ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. Справа № 911/3766/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства Гарантований покупець

до Товариства з обмеженою відповідальністю Велитон Солар

про стягнення 2 404 982,72 гривень

за участю представника позивача Єфремова В.О. (довіреність №167-Д від 29.12.2023) та представника відповідача Киреєва О.М. (довіреність б/н від 01.03.2024)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства Гарантований покупець (далі ДП «Гарантований покупець»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Велитон Солар (далі ТОВ «Велитон Солар»/відповідач) про стягнення 2 404 982,72 гривень боргу.

Господарського суду Київської області ухвалою від 25.12.2023 у справі №911/3766/23 прийняв позовну заяву ДП «Гарантований покупець» та призначив на 29.01.2024 підготовче засідання, а також постановив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі вправі надати суду у письмовій формі відзив на позов.

25.01.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Господарського суду Київської області ухвалою від 29.01.2024 у справі №911/3766/23 відклав підготовче засідання на 26.02.2024 та витребував у ТОВ «Велитон Солар» письмові пояснення щодо поважності причин пропуску строку для подання відзиву.

02.02.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ «Велитон Солар» надійшли пояснення, згідно яких відповідач повідомив про те, що він є власником фотоелектричної сонячної наземної електростанції «Велитон 2,5», яка знаходиться на окупованій російською федерацією території за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., смт Новоолексіївка.

В підтвердження вказаного до пояснень додано копії: Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №76700964 від 22.12.2016; Інформаційні довідки 67373571 від 06.09.2016 та за №№104343629 від 20.11.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №574082963 від 14.04.2016.

Як зауважив відповідача, у липні 2023 року йому стало відомо про нібито несинхронну роботу електростанції з ОЕС України, внаслідок чого робота станції була зупинена.

Відтак, за доводами відповідача, з липня 2023 року у товариства відсутній будь-який дохід, з огляду на повне зупинення його господарської діяльності.

Покликаючись на вказане та те, що інших об`єктів енергетики та будь-якого іншого майна у власності ТОВ «Велитон Солар» немає, тоді як залишок боргу перед АТ «УКРЕКСІМБАНК» по кредиту на будівництво станції складає 295 142,82 євро, відповідач просить визнати поважними причини пропуску строку подачі відзиву та прийняти відзив.

У підготовчому засіданні 26.02.2024, з огляду на викладені у пояснення доводи відповідача, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для подання відзиву та з метою повного та об`єктивного розгляду цієї справи прийняв до розгляду відзив ТОВ «Велитон Солар».

Висновуючи вказане, судом враховано, що:

- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;

- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Господарський суд Київської області ухвалою від 26.02.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 26.02.2024, у справі №911/3766/23 відклав підготовче засідання на 18.03.2024.

15.03.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області від ДП «Гарантований покупець» надійшла відповідь на відзив, яку разом з долученими до неї документами судом прийнято до розгляду у підготовчому засіданні 18.03.2024.

Вказаний висновок суду мотивований тим, що:

- частиною 4 статті 166 ГПК України передбачено, що відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом;

- до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу, зокрема частиною 6 вказаної статті передбачено право подати разом з відзивом докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення;

- з огляду на вказані приписи та статтю 118 ГПК України реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи пов`язана зі встановленням процесуальних строків та їх перебігом;

- у цій справі судом окремо не встановлювались строки на подання відповіді на відзив, перебіг яких згідно ч. 4 ст. 166 ГПК України обмежено початком розгляду справи по суті.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.03.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 18.03.2024, у справі №911/3766/23 відклав підготовче засідання на 08.04.2024.

05.04.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ «Велитон Солар» надійшла відповідь, згідно якої відповідач з доводами позивача у відповіді на відзив не погодився, а тому навів власні аргументи та надав відповідні докази.

Вказані пояснення судом прийнято у підготовчому засіданні 08.04.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 08.04.2024 у справі №911/3766/23 відклав підготовче засідання на 29.04.2024.

29.04.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ «Велитон Солар» надійшло клопотання про долучення до матеріалів цієї справи копій акта звірки розрахунків ДП «Гарантований покупець» з електронним підписом та акта звірки розрахунків з розходженнями ТОВ «ВЕЛИТОН СОЛАР» з електронним підписом.

Відповідно до змісту вказаного клопотання відповідач зауважив, що вказані акти неможливо було подати разом із відзивом з об`єктивних причин, оскільки лише 16.04.2024 було отримано акт звірки в редакції позивача.

Розглянувши вказане клопотання, а також заслухавши пояснення представника відповідача стосовно строків подання 05.04.2024 разом із відповіддю доказів, зокрема пов`язаних із обізнаністю із викладеними позивачем у відповіді на відзив обставинами та необхідністю їх спростувати, у підготовчому засіданні 29.04.2024 судом прийнято докази, подані разом із відповіддю від 05.04.2024, а також клопотання відповідача від 29.04.2024 разом з доданими до нього документами.

Вказаний висновок судом зроблено на підставі ч.ч. 3, 8 ст. 80 ГПК України, якими передбачено, що: відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи; докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У розрізі зробленого висновку судом враховано, що:

- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;

- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення;

- приписи статті 80 ГПК України не передбачають необхідності окремого заявлення клопотання про поновлення строків для подання доказів, а достатньою підставою для їх прийняття судом є наведення причин неможливості подання у строк та надіслання іншому учаснику, у разі відсутності у нього цих доказів;

- поважність причин подання доказів не у строк оцінюється за внутрішнім переконанням під час вчинення відповідної процесуальної дії та реалізації судом дискреційних повноважень щодо прийняття доказів.

Господарський суд Київської області ухвалою від 29.04.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 29.04.2024, у справі №911/3766/23 оголосив перерву у судовому засіданні до 28.05.2024.

27.05.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ «ВЕЛИТОН СОЛАР» надійшли додаткові пояснення щодо більш детального обґрунтування викладених у відзиві аргументів та доданих до відзиву доказів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Частинами 1, 2 статті 177 ГПК України унормовано, що завданнями підготовчого провадження є, зокрема: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Частиною 1 статті 194 ГПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Приписами статті 207 ГПК України унормовано, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Отже, вказані вище норми визначають порядок дій/поведінки суду та учасників справи під час реалізації останніми права на викладення заперечень/аргументів/пояснень/міркувань щодо предмета спору, що може бути реалізовано виключно шляхом подання заяв по суті справи у строки, визначені ГПК України та/або встановлені судом.

Водночас під процесуальними строками розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата чи завершена та або інша стадія судочинства, а з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Так, додаткові пояснення, які фактично є заявою по суті спору, подано відповідачем з пропуском строку - після закриття підготовчого провадження, без мотивування поважності причини пропуску означеного строку.

За таких обставин у судовому засіданні 28.05.2024 суд дійшов висновку залишити відповідні додаткові пояснення відповідача без розгляду.

У розрізі зробленого висновку судом враховано, що:

- стаття 42 ГПК України передбачає загальне право учасників справи подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тоді як п. 6 ч. 2 ст. 42 та ст. 118 ГПК України унормовують, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку;

- приписи ч. 5 ст. 161 ГПК України не надають право стороні подавати заяву по суті спору з порушенням строку та порядку, що встановлені спеціальними нормами, зміст яких наведено вище;

- назва процесуального документу зава/клопотання/пояснення (додаткові), не змінює його процесуальної суті та не може тлумачитись з іншим змістом і передбаченими кодексом вимогами до форми та строків подання такого документу.

Господарський суд Київської області ухвалами від 28.05.2024, 25.06.2024, 23.07.2024, 03.09.2024, 08.10.2024 та 11.11.2024, занесеними до протоколів судового засідання від 28.05.2024, 25.06.2024, 23.07.2024, 03.09.2024, 08.10.2024 та 11.11.2024, у справі №911/3766/23 оголосив перерву у судовому засіданні до 25.06.2024, 23.07.2024, 03.09.2024, 08.10.2024, 11.11.2024 та 26.11.2024 відповідно.

Господарський суд Київської області ухвалою від 26.11.2024 у справі №911/3766/23 призначав розгляд справи на 17.12.2024, позаяк призначене на 26.11.2024 засідання не відбулось через оголошення сигналу повітряної тривоги у зв`язку із загрозою ракетного обстрілу міста.

Відповідний висновок суду про призначення підготовчого засідання на інші дату і час обґрунтований тим, що розпорядженням Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 «Про порядок дій при оголошенні повітряної тривоги» передбачено, зокрема, що у разі оголошення сигналу «повітряна тривога» судді та працівники апарату суду негайно мають залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів та працівників апарату суду.

У судовому засіданні 17.12.2024, закінчивши з`ясування обставин та перевірку їх доказами, суд оголосив про перехід до судових дебатів, по завершенні яких вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

УСТАНОВИВ:

31.05.2016 між ДП «Енергоринок» та ТОВ «Велитон Солар» укладено договір №12277/01, до якого надалі сторонами внесено зміни згідно додаткових угод, зокрема згідно угод від 30.06.2019, 12.03.2020 та 16.02.2021 (далі договір №12277/01). Копія означеного договору та додатків до нього наявні в матеріалах справи.

Згідно укладеної між ДП «Енергоринок», ДП «Гарантований покупець» та ТОВ «Велитон Солар» додаткової угоди від 30.06.2019 сторони погодили, зокрема, у преамбулі договору замінити слова «ДП «Енергоринок»» на слова «ДП «Гарантований покупець», найменованим як гарантований покупець».

Відповідно до пунктів 1.1., 2.3. та 3.1. договору №12277/01, в редакції укладеної між ДП «Гарантований покупець», найменованим як гарантований покупець, та ТОВ «Велитон Солар», найменованим як продавець за зеленим тарифом, додаткової угоди від 12.03.2020, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою HKPEKH від 13 грудня 2019 року № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).

Продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючи одиниць продавця за зеленим тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Пунктами 3.3. та 3.4. договору №12277/01, в редакції додаткової угоди від 12.03.2020, сторони погодили, зокрема, що оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, формування актів купівлі-продажу електричної енергії здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

У випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за "зеленим" тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за "зеленим" тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період.

Звертаючись до суду із позовом у цій справі, ДП «Гарантований покупець» зазначило, що за вказаним договором та на підставі наданих адміністратором комерційного обліку (далі - АКО) сертифікованих даних щодо фактичного відпуску та споживання електричної енергії у квітень-травні та за перші 10 днів червня 2023 року відповідачу здійснено перерахування коштів загалом на суму 2 404 982,72 грн, на підтвердження чого до позовної заяви додано копії платіжних інструкцій:

- №288316 від 14.04.2023 на суму 235 683,85 грн, №290208 від 25.04.2023 на суму 174 807,38 грн, №289084 від 17.04.2023 на суму 180 519,84 грн, №291971 від 28.04.2023 на суму 127 781,02 грн, №290887 від 26.04.2023 на суму 168 400,14 грн, відтак за квітень 2023 року сума оплат загалом склала 887 192,23 грн;

- №293418 від 15.05.2023 на суму 234 917,02 грн, №295248 від 25.05.2023 на суму 283 661,01 грн, №294275 від 18.05.2023 на суму 134 589,58 грн, №296367 від 31.05.2023 на суму 314 940,32 грн, №297057 від 31.05.2023 на суму 201 473,58 грн, відтак за травень 2023 року сума оплат загалом склала 1 169 581,51 грн;

- №299875 від 15.06.2023 на суму 348 208,98 грн.

Також до позовної заяви додано копії підписаних обома сторонами актів купівлі-продажу електроенергії по генеруючій одиниці - Veliton Photovoltaic Solar Power Plant (код ресурсу 62W11Т): за квітень 2023 року від 30.04.2023 на суму 1 739 025,55 грн та за травень 2023 року від 31.05.2023 на суму 2 716 845,32 грн (далі акти купівлі-проваджу електроенергії за квітень-травень 2023 року).

Надалі, як зауважив позивач, до системи управління ринком - Market Management System (далі - MMS) було завантажено оновлені (скореговані) сертифіковані дані комерційного обліку фактичного відпуску відповідачем електричної енергії, згідно яких по версії 2 у квітні-травні 2023 року та по версіях 1, 2 у червні 2023 року відпуск електричної енергії не здійснювався нульові показники/значення погодинного та сумарного обсягу відпуску/споживання електроенергії по генеруючій одиниці 62W11Т.

На підтвердження вказаного до позовної заяви долучено знімки екрану з MMS та копію листа №01/63189 від 22.11.2023 від АКО - НЕК «Укренерго», щодо актуальних сертифікованих даних комерційного обліку, наданих ДП «Гарантований покупець» за квітень-червень 2023 року, разом із означеними даними, а також копії:

- адресованого ДП «Гарантований покупець» листа НЕК «Укренерго» №01/27376 від 05.06.2023 стосовно отримання АКО від АТ «Херсонобленерго» та ПАТ «Запоріжжяобленерго» переліку об`єктів виробників, як не здійснюють синхронну роботу ОЕС України разом з доданими до означеного листа переліком ресурсних об`єктів генерації згідно з наданою операторами системи інформацією;

- адресованого ДП «Гарантований покупець» листа НЕК «Укренерго» №01/28760 від 13.06.2023 стосовно надання переліку об`єктів виробників, які не здійснюють синхронну роботу ОЕС України разом з доданими до означеного листа оновленим переліком ресурсних об`єктів та листом АТ «Укрзалізниця» від 07.06.2023 №ЕЕЦ-15/475;

- адресованого ДП «Гарантований покупець» листа НЕК «Укренерго» №01/32699 від 05.07.2023 стосовно надання на електронну адресу даних комерційного обліку щодо відпуску/споживання генеруючих одиниць, що входять в балансуючу групу гарантованого покупця, за квітень 2023 року (версія 2) та червень 2023 року (версія 1) з КЕП уповноваженого представника.

Як зауважив позивач, з огляду на вказані обставини та отриману інформацію, ним, на виконання вимог Порядку №641, було складено та направлено на адресу ТОВ «Велитон Солар» акти коригування від 11.07.2023 та 18.08.2023 до актів купівлі-проваджу електроенергії за квітень-червень 2023 року.

Водночас, за доводами позивача, акт купівлі-продажу електроенергії за червень 2023 року не складався та сторонами не підписувався, адже відповідач не здійснював виробництво електроенергії у вказаному місяці.

До позовної заяви додано копії вказаних вище коригувальних актів від 11.07.2023 та 18.08.2023, а також докази їх надіслання відповідачу електронною поштою.

Посилаючись на вказане та попередньо проведені платежі, позивач зауважив про те, що у нього виникла переплата/надлишково сплачені кошти за договором у сумі 2 404 982,72 грн, а саме:

- за квітень 2023 року 887 192,23 грн;

- за травень 2023 року 1 169 581,51 грн;

- за червень 2023 року 348 208,98 грн, які, за доводами позивача, відповідач згідно надісланих йому неодноразово листів не повернув.

До позовної заяви додано адресовані ТОВ «Велитон Солар» протягом липня-вересня 2023 року листи ДП «Гарантований покупець» стосовно повернення сплачених у квітні-червні 2023 року авансових платежів за вказані місяці понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період електроенергії. Також позивачем надано докази надіслання таких листів відповідачу як електронною поштою, так і засобами поштового зв`язку.

Отже, за відповідно поданим позовом ДП «Гарантований покупець» просить стягнути з ТОВ «Велитон Солар» 2 404 982,72 гривень боргу.

Своєю чергою ТОВ «Велитон Солар» у відзиві на позов визнало, що є власником фотоелектричної сонячної наземної електростанції «Велитон 2,5», яка знаходиться на окупованій російською федерацією території за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., смт Новоолексіївка.

На підтвердження вказаного відповідачем надано суду копії: Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №76700964 від 22.12.2016; Інформаційні довідки 67373571 від 06.09.2016 та за №№104343629 від 20.11.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №574082963 від 14.04.2016.

Водночас відповідач повністю не визнав позовні вимоги з огляду на те, що саме позивач є боржником по договору №12277/01, а вказане ґрунтується на такому:

- станом на 31.12.2023 заборгованість позивача перед відповідачем складає 16 157 448, 67 грн, з огляду на що 10.01.2024 ТОВ «Велитон Солар» звернулось до ДП «Гарантований покупець» електронним листом із заявою про складення акта звірки взаємних розрахунків за договором №12277/01 від 31.05.2016;

- виробництво електроенергії на фотоелектричної сонячної наземної електростанції «Велитон 2,5», в тому числі у квітні-червні 2023 в об`єднану енергетичну систему України (ОЕС України) відповідач здійснював і такі обставини підтверджуються як підписаними з позивачем актами, так і підписаними з ПрАТ НЕК «Укренерго» актами про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;

- за спірний період квітень-травень 2023 року між сторонами було підписано акти обсягом відпущеної електроенергії на суму 4 455 870,87 грн, що значно перевищує отримані від позивача оплати в сумі 2 404 882,72 грн;

- за спірний період АКО в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» виставляло відповідачу, як учаснику ринку електричної енергії, акти надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які підтверджували роботу підприємства в ОЕС України.

До відзиву на позов додано копію акта звірки взаємних розрахунків та витягу про перевірку накладення на вказаний акт електронного підпису директора ТОВ «Велитон Солар»; роздруківку з поштового сервісу Outlook про надіслання акта звірки на електронну пошту «»; копії укладеного 21.05.2019 між ТОВ «Велитон Солар» та ПрАТ «НЕК «Укренерго» договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління разом додатками та додаткового угодою до нього та актом надання послуги від 30.04.2023.

З огляду на вказане вище та здійснення виробництва електроенергії у спірний період відповідач зауважив, що він не погоджується з наданими позивачем проектами актів корегування, які до того ж не оформлені (підписані) зі сторони державного підприємства, та підтверджує відмову в їх підписанні.

До того ж відповідач звернув увагу на адресований Українській асоціації відновлювальної енергетики лист Міністерства енергетики України №26/1.2-4.5-17510 від 30.08.2023, згідно якого зазначено про необхідність встановлення дат початку несинхронної роботи окремих підстанцій і ліній електропередачі операторів систем розподілу, які знаходяться на окупованих територіях.

Копію вказаного листа додано до відзиву на позов.

Тобто, за доводами відповідача, питання несинхронної роботи об`єктів енергетики, які знаходяться на окупованих територіях, до цього часу не врегульовано.

Окрім того відповідач зазначив, що після припинення ПрАТ «НЕК «Укренерго» надання в липні 2023 року послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління робота станції з 01.08.2023 року повністю припинилась, попри те виробництво електроенергії за попередній період, в тому числі за квітень-червень 2023 року, здійснено відповідачем повністю в правовому полі.

Посилаючись на вказане, відповідач вважає, що він не може нести відповідальність за дії інших державних органів, які призвели до того, що підприємство не було попереджене про наявність такої обставини як несинхронна робота з ОЕС України, та необхідності у зв`язку з цим припинення виробництва електроенергії на об`єкті енергетики.

У розрізі вказаного та того, що у відповідача були відсутні підстави для самостійного припинення роботи об`єкта енергетики, з огляду також на відсутність норм законодавства що забороняють роботу об`єктів енергетики на окупованих територіях, в тому числі внаслідок несинхронної роботи, ТОВ «Велитон Солар» здійснило посилання на певні тези, викладені у Висновку науково-правової експертизи Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України від 28.11.2023 року за №126/195-е, копію якого додано до відзиву на позов.

У відповіді на відзив позивач не погодився із вказаними вище доводами ТОВ «Велитон Солар» та зазначив, що відповідач фактично приховує власне ухилення від підписання актів коригування.

У розрізі вказаного позивач зауважив, що дійсною метою складання актів коригування є приведення попередніх (некоректних) значень щодо обсягу та/або вартості електричної енергії, що наведені в первісних актах купівлі-продажу електричної енергії до фактичних, тобто реальних показників.

Тобто, за доводами позивача з посиланням на пункт 3.4. договору, сторони передбачили випадок переплати електричної енергії, що може бути пов`язане з уточненням даних комерційного обліку щодо обсягу відпуску електричної енергії відповідачем, внаслідок чого складається акт коригування.

Також позивач звернув увагу на те, що відповідач безумовно і беззаперечно підписував акти коригування до первісних актів купівлі-продажу, зокрема, від 31.12 2019 до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2019 року, 24.04.2020 до акту купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2019 року, від 31.07.2020 до акту купівлі-продажу електроенергії за грудень 2019 року. Копії вказаних актів додано до відповіді на відзив.

Така поведінка відповідача щодо заперечення правомірності складання актів коригування за договором, на переконання позивача, є такою, що не відповідає доктрині «venire contra factum proprium» (заборона суперечливої поведінки), відтак свідчить про недобросовісність та зловживання останнім правами на шкоду правам та інтересам гарантованого покупця.

Посилаючись на те, що правомірність коригування обсягів електричної енергії не є предметом спору у цій справі та виходить за межі повноважень гарантованого покупця загалом, позивач вказав, що вирішальне значення у контексті спірних правовідносин мають юридичні обставини здійснення оплати коштів зі сторони гарантованого покупця та подальше коригування даних комерційного обліку АКО (відсутність/припинення підстави набуття коштів), що і підтверджуються матеріалами цієї справи.

Як зауважив позивач, ТОВ «Велитон Солар» не навів переконливого мотивування помилковості скоригованих АКО даних комерційного обліку, а також не надав суду інші дані комерційного обліку, як і не вказав та не довів належними і допустимими доказами того, що система управління ринком містить інакші дані комерційного обліку, аніж ті, що зазначені в спірних актах коригування.

Позивач заперечив посилання відповідача на Висновок науково-правової експертизи Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України від 28.11.2023 №126/195-е, оскільки зазначений документ не є:

- ані письмовим, ані речовим, ані електронним доказом на підтвердження обставин, що мають значення для цієї справи, у розумінні статей 91, 93, 96 ГПК України;

- не є висновком експерта у галузі права у розумінні статті 108 ГПК України, який (висновок) згідно зі статтею 109 ГПК України не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду;

- зазначений висновок має інформативний характер, відповідачеві не адресований та в жодній мірі не стосується взаємовідносин сторін за укладеним договором.

Отже, посилання відповідача на означений висновок, як і на лист Міненерго від 30.08.2023 №26/1.2.-4.5-17510, позивач вважає неспроможними.

Крім того позивач звернув увагу на те, що НЕК «Укренерго» 17.07.2023 та 18.08.2023 за укладеним з ТОВ «Велитон Солар» договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління проведено коригування обсягів та вартості послуг за квітень та травень 2023 року.

Так, за доводами позивача, у відповідь на адвокатський запит ТОВ «Велитон Солар» підтвердило отримання від НЕК «Укренерго» актів коригування від 17.07.2023 та 18.08.2023.

Копії вказаних актів коригування та листа ТОВ «Велитон Солар» додано до відповіді на відзив.

З-поміж зазначеного вище позивач, посилаючись на рішення судів у справах №908/3723/23, №916/5522/23 №908/3725/23 та №910/9680/23, зокрема у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 суд касаційної інстанції встановив такі обставини позивач вказав, що:

- з лютого 2022 року позивач не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач відповідачу;

- всі підписані представниками сторін у справі акти купівлі-продажу електроенергії в період часу з лютого по серпень 2022 року є нікчемними правочинами, що не мають жодних правових наслідків (крім пов`язаних з їх недійсністю).

Не погодившись із вказаними доводами позивача, ТОВ «Велитон Солар» зазначило, що мало право здійснювати переміщення електричної енергії лініями електропередач з тимчасово окупованої території на іншу територію України, оскільки з дня введення в України воєнного стану 24.02.2024, включаючи спірний період, відсутнє рішення Кабінету Міністрів України про поширення обмежень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Означені обставини, на переконання відповідача, позивачу відомі зі змісту адресованого йому листа Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №22/11-349-23 від 13.01.2023, копію якого відповідачем додано до матеріалів справи.

Стосовно ж обставин передачі виробленої електричної енергії, відповідач звернув увагу, що питання формування актів купівлі-продажу електричної енергії регламентовано пунктами 10.2-10.4 Порядку (в редакції від 25.04.2023), відтак, виходячи із змісту відповідних пунктів, тільки підписаний обома сторонами акт коригування купівлі-продажу є підставою для повернення на рахунок позивача надлишково сплачених коштів відповідно до пункту 3.4. договору.

Водночас, як зауважив відповідач, у зв`язку із наявністю неврегульованих розбіжностей між сторонами означений акт коригування купівлі-продажу відсутній, а відповідно відсутнє і його направлення поштою Відповідачу згідно пункту 10.3. Порядку.

Також відповідач вказав, що помилковість актів купівлі-продажу електроенергії за квітень-травень 2023 року не спростовано і станом на дату розгляду справи відповідні акти є чинними та підтверджують виконання сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі.

Крім того відповідач наголосив, що коригування даних комерційного обліку завершується підписанням між сторонами двостороннього документа, та одностороннє коригування показників підписаних актів договором між сторонами не допускається, тоді як:

- коригування об`ємів постачання електричної енергії за відповідний період пов`язані саме з проблемою синхронності роботи СЕС з ОЕС, що фактично вбачається з усіх додатків до позову;

- підписані відповідачем з ПрАТ «НЕК «Укренерго» акти надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління підтверджували синхронну роботу підприємства в ОЕС України за спірний період, тоді як акти коригування до означених актів за період з 01.04.2023 по 31.05.2023 відповідач не підписав;

- з надісланого ПрАТ НЕК «Укренерго» листа за №01/12354 від 27.02.2024 про повернення надлишково сплачених коштів та протоколу НКРЕКП від 03.07.2023 №48-п вбачається, що нульові обсяги передачі електричної енергії здійснюються на підставі вказаного протоколу, яким передбачено, зокрема, що для електроустановок, які працюють (працювали) несинхронно з ОЕС України, АКО має забезпечити збереження відповідних даних комерційного обліку в Датахаб для можливості здійснення подальших розрахунків після деокупації відповідних територій та отримання перевірених даних щодо роботи цих електроустановок.

Відповідачем надано суду копії вказаних вище листів та протоколу.

З огляду на вказане відповідач вважає, що обнулення АКО даних носить тимчасовий характер, та в подальшому буде підлягати додатковому коригуванню.

Щодо обставин відсутності заявлених до стягнення за позовом у цій справі сум боргу, відповідач надав суду паперову копію електронного акта звірки розрахунків з УЕП ДП «Гарантований покупець», а також акта звірки розрахунків з розходженнями з УЕП ТОВ «Велитон Солар» з електронним підписом.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ст. 174, ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Приписами частин 1, 2, 5, 8, 9 статті 65 Закону України Про ринок електричної енергії (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Кабінет Міністрів України з метою забезпечення загальносуспільних інтересів та виконання гарантій держави щодо купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим "зеленим" тарифом або за аукціонною ціною, визначає державне підприємство для виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється в межах кошторису, що затверджується Регулятором.

Гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.

При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Гарантований покупець має право, зокрема, на:

- отримання від виробників, у яких він купує електричну енергію, їх добових графіків відпуску електричної енергії у порядку та формі, визначених відповідними договорами;

- отримання від адміністратора комерційного обліку даних про фактичні обсяги відпуску електричної енергії виробниками, у яких гарантований покупець купує електричну енергію або придбаває послуги за механізмом ринкової премії.

Гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, продавати електричну енергію, куплену у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, та у виробників, які за результатами аукціону набули право на підтримку, на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку, балансуючому ринку та за двосторонніми договорами.

Так, умови надання та оплати покупцем відпущеної електричної енергії, виробленої виробником за "зеленим" тарифом, визначено положеннями укладеного між сторонами договору та Порядком купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у національній валюті України від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок).

Пунктами 4.1., 4.4., 7.1., 7.2. Порядку (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що продавці до 9:00 за день до торгового дня надають гарантованому покупцю прогнозні погодинні добові графіки відпуску та споживання електричної енергії та інформацію про доступну потужність генеруючих одиниць з розбивкою по технологіях, тарифах/видах генерації/за видом альтернативного джерела та по географічних регіонах.

Прогнозні обсяги, що надаються продавцями відповідно до пунктів 4.1 та 4.3 цієї глави, мають відповідати обсягам, що зазначаються у графіках фізичного відпуску та споживання електричної енергії, що надаються продавцями ОСП та фізичним можливостям генеруючого обладнання. У разі наявності невідповідності такі прогнозні обсяги не враховуються гарантованим покупцем при подачі заявок на ринку електричної енергії, а у разі відсутності попередньо наданих продавцем прогнозних обсягів відпуску та споживання вони визначаються як нульовий відпуск.

Адміністратор комерційного обліку на другий робочий день після розрахункового дня надає гарантованому покупцю сертифіковані дані комерційного обліку електричної енергії про погодинні обсяги відпуску та споживання електричної енергії кожною генеруючою одиницею продавців гарантованому покупцю, у яких гарантований покупець купує електричну енергію.

Обсяг відпуску електричної енергії, а також обсяг споживання генеруючими одиницями продавців у гарантованого покупця електричної енергії, що надійшла із зовнішніх мереж на власні потреби по кожній генеруючій одиниці продавців, у кожному розрахунковому місяці визначається на основі даних, що надаються гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку.

При цьому обсяг відпуску електричної енергії за розрахунковий місяць визначається за вирахуванням загального обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики, спожитого з мереж, до яких приєднаний такий об`єкт, згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Водночас пунктами 10.1., 10.2. та 10.4. Порядку передбачено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.

З урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок відповідної вартості електричної енергії та направляє продавцю акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Вказане вище дає підстави для висновку про те, що гарантований покупець зобов`язаний здійснювати розрахунки із суб`єктами ВДЕ (відновлювальні джерела енергії) лише на підставі сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії по кожній генеруючій одиниці виробника за "зеленим" тарифом, що включені до балансуючої групи гарантованого покупця, наданих АКО.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, зокрема платіжних інструкцій, позивачем, як гарантійним покупцем, перераховано відповідачу як власнику ВДЕ кошти у якості попередньої оплати електричної енергії:

- за квітень 2023 року 887 192,23 грн;

- за травень 2023 року 1 169 581,51 грн;

- за червень 2023 року 348 208,98 грн, що загалом склало 2 404 982,72 грн, і вказані обставини сторонами спору не заперечено.

Водночас сторонами вказаного спору, зокрема відповідачем не заперечено та визнано, що належна йому на праві власності єдина генеруюча одиниця - Veliton Photovoltaic Solar Power Plant (код ресурсу 62W11Т) (далі також - ВЕД), з моменту збройної агресії російської федерації та введення 24.02.2022 військового стану в Україні і дотепер знаходиться на окупованій території у смт Новоолексіївка, Херсонаська обл., Генічеський р-н, яка (територія) перебуває в зоні діяльності АТ «Херсонобленерго».

Як слідує з наявного в матеріалах справи адресованого НЕК «Укренерго» листа АТ «Херсонобленерго» №01-001280 від 01.06.2023, лівобережна частина Херсонської області є тимчасово окупованою збройними силами російської федерації, електричний зв`язок між тимчасово окупованою та деокупованою частиною Херсонської області відсутній, лінії електропередач, які забезпечують зв`язок, зруйновані, електричний зв`язок згідно даних ПрАТ «Укргідроенерго» зник з 12.11.2022.

До того ж згідно вказаного листа АТ «Херсонобленерго» повідомлено, що тимчасово окупована частина Херсонської області з 04.09.2022 заживлена з тимчасово окупованої АР Крим та, зокрема, надано перелік об`єктів виробників, які розташовані на такій тимчасово окупованій частині Херсонської області, серед яких належна відповідачу генеруюча одиниця - Veliton Photovoltaic Solar Power Plant (код ресурсу 62W11Т).

Вказаного відповідачем не заперечено, як не спростовано і тих обставин, що з моменту введення військового стану в країні та окупації території, де знаходиться його ВДЕ, відповідач не контролює генерацію ним електричної енергії з подальшою її передачею споживачам та/або іншим невстановленим особам.

Поряд з тим зі змісту наявних в матеріалах справи паперових роздруківок з системи Market Management System (MMS) та листа ПрАТ НЕК «Укренерго» №01/63189 від 22.11.2023 і доданих до нього даних слідує, що вказаною компанією, як адміністратором комерційного обліку електричної енергії, надано актуально сформовані погодинні показники споживання та відпуску суб`єктами електричної енергії за квітень-червень 2023 року, згідно яких такі дані, зокрема, щодо належної відповідачу ТОВ «Велитон Солар» генеруючої одиниці - Veliton Photovoltaic Solar Power Plant (код ресурсу 62W11Т), за весь означений період рівні 0 кВт/год./не мають перевіреної інформації, а згідно версії 2 MMS комерційний облік електричної енергії відповідача рівний нулю.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору №12277/01 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту свідчить про погодження, зокрема, відповідача з умовами відповідно укладеного правочину та, з урахуванням наданих АКО актуально сформованих погодинних показників споживання та відпуску генеруючою одиницею електричної енергії за квітень-червень 2023 року на рівні нуля, свідчить про відсутність підтверджених обсягів поставки електроенергії гарантованому покупцю у вказаний період та, відповідно, породжує для ТОВ «Велитон Солар» обов`язок по поверненню ДП «Гарантований покупець» попередньо сплачених за такі місяці коштів у загальній сумі 2 404 982,72 грн.

Висновуючи вказане судом враховано, що вказана сума коштів перераховувалась позивачем не за фактично отриману електроенергію, у тому числі і на підставі актів купівлі-продажу електроенергії за квітень-травень 2023 року, а тому посилання відповідача на дійсність означених актів, підписаних обома сторонами, судом визнається неспроможними.

До того ж посилання на вказані акти судом відхиляються і тому, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже оформлення первинних документів є наслідком господарської операції, а не навпаки, відтак, з огляду на те, що джерелом інформації щодо фактичного відпуску електричної енергії продавцями за "зеленим" тарифом є надані АКО дані комерційного обліку, акти купівлі-продажу електричної енергії мають відповідати даним комерційного обліку, а не навпаки.

З огляду на вказане судом відхиляються також усі заперечення відповідача проти позову та відповідно подані документи, ураховуючи таке.

Приписами статей 73, 74, 76 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 79 та частинами 1, 2 статті 86 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У розрізі зазначених вище статей процесуального права суд вважає за необхідне зазначити, що судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому.

Звідси суд, реалізовуючи таку виключну компентенцію, як надання оцінки доказам, здійснює її за унормованими процесуальними нормами правилами і принципами/стандартами з урахуванням відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили, а також того, що обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, тоді як надання оцінки доказам є виключною компетенцією суду та здійснюється за унормованими процесуальними нормами правилами і принципами/стандартами.

Так, принцип оцінки доказів поза розумним сумнівом полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Передбачений же статтею 79 ГПК України стандарт доказування вірогідність доказів підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач, та презюмує, що ним покладено на суд обов`язок оцінювати докази та обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", який впроваджено у приписах статті 79 ГПК України замість принципу "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, що надає як позивач, так і відповідач, тобто з введенням в дію такого стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі.

