РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1036/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма

"ВОКС ЛЕКС"

; 02068, м. Київ, вул. Степана Олійника, б. 9, офіс 105,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 9343,09 грн

без повідомлення (виклику) сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Вокс Лекс» подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9343,09 грн, з яких 5342,85 грн основної заборгованості, 1902,46 грн інфляційних втрат та 2097,78 грн 15% річних.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті справи.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд та рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу 13.11.2024 поштового відправлення №400.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №83-19/15 від 01.06.2021, укладеного з ТОВ «е-Кард ЮА» (найменування якого з 27.04.2024 змінено на ТОВ «І Інвест 2019»), в частині сплати коштів за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5342,85 грн. На підставі договору №112-40 від 30.07.2024 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «І Інвест 2019» та позивачем, останній отримав право вимагати від відповідача виконання усіх зобов`язань за договором №83-19/15 від 01.06.2021.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Граничним строком на подання відзиву в даній справі є 28.11.2024. Проте відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзиву у встановлений судом строк не надав.

Згідно частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка суду.

01.06.2021, між ТОВ «е-Кард ЮА» (найменування змінене на ТОВ «І Інвест 2019») (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір №83-19/15.

Відповідно до п.1.1. Договору №83-19/15 Постачальник зобов`язався забезпечити Покупцеві поставку товарів та послуг в мережі станцій, через Систему Е100, з використанням карток, а Покупець зобов`язався прийняти товари та послуги у власність та оплатити їх вартість на умовах даного договору.

Умови про товари та/або послуги, їх ціна, строк оплати вказуються сторонами в додатках (специфікаціях) до цього договору, які є невід`ємною частиною договору (п.1.3. договору №83-19/15)

Згідно з п.3.1.-3.4. договору №83-19/15 Постачальник забезпечує Покупцеві можливість використання Карток для придбання (отримання) Товарів та/або Послуг на автозаправних станціях і пунктах дорожнього сервісу, що перебувають на митній території України (Мережа станцій). Підписанням даного Договору, Покупець підтверджує що він повідомлений про те, що Постачальник, здійснює лише посередницьку діяльність у торгівлі паливом (реалізація за допомогою смарт-карток Е100). Постачальник не здійснює операції з фізичного отримання та відпуску пального, а є тільки посередником, не має при цьому власних автозаправних станцій, місць зберігання пального та інших об`єктів.

Поставка товару Покупцю здійснюється партіями, на умовах ЕХМ (Інкотермс 2010), шляхом заправлення транспортного засобу через паливо роздавальні колонки, з використанням Терміналів.

Під партією Товару Сторони розуміють товари в кількості та асортименті, передані Покупцю на АЗС, згідно усної заявки Покупця (Пред`явника картки) виходячи з потреб Покупця. Товар відпускається при умові: пред`явлення картки Покупцем (Пред`явником картки) та правильного введення Пін-коду.

Право власності на товар переходить до Покупця в момент заправлення товаром транспортного засобу.

По завершенні розрахункового періоду, Постачальник відправляє на електронну адресу Покупця наступні документи: видаткову накладну/акт прийому-передачі товарів; акт наданих послуг та рахунок на оплату з деталізованими розшифруваннями (де зазначені номери Карток за якими здійснювались Угоди, дати Угод, назви станцій на яких здійснені Угоди; кількість отриманих Товарів та Послуг).

По закінченні календарного місяця Постачальник зобов`язаний відправити Покупцю оригінали документів вказаних в ч.І цього пункту, специфікацію та акт звірки взаєморозрахунків, на актуальну адресу для листування Покупця (за винятком використання електронного документообігу).

Сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним Договором, в тому числі рахунків на оплату, актів наданих послуг, видаткових накладних, актів прийому - передачі товару, актів прийому - передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій за даним Договором, та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі. Також в електронному вигляді можуть підписуватись додаткові угоди до даного договору.

Первинні облікові документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали. На вимогу однієї із сторін первинні облікові документи можуть бути складені та підписані в паперовій формі.

