ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. Справа № 918/1088/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне"

про стягнення заборгованості в сумі 11 676 грн 68 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Перець В.В., довіреність від 26.12.2024 р.;

від відповідача - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 26 грудня 2024 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2024 року 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 11 676 грн 68 коп., з яких: 4 017 грн 96 коп. - основний борг, 746 грн 80 коп. - пеня, 6 409 грн 67 коп. - інфляційні втрати та 502 грн 25 коп. - 3% річних.

Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп.

До позовної заяви позивачем долучено платіжну інструкцію від 25 листопада 2024 року № 229 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 23 липня 2020 року № 89/2-П, а саме зобов`язань щодо здійснення оплати за обслуговування об`єкта в сумі 4 017 грн 96 коп. в строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 746 грн 80 коп., 3% річних в розмірі 502 грн 25 коп. та інфляційних втрат в розмірі 6 409 грн 67 коп. Стягнення пені заявлено з посиланням на п. 5.3. договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 23 липня 2020 року № 89/2-П, а стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат заявлено з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 3 грудня 2024 року позовну заяву 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи призначено на 26 грудня 2024 року на 10:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 26 грудня 2024 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 26 грудня 2024 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 03.12.2024 року, до електронного кабінету Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (а.с. 54). В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 26.12.2024 року, а також не повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року між 3 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - Аварійно-рятувальна служба) та Обласним комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Рівне" (далі - Об`єкт) укладено договір на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій № 89/2-П (далі - Договір) з Протоколом домовленості сторін про вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, предметом якого є організація та здійснення Аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування Об`єкта за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. В. Омеляна, вул. Авіаторів, 5а, з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на Об`єкті надзвичайної ситуації.

Згідно з умовами пункту 4.1. Договору, вартість функціонування структурних підрозділів Аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 1 оперативної одиниці складає 4 017 грн 96 коп. на шість місяців (в тому числі з ПДВ 669,66 грн).

Ця вартість встановлена сторонами на основі розрахунку, який додається, і виконаний згідно з вимогами Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами та погоджується протоколом домовленості сторін про вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, який є невід`ємною частиною даного договору.

За додатковою угодою сторін можливі інші види розрахунків, що не порушують чинне законодавство України.

За взаємною згодою сторін вартість обслуговування згідно з договором може змінюватись шляхом унесення змін і доповнень до договору.

Відповідно до пункту 4.2. Договору, плата за аварійно-рятувальне обслуговування Об`єкта Аварійно-рятувальною службою здійснюється в безготівковому порядку щомісячним перерахуванням коштів на її розрахунковий рахунок, у визначені строки до 10 числа місяця, що слідує за звітним, на підставі Актів здавання-приймання виконаних робіт.

Згідно з умовами пункту 5.3. Договору, за порушення терміну оплати Об`єкт сплачує Аварійно-рятувальній службі пеню у розмірі 1% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення, відповідно до вимог чинного законодавства, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє за період, за який нараховується пеня. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов`язків за даним договором.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31 грудня 2020 року (пункт 6.1. Договору).

Відповідно до Протоколу домовленості сторін про вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, вартість обслуговування із розрахунку утримання 1 (однієї) оперативної одиниці складає 4 017 грн 96 коп. на шість місяців (в тому числі з ПДВ 669,66 грн) протягом строку дії договору зі щомісячною оплатою відповідно до умов договору 669 грн 66 коп. (в тому числі з ПДВ 111,61 грн.), послуга надається 3 години.

Перерахування коштів здійснюється щомісячно в розмірі 1/6 від суми в строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним періодом.

В Протоколі домовленості сторін про вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування зазначено, що даний протокол є підставою для проведення взаємних розрахунків між Аварійно-рятувальною службою та Об`єктом.

Договір та Протокол домовленості сторін про вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування підписані сторонами, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Згідно з наявними в матеріалах справи актами здавання-приймання робіт за договором № 89/2-П (а.с. 16-21) позивач надав відповідачу послуги обумовлені умовами Договору за період з липня 2020 року по грудень 2020 року на загальну суму 4 017 грн 96 коп.

Як встановлено судом, зазначені акти підписані уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Керуючись пунктом 5.3. Договору позивач нарахував відповідачу за період з 10 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року пеню в сумі 746 грн 80 коп.

Відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу за період з 10 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року інфляційні втрати в сумі 6 409 грн 67 коп. та з 10 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року 502 грн 25 коп. 3% річних.

1 серпня 2022 року позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості.

За твердженням позивача відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати наданих послуг за обслуговування об`єкта за договором на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 23 липня 2020 року № 89/2-П на загальну суму 4 017 грн 96 коп.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом у даній справі.

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини за своїм змістом є майновими, договірними та стосуються надання послуг. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг.

Розглядаючи даний спір суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з визначеннями статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 статті 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не оплатив надані за період з липня 2020 року по грудень 2020 року на загальну суму 4 017 грн 96 коп.

Відповідно до пункту 4.2. Договору, плата за аварійно-рятувальне обслуговування Об`єкта Аварійно-рятувальною службою здійснюється в безготівковому порядку щомісячним перерахуванням коштів на її розрахунковий рахунок, у визначені строки до 10 числа місяця, що слідує за звітним, на підставі Актів здавання-приймання виконаних робіт.

Відповідно до Протоколу домовленості сторін про вартість постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування, перерахування коштів здійснюється щомісячно в розмірі 1/6 від суми в строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним періодом.

Відповідач не надав суду доказів оплати вказаних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що у відповідача виник обов`язок з оплати наданих послуг, а тому позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є законними та обґрунтованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з умовами пункту 5.3. Договору, за порушення терміну оплати Об`єкт сплачує Аварійно-рятувальній службі пеню у розмірі 1% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення, відповідно до вимог чинного законодавства, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє за період, за який нараховується пеня. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов`язків за даним договором.

