.5.7-5.8 договору).

Права та обов`язки сторін узгоджені у розділах 6-7 договору, відповідно до яких: споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (пп.2 п.6.2 договору); постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію (пп.1 п.7.1 договору).

Відповідно до п.5.10 договору, оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідальність сторін передбачена розділом 9 договору, відповідно до п. 9.1. якого за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Одночасно п.5.11 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (п.13.1 договору).

Відповідно до п.13.2 договору, у разі внесення постачальником, в установленому чинним законодавством порядку, змін до змісту Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», затвердженого Регулятором, сторони погоджуються з такими змінами у цьому договорі.

Договір згідно п.15.1 Комерційних пропозицій №5 від 08.10.2021 та №6 від 09.06.2023 (далі - Комерційна пропозиція №5, Комерційна пропозиція №6) набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Комерційна пропозиція №5 від 08.10.2021 є чинною з 01.11.2021. В ній зазначено, що з моменту набуття чинності даної комерційної пропозиції втрачають чинність попередні комерційні пропозиції ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії».

Комерційна пропозиція №6 від 09.06.2023 є чинною з 01.07.2023. В ній зазначено, що з моменту набуття чинності даної комерційної пропозиції втрачають чинність попередні комерційні пропозиції ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії».

Відповідно до п.1.1 Комерційних пропозицій №5 та №6 ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (далі-ціна) формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179 (далі - Порядок). Розрахунковий період - календарний місяць, на який визначається Ціна.

Відповідно до положень п.1.5 Комерційних пропозицій №5 та №6 Постачальник оприлюднює ціну на кожний розрахунковий період на власному веб-сайті (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до їх застосування за відповідним посиланням.

Одночасно сторони договору узгодили, що оприлюднені постачальником ціни на його веб-сайті є невід`ємним додатком до цієї Комерційної пропозиції (п.1.6 комерційних пропозицій №5 та №6).

У пункті 4.4 Комерційної пропозиції №5 та п.4.8 Комерційної пропозиції №6 закріплено, що документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами Акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі. Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем.

Комерційні пропозиції №5 та №6 містять відмінні положення щодо оплати наданих послуг, а саме:

за комерційною пропозицією №5 від 08.10.2021 - споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію (п.4.1).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі (п.4.2).

за комерційною пропозицією №6 від 09.06.2023 - оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку (п.4.2).

100% попередня оплата здійснюється споживачем не пізніше чим за 1 (один) день до початку Розрахункового періоду (п.4.4)

Оплата за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію (остаточний розрахунок) здійснюється споживачем в строк до 20-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від постачальника (п.4.5).

Положеннями п.4.3 комерційної пропозиції №5 та п.4.7 комерційної пропозиції №6 передбачено направлення рахунків засобами електронного зв`язку на електронну пошту споживача. Одночасно у разі направлення рахунків електронною поштою, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником споживачу відповідного електронного повідомлення.

Положеннями п.7.4 Комерційних пропозицій №5 та №6 встановлено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Згідно положень п.6.1 Комерційних пропозицій №5 та №6, за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника.

Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку.

У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

У пункті 13.1 Комерційних пропозицій №5 та №6 сторони договору домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позовна давність встановлена сторонами у розділі 14 Комерційних пропозицій №5 та №6, відповідно до п.14.1 яких вони домовились встановити в цьому договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.

У пункті 16.2 Комерційних пропозицій №5 та №6 передбачено надсилання повідомлень і документів електронною поштою. Сторони договору використовують наступні адреси електронної пошти: - Постачальник - , ; Споживач - зазначена на веб-сайті Споживача та/або надана Постачальнику Споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу Постачальника, телефонограмою), та/або надана Постачальнику Оператором системи розподілу (передачі). Одночасно вказаний пункт комерційної пропозиції №6 містить додаткове джерело отримання електронної адреси Споживача - з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії (п.16.2. Комерційної пропозиції №5 та п.16.3 Комерційної пропозиції №6).

За приписами частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 до Договору «Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021» та «Комерційна пропозиція №6 від 09.06.2023», Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. Одночасно Комерційна пропозиція №6 від 09.06.2023 містить доповнення в цій частині, а саме : «…не може перевищувати 90 календарних днів, або в інший термін, що визначений законодавством у момент постачання електричної енергії…».

Положеннями пункту 6.2.4 ПРРЕЕ, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави. Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника «останньої надії» в одноденний термін про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника «останньої надії», не пізніше дати такого переходу.

Таким чином, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником останньої надії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

За даними АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 ПРРЕЕ, КП «ДОБРО» Добропільської МР віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 14.06.2022, що підтверджується листом від 10.06.2022 №64/7978-вих адресованому ДПЗД «Укрінтеренерго».

Таким чином, з 14.06.2022 КП «ДОБРО» Добропільської МР (Споживач) приєднався до договору з Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (Постачальник) про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (надалі-договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312, по оператору системи розподілу (далі - ОСР) АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

05.01.2024 ДПЗД «Укрінтеренерго» направило відповідачу на його електронну пошту примірник договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», Комерційну пропозицію для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», Додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та протокол проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах постачальника «останньої надії».

На виконання умов договору постачання електричної енергії, позивачем передано відповідачу електроенергію на загальну суму 39 040 958,41 гривень, відповідно до актів купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»:

- за актом №025962 від 22.08.2022 за червень 2022 року в кількості 43 960,00 кВтгод. на суму 168 947,24 гривень з ПДВ;

- за актом №025695 від 31.07.2022 за липень 2022 року в кількості 42 140,00 кВтгод. на суму 159 999,68 гривень з ПДВ;

- за актом №027127 від 31.08.2022 за серпень 2022 року в кількості 44 567,00 кВтгод. на суму 191 798,36 гривень з ПДВ;

- за актом №027869 від 30.09.2022 за вересень 2022 року в кількості 59 924,00 кВтгод. на суму 288 104,04 гривень з ПДВ;

- за актом №029277 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року в кількості 89 885,00 кВтгод. на суму 504 950,56 гривень з ПДВ;

- за актом №030312 від 30.11.2022 за листопад 2022 року в кількості 810 568,00 кВтгод. на суму 4 654 553,81 гривень з ПДВ;

- за актом №030312 від 31.12.2022 за грудень 2022 року в кількості 1 074 967,00 кВтгод. на суму 6 004 507,67 гривень з ПДВ;

- за актом №034276 від 31.01.2023 за січень 2023 року в кількості 1 161 798,00 кВтгод. на суму 7 026 944,66 гривень з ПДВ;

- за актом №036769 від 28.02.2023 за лютий 2023 року в кількості 1 073 392,00 кВтгод. на суму 6 757 165,80 гривень з ПДВ;

- за актом №038108 від 31.03.2023 за березень 2023 року в кількості 809 905,00 кВтгод. на суму 4 884 358,87 гривень з ПДВ;

- за актом №039923 від 30.04.2023 за квітень 2023 року в кількості 113 150,00 кВтгод. на суму 615 399,77 гривень з ПДВ;

- за актом №042121 від 31.05.2023 за травень 2023 року в кількості 93 536,00 кВтгод. на суму 464 421,96 гривень з ПДВ;

- за актом №043596 від 30.06.2023 за червень 2023 року в кількості 67 201,00 кВтгод. на суму 318 527,10 гривень з ПДВ;

- за актом №044204 від 31.07.2023 за липень 2023 року в кількості 55 481,00 кВтгод. на суму 282 130,20 гривень з ПДВ;

- за актом №045547 від 31.08.2023 за серпень 2023 року в кількості 51 074,00 кВтгод. на суму 300 075,48 гривень з ПДВ;

- за актом №047439 від 30.09.2023 за вересень 2023 року в кількості 65 096,00 кВтгод. на суму 433 847,92 гривень з ПДВ;

- за актом №049017 від 31.10.2023 за жовтень 2023 року в кількості 97 532,00 кВтгод. на суму 615 222,89 гривень з ПДВ;

- за актом №051173 від 30.11.2023 за листопад 2023 року в кількості 573 372,00 кВтгод. на суму 3 911 640,11 гривень з ПДВ;

- за актом №052471 від 31.12.2023 за грудень 2023 року в кількості 204 450,00 кВтгод. на суму 1 458 362,29 гривень з ПДВ.

Матеріали справи також містять звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» щодо споживача КП «ДОБРО» за період з червня 2022 по грудень 2022 та з січня 2023 по грудень 2023.

Позивачем на підставі актів купівлі-продажу електроенергії виставлено відповідачу відповідні рахунки до означених актів:

- №13/04/К06/33476 від 22.08.2022 за червень 2022 року на суму 168 947,24 гривень з ПДВ;

- №13/04/O07/33219 від 25.08.2022 за липень 2022 року на суму 159 999,68 гривень з ПДВ;

- №13/04/O08/34548 від 22.09.2022 за серпень 2022 року на суму 191 798,36 гривень з ПДВ;

- №13/04/O09/35290 від 11.10.2022 за вересень 2022 року на суму 288 104,04 гривень з ПДВ;

- №13/04/O10/36705 від 11.11.2022 за жовтень 2022 року на суму 504 950,56 гривень з ПДВ;

- №13/04/O11/37750 від 14.12.2022 за листопад 2022 року на суму 4 654 553,81 гривень з ПДВ;

- №13/04/O12/39654 від 11.01.2023 за грудень 2022 року на суму 6 004 507,67 гривень з ПДВ;

- №13/04/О01/41810 від 13.02.2023 за січень 2023 року на суму 7 026 944,66 гривень з ПДВ;

- №13/04/О02/44319 від 13.03.2023 за лютий 2023 року на суму 6 757 165,80 гривень з ПДВ;

- №13/04/О03/45679 від 10.04.2023 за березень 2023 року на суму 4 884 358,87 гривень з ПДВ;

- №13/04/О04/47521 від 10.05.2023 за квітень 2023 року на суму 615 399,77 гривень з ПДВ;

- №13/04/О05/49726 від 14.06.2023 за травень 2023 року на суму 464 421,96 гривень з ПДВ;

- №13/04/О06/51222 від 12.07.2023 за червень 2023 року на суму 318 527,10 гривень з ПДВ;

- №13/04/О07/51843 від 10.08.2023 за липень 2023 року на суму 282 130,20 гривень з ПДВ;

- №13/04/О08/53184 від 13.09.2023 за серпень 2023 року на суму 300 075,48 гривень з ПДВ;

- №13/04/О09/55079 від 12.10.2023 за вересень 2023 року на суму 433 847,92 гривень з ПДВ;

- №13/04/О10/56678 від 13.11.2023 за жовтень 2023 року на суму 615 222,89 гривень з ПДВ;

- №13/04/О11/58868 від 12.12.2023 за листопад 2023 року на суму 3 911 640,11 гривень з ПДВ;

- №13/04/О12/60198 від 16.01.2024 за грудень 2023 року на суму 1 458 362,29 гривень з ПДВ.

Вказані акти разом із відповідними рахунками направлені позивачем на електронну адресу відповідача та , що підтверджується скриншотами наявних в матеріалах справи наступним чином:

акт та рахунок за червень 2022 року - 18.10.2022;

акт та рахунок за липень 2022 - 18.10.2022;

акт та рахунок за серпень 2022 - 18.10.2022;

акт та рахунок за вересень 2022 - 13.10.2022;

акт та рахунок за жовтень 2022 - 15.11.2022;

акт та рахунок за листопад 2022 - 14.12.2022;

акт та рахунок за грудень 2022 - 13.01.2023;

акт та рахунок за січень 2023 - 15.02.2023;

акт та рахунок за лютий 2023 - 14.03.2023;

акт та рахунок за березень 2023 - 10.04.2023;

акт та рахунок за квітень 2023 - 11.05.2023;

акт та рахунок за травень 2023 - 14.06.2023;

акт та рахунок за червень 2023 - 12.07.2023;

акт та рахунок за липень 2023 - 10.08.2023;

акт та рахунок за серпень 2023 - 13.09.2023;

акт та рахунок за вересень 2023 - 12.10.2023;

акт та рахунок за жовтень 2023 - 13.11.2023;

акт та рахунок за листопад 2023 - 12.12.2023;

акт та рахунок за грудень 2023 - 16.01.2024.

Доказів оплати поставленої ДПЗД «Укрінтеренерго» КП «ДОБРО» електричної енергії за період червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року матеріали справи не містять.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків за договором постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію за період червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року, позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про стягнення заборгованості в розмірі 45 537 115,78 гривень, яка складається з: основного боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 39 040 958,41 гривень; 15% річних в сумі 5 140 086,89 гривень; 1 356 070,48 гривень інфляційних втрат.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (Постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а Споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст.714 ЦК України)

Згідно із ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії Споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії Споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

За приписами ст. 4 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Постачальник «останньої надії» - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу (п. 66 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

Положення статті 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» закріплюють, що постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або припинення дії ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку. Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті. Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника «останньої надії», споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу. Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу. Порядок заміни електропостачальника на постачальника «останньої надії» визначається правилами роздрібного ринку.

Пункт 1.2.9 ПРРЕЕ, затв. постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), закріплює, що Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі, зокрема необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником п.3.4.2 ПРРЕЕ, затв. постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (п.п. 6.2.3 ПРРЕЕ, затв. постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 910/8958/20.

Як встановлено судом, правовідносини сторін щодо постачання електричної енергії за період червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року врегульовані договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 14.06.2022 на умовах комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 та комерційної пропозиції №6 від 09.06.2023.

На виконання умов цього договору за період червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 39 040 958,41 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами купівлі-продажу електроенергії.

Обсяг електричної енергії за спірний період визначений у відповідних актах купівлі-продажу електроенергії на підставі даних щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», наданих АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Акти разом із виставленими рахунками направлені позивачем відповідачу електронною поштою, та, відповідно до положень п.4.3 комерційної пропозиції №5 та п.4.7 комерційної пропозиції №6 вважаються отриманими Споживачем у день відправлення такого електронного повідомлення.

Фактично відповідач у відзиві на позовну заяву підтверджує факт поставки йому у спірний період електроенергії та наявність заборгованості перед позивачем за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 14.06.2022 року за період з червня 2022 р. по грудень 2022р. та з січня 2023 р. по грудень 2023р. в загальній сумі 39 040 958,41 гривень з ПДВ.

Відтак суд встановив факт постачання Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради електроенергії у спірний період на загальну суму 39 040 958,41 гривень з ПДВ.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Пунктом 1 частини першої статті 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо визначення строку виконання зобов`язання, суд зазначає, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та Комерційні пропозиції до нього містять відмінні один від одного умови щодо строку оплати за спожиту електричну енергію, а саме:

- за договором - оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10 договору);

- за комерційною пропозицією №5 від 08.10.2021 - споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію (п.4.1 Комерційної пропозиції №5).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі (п.4.2 Комерційної пропозиції №5);

- за комерційною пропозицією №6 від 09.06.2023 - Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку (п.4.2 Комерційної пропозиції №6).

100% попередня оплата здійснюється споживачем не пізніше чим за 1 (один) день до початку Розрахункового періоду (п.4.4 Комерційної пропозиції №6).

Оплата за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію (остаточний розрахунок) здійснюється споживачем в строк до 20-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від постачальника (п.4.5 Комерційної пропозиції №6).

Враховуючи, що виставлені постачальником споживачу рахунки на оплату спожитої електричної енергії містять строк оплати протягом 5 банківських (робочих) днів, що також відображено у розрахунку позовних вимог позивача, суд під час визначення строків виконання відповідачем грошових зобов`язань за поставлену електроенергію керується положення п. 5.10 договору, а саме здійснення оплати в терміни, визначені в рахунку.

Таким чином, враховуючи, строки здійснення оплати встановлені в рахунках на оплату, а саме протягом 5 банківських (робочих) днів, зобов`язання з оплати рахунків за поставлену Споживачу електроенергію за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» мало бути виконано відповідачем наступним чином:

- за рахунком за червень 2022 року на суму 168 947,24 гривень - до 25.10.2022 включно;

- за рахунком за липень 2022 року на суму 159 999,68 гривень - до 25.10.2022 включно;

- за рахунком за серпень 2022 року на суму 191 798,36 гривень - до 25.10.2022 включно;

- за рахунком за вересень 2022 року на суму 288 104,04 гривень - до 20.10.2022 включно;

- за рахунком за жовтень 2022 року на суму 504 950,56 гривень - до 22.11.2022 включно;

- за рахунком за листопад 2022 року на суму 4 654 553,81 гривень - до 21.12.2022 включно;

- за рахунком за грудень 2022 року на суму 6 004 507,67 гривень - до 20.01.2023 включно;

- за рахунком за січень 2023 року на суму 7 026 944,66 гривень - до 22.02.2023 включно;

- за рахунком за лютий 2023 року на суму 6 757 165,80 гривень - до 21.03.2023 включно;

- за рахунком за березень 2023 року на суму 4 884 358,87 гривень - до 17.04.2023 включно;

- за рахунком за квітень 2023 року на суму 615 399,77 гривень - до 18.05.2023 включно;

- за рахунком за травень 2023 року на суму 464 421,96 гривень - до 21.06.2023 включно;

- за рахунком за червень 2023 року на суму 318 527,10 гривень - до 19.07.2023 включно;

- за рахунком за липень 2023 року на суму 282 130,20 гривень - до 17.08.2023 включно;

- за рахунком за серпень 2023 року на суму 300 075,48 гривень - до 20.09.2023 включно;

- за рахунком за вересень 2023 року на суму 433 847,92 гривень - до 19.10.2023 включно;

- за рахунком за жовтень 2023 року на суму 615 222,89 гривень - до 20.11.2023 включно;

- за рахунком за листопад 2023 року на суму 3 911 640,11 гривень - до 19.12.2023 включно;

- за рахунком за грудень 2023 року на суму 1 458 362,29 гривень - до 23.01.2024 включно.

Відповідачем не сплачено вартість поставленої йому електричної енергії за період червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року загальною вартістю 39 040 958,41 гривень, що є порушенням умов договору постачання та вищезазначених норм матеріального права та є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 39 040 958,41 гривень.

Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача 15 % річних у сумі 5 140 086,89 гривень та інфляційних втрат у розмірі 1 356 070,48 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Одночасно суд зазначає, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Вказана правова позиція є сталою на відображена, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Умовами пункту 7.4 Комерційних пропозицій №5 та №6 передбачено нарахування постачальником у разі прострочення виконання споживачем грошового зобов`язання з оплати поставленої електричної енергії п`ятнадцяти процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 15% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Згідно розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, останнім заявлено до стягнення 15% річних в розмірі 5 140 086,89 гривень, які нараховані на заборгованість за червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 15% річних судом встановлено, що він здійснений методологічно та арифметично правильно, загальна сума 15% річних становить 5 140 086,89 гривень.

Одночасно при вирішенні питання нарахування позивачем інфляційних втрат, суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Об?єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 та постановах Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі №916/1883/16, від 08.05.2019р. у справі №904/2156/18, від 20.09.2019р. у справі №904/4342/18, від 14.01.2020р. у справі № 924/532/19, від 29.04.2020р. у справі №910/1193/19, від 18.06.2020р. у справі №904/3491/19, від 01.10.2020р. у справі №910/11820/18, від 10.02.2021р. у справі №910/14257/19.

Згідно розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, останнім заявлено до стягнення інфляційні втрати 1 356 070,48 гривень, які нараховані на заборгованість за червень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позивачем визначено періоди нарахування в календарних датах, а не місяцях, як то передбачено чинним законодавством, внаслідок чого розрахунок є методологічно неправильним. Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат на визначену позивачем заборгованість та встановлені судом періоди нарахування в місяцях, суд дійшов висновку, що незважаючи на методологічну неправильність розрахунку, він є арифметично правильним, загальний розмір інфляційних втрат становить 1 356 070,48 гривень, які нараховані судом наступним чином:

- на заборгованість за рахунком за червень 2022 року на суму 168 947,24 гривень за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 12 345,53 гривень;

- на заборгованість за рахунком за липень 2022 року на суму 159 999,68 гривень за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 11 691,70 гривень;

- на заборгованість за рахунком за серпень 2022 року на суму 191 798,36 гривень за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 14 015,33 гривень;

- на заборгованість за рахунком за вересень 2022 року на суму 288 104,04 гривень за період з 01.11.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 21 052,70 гривень;

- на заборгованість за рахунком за жовтень 2022 року на суму 504 950,56 гривень за період з 01.12.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 33 131,81 гривень;

- на заборгованість за рахунком за листопад 2022 року на суму 4 654 553,81 гривень за період з 01.01.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 270 925,36 гривень;

- на заборгованість за рахунком за грудень 2022 року на суму 6 004 507,67 гривень за період з 01.02.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 299 072,83 гривень;

- на заборгованість за рахунком за січень 2023 року на суму 7 026 944,66 гривень за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 298 718,78 гривень;

- на заборгованість за рахунком за лютий 2023 року на суму 6 757 165,80 гривень за період з 01.04.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 183 145,68 гривень;

- на заборгованість за рахунком за березень 2023 року на суму 4 884 358,87 гривень за період з 01.05.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 122 371,81 гривень;

- на заборгованість за рахунком за квітень 2023 року на суму 615 399,77 гривень за період з 01.06.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 12 279,71 гривень;

- на заборгованість за рахунком за травень 2023 року на суму 464 421,96 гривень за період з 01.07.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 5 507,66 гривень;

- на заборгованість за рахунком за червень 2023 року на суму 318 527,10 гривень за період з 01.08.2023 по 29.02.2022 - в розмірі 5 722,97 гривень;

- на заборгованість за рахунком за липень 2023 року на суму 282 130,20 гривень за період з 01.09.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 9 146,90 гривень;

- на заборгованість за рахунком за серпень 2023 року на суму 300 075,48 гривень за період з 01.10.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 8 187,39 гривень;

- на заборгованість за рахунком за вересень 2023 року на суму 433 847,92 гривень за період з 01.11.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 8 300,11 гривень;

- на заборгованість за рахунком за жовтень 2023 року на суму 615 222,89 гривень за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 8 650,70 гривень;

- на заборгованість за рахунком за листопад 2023 року на суму 3 911 640,11 гривень за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 - в розмірі 27 428,42 гривень;

- на заборгованість за рахунком за грудень 2023 року на суму 1 458 362,29 гривень за період з 01.02.2024 по 29.02.2024 - в розмірі 4 375,09 гривень.

Таким чином загальний розмір нарахованих інфляційних втрат становить 1 356 070,48 гривень.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності та зменшення розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Положеннями п.3 ч.2 ст.185 ГПК України унормовано, що результатом підготовчого засідання, зокрема, є закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, внаслідок чого суд виносить відповідну ухвалу.

Одночасно розгляд справи по суті розпочинається з оголошення головуючим судового засідання відкритим ( ч.3 ст.201 ГПК України).

Як вже зазначалось судом, у цій справі підготовче провадження закрито ухвалою суду від 08.10.2024, розгляд справи по суті призначено на 06.11.2024 об 11:30 год.

Клопотання відповідача про застосування строків позовної давності та зменшення розміру штрафних санкцій надійшло до суду через систему «Електронний суд» 03.12.2024, а отже до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд приймає таке клопотання до свого розгляду.

Розглядаючи клопотання відповідача в частині застосування строків позовної давності суд зазначає, що:

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на норми статті 256 ЦК України щодо поняття позовної давності, статті 257 ЦК України щодо встановлення строків загальної позовної давності у три роки та статті 258 ЦК України щодо встановлення строків спеціальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені, інфляції).

Суд зазначає, що відповідачем помилково віднесено інфляційні втрати до складу неустойки, до якої відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України відноситься тільки штраф та пеня. Одночасно нарахування інфляційних втрат на суму боргу та проценти річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, і не входить до складу неустойки.

Також відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відтак, нормами чинного Цивільного процесуального кодексу не передбачено встановлення строків спеціальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення інфляційних втрат.

Окремо суд зазначає, що пунктами 14.1 Комерційних пропозицій №5 та №6 Сторонами встановлений збільшений строк позовної давності, а саме: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача в частині застосування строків позовної давності.

Розглядаючи клопотання відповідача в частині зменшення розміру штрафних санкцій суд зазначає, що:

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на перебування КП «Добро» у важкому фінансовому становищі, зокрема, внаслідок несплати боргів населенням; відсутності вини за прострочення виконання грошового зобов`язання перед позивачем, адже таке прострочення виникло внаслідок заборгованості населення за оплату комунальних послуг, невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені (погоджені) органами державної влади, несвоєчасним наданням субвенції з державного бюджету на надання пільг та субсидій. Одночасно відповідач зазначив, що стягнення надмірно великих штрафних санкцій вплине на забезпечення безперебійного надання населенню послуг з теплопостачання, зокрема, в опалювальний період, виплати заробітної плати працівникам підприємства, спричинить збільшення заборгованості у цій частині, невчасну сплату податків та зборів, що призведе до виникнення нових штрафних санкцій та судових процесів.

Дослідивши клопотання відповідача в частині зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає, що ним, як і в частині застосування строків позовної давності помилково відноситься інфляційні втрати та 15% річних до складу неустойки та ототожнює з пенею. Разом з тим, суд вбачає, що у своєму клопотанні відповідач фактично просить суд зменшити розмір заявлених у цій справі інфляційних втрат та 15% річних на 100%.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Одночасно, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ст. 233 ГК України).

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в т. ч. вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19).

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18 та в ін.).

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення розміру штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення заявлених 15% річних суд звертається до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 по справі №902/417/18, відповідно до якої, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, принципи розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і відсотків річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери кредитора. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають правове значення, та, зокрема, зазначених критеріїв суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

За обставинами справи № 902/417/18 у пункті 5.5 договору сторони дійшли згоди щодо зміни розміру відсоткової ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та 96 % річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів. За товар вартістю 205 538,92 грн до подання позовної заяви до суду відповідач сплатив 107 157,00 грн. Заборгованість в розмірі 98 381,92 грн відповідач сплатив після відкриття провадження у справі. Водночас на цю заборгованість, яка на момент звернення до суду з позовом ще не була погашена, позивач нарахував 40 306,19 грн пені, 30 830,83 грн штрафу, 110 887,30 грн відсотків річних, а разом 182 024,32 грн, що майже в два рази перевищувало суму основного боргу. Врахувавши очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у виді штрафу, пені і відсотків річних, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду у справі №902/417/18 вважала справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже вирішено судами попередніх інстанцій стягнути, та відмовити у стягненні відсотків річних.

Таким чином, зменшення розміру як пені та штрафу, так і процентів річних є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення (постанови Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21, Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22).

З огляду на необхідність дотримання балансу інтересів обох сторін в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що безумовно вплинуло на господарську діяльність усіх без виключення суб`єктів господарювання та їх майновий стан, зокрема, і відповідача, який є підприємством що надає комунальні послуги населенню, основним видом діяльності якого, відповідно до даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, 35.11 виробництво електроенергії, 35.12 передача електроенергії, 36.00 забір, очищення та постачання води, 37.00 каналізація, відведення й очищення стічних вод, 38.12 збирання небезпечних відходів, 43.21 електромонтажні роботи, 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем реальних збитків у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань; застосування позивачем при розрахунку ставки відсотків річних (15%), що у співвідношенні до розміру відсотків, що встановлені ст.625 ЦК України, є збільшеною в п`ять разів, а отже таке збільшення є істотним.

Таким чином, керуючись загальними засадами цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, а саме: справедливість, добросовісність, розумність, враховуючи необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір суми відсотків річних з 15%, закріплених умовами договору, до 3% річних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки саме цей рівень відсотків встановлено законодавчо з метою відшкодування втрат кредитора внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання боржника.

Внаслідок зменшення судом відсотків річних до 3%, суд здійснив власний розрахунок в цій частині, виконаний на визначену позивачем у своєму розрахунку заборгованість та періоди, загальний розмір нарахованих судом 3% річних становить 1 028 017,38 гривень, які нараховані судом наступним чином:

- на заборгованість за рахунком за червень 2022 року на суму 168 947,24 гривень за період з 26.10.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 6829,67 гривень;

- на заборгованість за рахунком за липень 2022 року на суму 159 999,68 гривень за період з 26.10.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 6467,97 гривень;

- на заборгованість за рахунком за серпень 2022 року на суму 191 798,36 гривень за період з 26.10.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 7753,43 гривень;

- на заборгованість за рахунком за вересень 2022 року на суму 288 104,04 гривень за період з 21.10.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 11764,97 гривень;

- на заборгованість за рахунком за жовтень 2022 року на суму 504 950,56 гривень за період з 23.11.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 19250,49 гривень;

- на заборгованість за рахунком за листопад 2022 року на суму 4 654 553,81 гривень за період з 22.12.2022 по 29.02.2024 - в розмірі 166353,52 гривень;

- на заборгованість за рахунком за грудень 2022 року на суму 6 004 507,67 гривень за період з 21.01.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 199795,17 гривень;

- на заборгованість за рахунком за січень 2023 року на суму 7 026 944,66 гривень за період з 23.02.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 214756,56 гривень;

- на заборгованість за рахунком за лютий 2023 року на суму 6 757 165,80 гривень за період з 22.03.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 191516,26 гривень;

- на заборгованість за рахунком за березень 2023 року на суму 4 884 358,87 гривень за період з 18.04.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 127596,61 гривень;

- на заборгованість за рахунком за квітень 2023 року на суму 615 399,77 гривень за період з 19.05.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 14508,40 гривень;

- на заборгованість за рахунком за травень 2023 року на суму 464 421,96 гривень за період з 22.06.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 9651,17 гривень;

- на заборгованість за рахунком за червень 2023 року на суму 318 527,10 гривень за період з 20.07.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 5886,28 гривень;

- на заборгованість за рахунком за липень 2023 року на суму 282 130,20 гривень за період з 18.08.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 4541,20 гривень;

- на заборгованість за рахунком за серпень 2023 року на суму 300 075,48 гривень за період з 21.09.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 3991,48 гривень;

- на заборгованість за рахунком за вересень 2023 року на суму 433 847,92 гривень за період з 20.10.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 4736,77 гривень;

- на заборгованість за рахунком за жовтень 2023 року на суму 615 222,89 гривень за період з 21.11.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 5098,90 гривень;

- на заборгованість за рахунком за листопад 2023 року на суму 3 911 640,11 гривень за період з 20.12.2023 по 29.02.2024 - в розмірі 23095,63 гривень;

- на заборгованість за рахунком за грудень 2023 року на суму 1 458 362,29 гривень за період з 24.01.2024 по 29.02.2024 - в розмірі 4422,90 гривень.

Щодо зменшення нарахованих інфляційних втрат, суд зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено повноважень суду на таке зменшення, оскільки нарахування інфляційних втрат є відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, порядок їх нарахування є чітко регламентованим, відповідно зменшення розміру інфляційних втрат порушує права кредитора та робить його уразливим від знецінення грошових коштів, виплату яких затримує боржник.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до відповідача, Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про стягнення основного боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 39 040 958,41 гривень, суми 3% річних у розмірі 1 028 017,38 гривень та інфляційних втрат у розмірі 1 356 070,48 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.129 ГПК України).

Судовий збір, який сплачений за позовними вимогами, що є задоволеними, та сплачений за позовними вимогами, у яких відмовлено внаслідок зменшення розміру відсотків річних за ініціативою суду, відшкодовується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, а саме, в сумі 546 445,38 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 86, 91, 123, 129, 236 - 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про стягнення 45 537 115,78 гривень, з яких: основний борг за поставлену електричну енергію в розмірі 39 040 958,41 гривень, 15% річних в розмірі 5 140 086,89 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1 356 070,48 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (85001, Донецька обл., м. Добропілля, пров. Луганський, буд. 2А; ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м.Київ, вул. Кирилівська, буд. 85; ) грошові кошти у розмірі 41 425 046,27 гривень, з яких основний борг за поставлену електричну енергію в розмірі 39 040 958,41 гривень, 3% річних у розмірі 1 028 017,38 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1 356 070,48 гривень, 546 445,38 гривень витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення

У судовому засіданні 12.12.2024 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 06.01.2025.

Суддя О.О. Кучерява