Виходячи з умов пунктів 4.1.-4.3. Договору №83-19/15 розрахунки за товари/послуги та Web-послуги, які були поставлені/надані за цим Договором, здійснюються в національній валюті України гривні, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Оплата здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту виникнення у Покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату. Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п.5.3.1. Договору №83-19/15 Покупець зобов`язаний вчасно оплачувати Постачальнику отримані товари та/або послуги, а також Web-послуги відповідно до виставлених рахунків на оплату і згідно умов даного Договору.

Якщо Постачальник протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів, починаючи від дати отримання Покупцем видаткових накладних/актів прийому-передачі товару та/або актів наданих послуг, не одержить від Покупця письмового заперечення по даним документам та Покупець не надасть докази некоректності вказаних документів, документи вважаються вірними, прийнятими Покупцем та Покупець вважається таким що згідний з вказаною в них інформацією (кількістю, вартістю отриманих товарів та/або послуг); Сторони погодили що для цілей цього договору дата отримання Покупцем видаткових накладних/актів прийому- передачі товару та/або актів наданих послуг при направленні таких документів до Покупця засобами електронного зв`язку/за допомогою електронного документообігу вважається такою що збігається з датою відправки таких документів Постачальником (п.4.7. Договору №83-19/15).

Згідно з п.7.2. Договору №83-19/15 у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем свого обов`язку по оплаті придбаних Товарів та/або Послуг у встановлені цим Договором строки Покупець зобов`язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

За п. 8.1. цей Договір набуває чинності з моменту підписання та укладений на невизначений строк.

Відповідно до акту прийому-передачі карт від 01.06.2021, складеного сторонами в двосторонньому порядку, для забезпечення виконання умов Договору №83-19/15, Постачальник передав, а Покупець прийняв у тимчасове користування ідентифікаційні пластикові картки Е100, які є власністю Постачальника, а саме: 0 1 3; 0 2 1; 0 3 9; 0 4 7; 0 5 4; 0 6 2; 0 7 0; 0 8 8; 0 9 6; 0 0 4; 0 1 2; 0 2 0; 0 1 2; 0 2 0; 0 3 8; 0 4 6; 0 5 3; 0 6 1; 0 7 9; 0 8 7; 0 9 5; 0 0 3; 0 1 1; 0 2 9.

Згідно зі специфікаціями від 01.01.2022 та від 01.02.2022 до Договору № №83-19/15, ТОВ «е-Кард ЮА» зобов`язався забезпечити поставку/отримання наступного товару: у строк з 01.01.2022 по 31.01.2022 дизельне паливо об`ємом 175,00 л на загальну суму 5725,75 грн (з ПДВ); у строк з 01.02.2022 по 28.02.2022 дизельне паливо об`ємом 155,00 л на загальну суму 5342,85 грн (з ПДВ).

На виконання умов специфікацій від 01.02.2022 ТОВ «е-Кард ЮА» складені наступні документи первинного бухгалтерського обліку: видаткові накладні від 15.01.2022 № 58856, від 31.01.2022 №63120, від 15.02.2022 №67506 від 15.02.2022, від 28.02.2022 №71942; акти прийому-передачі товарів від 15.01.2022 № 58856, від 31.01.2022 №63120, від 15.02.2022 №67506 від 15.02.2022, від 28.02.2022 №71942.

На оплату наданого товару ТОВ «е-Кард ЮА» виставлено до сплати ФОП ОСОБА_1 наступні рахунки: № 58856 від 15.01.2022 на суму 471,75 грн, № 63120 від 31.01.2022 на суму 5254,00 грн, № 67506 від 15.02.2022 на суму 3535,00 грн, № 71942 від 28.02.2022 на суму 1807,85 грн.

Специфікації, видаткові накладні, акти прийому-передачі товарів та рахунки складені з використанням програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу електронного документообігу «Вчасно» та надіслані відповідачу 21.01.2022, 09.02.2022, 24.02.2022, 16.03.2022.

Враховуючи, що відповідач отримав первинні документи з використанням системи електронного документообігу «Вчасно», і від відповідача не надходили письмові заперечення щодо направлених йому документів, документи вважаються вірними, прийнятими та відповідач погодився з вказаною в них інформацією.