У розрізі наведених процесуальних приписів суд вважає за необхідне звернутися до усталеної судової практики, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 (Провадження №12-8гс23), у постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №914/1003/21 та від 03.08.2022 у справі №910/5408/21, яка зводиться до такого:

- процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі "Інтернет") як доказу у судовій справі;

- паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ, який водночас є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

- подання електронного доказу в паперовій копії саме собою не робить такого доказу недопустимим.

- відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі, й відповідно, недостовірність електронного доказу, відтак вирішення питання достовірності такого доказу має відбуватися на загальних засадах, визначених ГПК України, і відповідно до стандарту доказування "баланс ймовірностей", передбаченого ст. 79 ГПК України;

- повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами;

- покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були;

- сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності втрачає сенс.

Ураховуючи вказані норми процесуального закону та порядок доказування, суд висновує, що відповідачем не надано суду жодних належних та більш вірогідних доказів на підтвердження реальної передачі згенерованої його ВЕД електричної енергії на користь позивача як гарантованого покупця у відповідних точках комерційного обліку.

Суд зауважує, що всі заперечення відповідача у цьому спорі зводяться до відсутності законодавчої заборони щодо роботи ВЕД на тимчасово окупованій території країни, а також до протиправної поведінки інших органів влади та учасників ринку, зокрема АКО, який незаконно обнулив дані комерційного обліку електроенергії відповідача за спірний період.

Однак, вказавши на такі обставини, відповідач не надав жодних документів, які б містили у собі інформацію про реальну господарську операцію з поставки позивачу виробленої ВЕД електричної енергії у квітні-червні 2023 року, зокрема і в тих обсягах, які позивачем попередньо оплачено або які вказано у актах купівлі-продажу електроенергії за квітень-травень 2023 року.

Також, у розрізі вказаних законодавчо встановлених правил доказування, відповідачем не спростовано більш вірогідними доказами встановлених обставин скоригованих адміністратором комерційного обліку даних, зокрема їх помилковості або наявності у системі управління ринком інших відомостей.

Водночас законом не передбачено жодних обмежень/заборон у здійсненні коригування даних комерційного обліку АКО, функції якого виконує НЕК "УКРЕНЕРГО", та сформовані яким електронні відомості щодо обліку електричної енергії приймаються судом як достовірні, у тому числі з огляду на відсутність більш вірогідних доказів на їх спростування.

Так, зі змісту спірних правовідносин слідує, що відповідач здійснює свою діяльність на ринку не самостійно та відособлено, а системно у взаємодії з іншими суб`єктами ринку, попри те відповідач не спростував тих обставин, що станом на квітень-червень 2023 року:

- належний йому об`єкт ВДЕ, який знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області, не надає даних по обсягах виробленої електричної енергії, або надає дані, які неможливо віднести до сертифікованих ДКО у зв`язку з тимчасовою окупацією відповідних територій;

- АТ «Херсонобленерго» не може перевірити коректність роботи ВЕД відповідача та, власне, реальність його даних, у тому числі відстежувати обсяги надходження електроенергії до мереж розподілу та/або покази по об`єктах споживачів, розташованих на окупованих територіях;

- відсутня можливість визначити від чиїх мереж здійснюється розподіл та куди надходить вироблена ВЕД відповідача електроенергія з моменту окупації території.

З огляду на вказане та наведену раніше статтю 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» суд також зазначає, що гарантований покупець зобов`язаний не лише купувати всю відпущену електричну енергію в суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, але й продавати її, що є неможливим у зв`язку відсутністю її фізичного відпуску в ОЕС України.

Крім того суд зазначає, що спірними у відповідній ситуації першочергово є не обставини синхронної/несинхронної роботи з ОЕС України, а саме наявність реальної господарської операції з виробництва та передачі позивачу електроенергії на умовах договору та Порядку, чого відповідачем не доведено більш вірогідними доказами.

Також судом відхиляються посилання відповідача на акти звірки розрахунків, позаяк бухгалтерські довідки та/або акти звірки розрахунків є лише технічними (фіксуючими) документами, несуть інформаційний характер, попри те зазначені документи не є первинними обліковими документами, відтак зазначені документи можуть бути оцінені судом лише у сукупності з доказами у формі первинних облікових документів.

Звідси суд висновує, що подані відповідачем акти звірки розрахунків не підтверджуються реальність господарської операції з виробництва та передачі позивачу у квітні-червні 2023 року електроенергії на умовах договору та Порядку, як і не спростовують такі акти обов`язку відповідача повернути позивачу сплачені ним кошти за електроенергію, яку фактично у вказаному періоді отримано не було.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2 404 982, 72 грн основного боргу підлягає задоволенню, як така що доведена позивачем належними доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються судом у повному обсязі на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Велитон Солар (07420, Київська обл., Броварський р-н, селище міського типу Калита, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 2, ідентифікаційний код 38053305) на користь Державного підприємства Гарантований покупець (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) 2 404 982 (два мільйони чотириста чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн 72 коп. боргу та 36 074 (тридцять шість тисяч сімдесят чотири) грн 74 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.06.2025.

Суддя В.А. Ярема