Керуючись пунктом 5.3. Договору позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 746 грн 80 коп. Такий розмір пені позивач нарахував за період з 10 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року.

Згідно з приписами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з правилами частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені Господарським кодексом України, а саме статтям 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином нарахування штрафних санкцій у період з 2 квітня 2020 року (дата набрання чинності Законом № 540-IX) по 30 червня 2023 року (дата відміни карантину) було можливим у строк понад 6 місяців, що визначено наведеними положеннями законодавства.

Пункт 4.2. Договору передбачає оплату до 10 числа місяця наступного за звітним.

Отже з 11 числа місяця наступного за звітним, за відсутності оплати, відповідач допустив прострочення, з настанням відповідних правових наслідків щодо можливості нараховування штрафних санкцій, процентів річних та втрат від інфляційних процесів.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних суд зазначає наступне.

За актом від 31 липня 2020 року за липень 2020 року борг складає 669 грн 66 коп. Пеня може бути нарахована за період з 11 серпня 2020 року по 30 червня 2023 року (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ). Розмір пені за цей період становить 548 грн 21 коп. Розмір 3% річних за цим актом за період з 11 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становить 84 грн 70 коп. Інфляційні втрати за цим актом за період з 11 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становлять 430 грн 20 коп.

За актом від 30 серпня 2020 року за серпень 2020 борг складає 669 грн 66 коп. Пеня може бути нарахована за період з 11 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ). Розмір пені за цей період становить 541 грн 40 коп. Розмір 3% річних за цим актом за період з 11 вересня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становить 82 грн 99 коп. Інфляційні втрати за цим актом за період з 11 серпня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становлять 432 грн 40 коп.

За актом від 30 вересня 2020 року за вересень 2020 борг складає 669 грн 66 коп. Пеня може бути нарахована за період з 11 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ). Розмір пені за цей період становить 534 грн 82 коп. Розмір 3% річних за цим актом за період з 11 жовтня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становить 81 грн 35 коп. Інфляційні втрати за цим актом за період з 11 жовтня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становлять 426 грн 92 коп.

За актом від 30 жовтня 2020 року за жовтень 2020 борг складає 669 грн 66 коп. Пеня може бути нарахована за період з 11 листопада 2020 року по 30 червня 2023 року (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ). Розмір пені за цей період становить 528 грн 01 коп. Розмір 3% річних за цим актом за період з 11 листопада 2020 року по 27 жовтня 2024 року становить 79 грн 65 коп. Інфляційні втрати за цим актом за період з 11 листопада 2020 року по 27 жовтня 2024 року становлять 416 грн 06 коп.

За актом від 30 листопада 2020 року за листопад 2020 борг складає 669 грн 66 коп. Пеня може бути нарахована за період з 11 грудня 2020 року по 30 червня 2023 року (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ). Розмір пені за цей період становить 521 грн 42 коп. Розмір 3% річних за цим актом за період з 11 грудня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становить 78 грн 00 коп. Інфляційні втрати за цим актом за період з 11 грудня 2020 року по 27 жовтня 2024 року становлять 402 грн 13 коп.

За актом від 31 грудня 2020 року за грудень 2020 борг складає 669 грн 66 коп. Пеня може бути нарахована за період з 11 січня 2021 року по 30 червня 2023 року (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ). Розмір пені за цей період становить 514 грн 61 коп. Розмір 3% річних за цим актом за період з 11 січня 2021 року по 27 жовтня 2024 року становить 76 грн 30 коп. Інфляційні втрати за цим актом за період з 11 січня 2021 року по 27 жовтня 2024 року становлять 392 грн 57 коп.

Підсумовуючи викладене, загальний розмір пені, який може бути заявлений позивачем за усіма актами складає 3 188 грн 47 коп., при заявленому 746 грн 80 коп.

Разом з тим, частиною 2 ст. 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягає пеня у заявленому позивачем розмірі 746 грн 80 коп.

Загальний розмір процентів річних, який може бути заявлений позивачем за усіма актами складає 482 грн 99 коп., при заявленому 502 грн 25 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних в розмірі 502 грн 25 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 482 грн 99 коп. В частині стягнення 3% річних в сумі 19 грн 26 коп. необхідно відмовити.

Загальний розмір інфляційних втрат, який може бути заявлений позивачем за усіма актами складає 2 500 грн 28 коп., при заявленому 6 409 грн 67 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення інфляційних втрат в сумі 6 409 грн 67 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 500 грн 28 коп. В частині стягнення інфляційних втрат в сумі 3 909 грн 39 коп. необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 4 017 грн 96 коп., пені в сумі 746 грн 80 коп., інфляційних втрат в сумі 2 500 грн 28 коп. та 3% річних в сумі 482 грн 99 коп. В частині стягнення інфляційних втрат в сумі 3 909 грн 39 коп. та 3% річних в сумі 19 грн 26 коп. суд відмовляє.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До позовної заяви позивачем долучено платіжну інструкцію від 25 листопада 2024 року № 229 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2 009 грн 22 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (35360, Рівненська обл., с. Велика Омеляна, вул. Авіаторів, буд. 5А, ) на користь 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Полуботка, буд. 37, ) 4 017 (чотири тисячі сімнадцять) грн 96 коп. - основного боргу, 746 (сімсот сорок шість) грн 80 коп. - пені, 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 28 коп. - інфляційних втрат, 482 (чотириста вісімдесят два) грн 99 коп. - 3% річних та 2 009 (дві тисячі дев`ять) грн 22 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про стягнення з Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" інфляційних втрат в сумі 3 909 грн 39 коп. та 3% річних в сумі 19 грн 26 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31 грудня 2024 року.

Суддя Політика Н.А.