Відповідачем у період з 01.01.2022 по 30.07.2024 здійснено часткову оплату за специфікацією від 01.01.2022 до Договору №83-19/15 на загальну суму 5 725,75 грн, про що свідчить банківська виписка по рахунку ТОВ «е-Кард ЮА» (перейменоване на ТОВ «І Інвест 2019») сформована за період з 01.06.2021 по 31.07.2024.

Заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед ТОВ «е-Кард ЮА» (ТОВ «І Інвест 2019») за Договором №83-19/15 складає 5342,85 грн.

30.07.2024, між ТОВ «І Інвест 2019» (Первісним кредитором) та ТОВ «ЮК «Вокс Лекс» (Новим кредитором) укладений договір № 112-40 про відступлення права вимоги, за умовами якого (п. 1.1.) Первісний кредитор передав належні йому права вимоги згідно з Договором №83-19/15 від 01.06.2021 (далі Основний договір), що укладений між ТОВ «І Інвест 2019» (найменування Товариства до 27.04.2024 ТОВ «е-Кард») та ФОП ОСОБА_1 , а Новий кредитор прийняв право вимоги, належне Первісному кредитору за Основним договором.

Виходячи з умов пунктів 1.2., 1.3. Договору № 112-40 Новий кредитор одержав право (замість Первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором. Сума заборгованості боржника перед Первісним кредитором складає 5342,85 грн, яка після підписання цього Договору стане зобов`язанням боржника перед Новим кредитором.

Сторони в п. 2.1. Договору № 112-40 погодили, що за відступлення права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору компенсацію в розмірі 5342,85 грн на умовах відстрочення платежу, в строк до 31.12.2025.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 5.1. Договору №112-40).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, оскільки відповідач у добровільному порядку не виконує зобов`язання за Договором №83-19/15, заборгованість з оплати поставленого товару не погашає, позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять пункти (умови), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, усі умови договору навіть ті, що не є обов`язковими для того чи іншого виду договору, проте погоджені сторонами та містяться у договорі, є обов`язковими для виконання сторонами за договором.

Судом надана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між ТОВ «е-Кард ЮА» (ТОВ "І ІНВЕСТ 2019") та ФОП ОСОБА_1 укладений договір, оскільки відповідно до вимог статті 628 ЦК України він містить елементи різних договорів (договору поставки та договору про надання послуг). Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, кількість, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712, 901 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Приписами ч. 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заборгованість за договором №83-19/15 від 01.06.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом в Договорі №83-19/15 відсутні будь-які застереження щодо відступлення права вимоги без згоди боржника, на дату укладення договору відступлення права вимоги, постачальником виконано умови договору; права та обов`язки за договором №83-19/15 позивач набуває з моменту підписання сторонами договору відступлення права вимоги від 30.07.2024; умови договору №83-19/15 зберігають свою повну силу в частині, що не суперечить умовам цього договору.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобов`язання за Договором №83-19/15 в частині проведення розрахунків, відповідачем виконувались не належним чином.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 5342,85 грн правомірною та обґрунтованою.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за Договором №83-19/15 в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, позивачем заявлено до стягнення 1902,46 грн інфляційних втрат та 2097,78 грн 15% річних.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних та інфляційних втрат є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Пунктом 7.2 Договору №83-19/15 (Основного договору) передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем свого обов`язку з оплати придбаних товарів та/або послуг у встановлені даним договором строки Покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15 % річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, в який фактично повинна була надійти оплата.

Відповідно до поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 15% річних у розмірі 2097,78 грн та інфляційних втрат на суму 1902,46 грн.

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 15% річних у розмірі 2097,78 грн та інфляційних втрат у сумі 1902,46 грн.

Висновки суду.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач, у порушення статей 525, 526 ЦК України та статті 193 Господарського кодексу України, договірні зобов`язання не виконав, за поставлений йому товар за Договором №83-19/15 своєчасно не розрахувався, правомірність вимог позивача не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи становить 10 000,00 грн. Повідомив про намір подати належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в порядку частини 8 статті 129 ГПК України, протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

За таких обставин, на момент ухвалення судового рішення, в суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Вокс Лекс» (вул. Степана Олійника, 9, офіс 105, м. Київ, 02068; ) 5342,85 грн основної заборгованості, 1902,46 грн інфляційних втрат, 2097,78 грн 15% річних та 2422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор