ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 Справа № 917/1451/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " А-Тера", вул. Київська,107, село Гаразджа, Луцький район, Волинська область,45636

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Перемога", вул.Миру, 2/1, с.Гиряві Ісківці, Миргородський район, Полтавська область, 37223

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю " А-Тера" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Перемога" про стягнення 434 912,12грн. заборгованості за договором поставки № 25-17Т від 01.02.2017, у т.ч. 242 107,99грн. - сума основного боргу, 105 618,07грн. - інфляційні втрати, 87186,06грн. - 12% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач не в повному обсязі здійснив оплату за договором договором поставки № 25-17Т від 01.02.2017, чим порушив умови господарських зобов`язань, встановлені зазначеним договором та законом.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.09.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, одночасно встановивши відповідачу строк який становить п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позов та доказів направлення відзиву позивачу; встановивши позивачу строк, який становить п`ять днів з дня отримання відзиву на позов, для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

20.09.2024 за вхід. № 12453 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову у зв"язку із пропуском строку позовної давності.

20.09.2024 за вхід. № 12456 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.09.2024 суд ухвалив перейти до розгляду справи № 917/1451/24 за правилами загального позовного провадження, та призначив підготовче засідання на 17.10.2024

25.09.2024 за вхід. № 12690 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та зазначає, що перебіг позовної давності на час дії на території України карантину та воєнного стану зупиняється в силу його законодавчого встановлення та не потребує поновлення судом або додаткового доведення впливу таких обставин на учасників правовідносин.

Ухвалою суду від 14.11.2024.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 17.12.2024

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, встановив:

01 лютого 2017 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "А-ТЕРА" (Продавець, Позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ПЕРЕМОГА" (Покупець, Відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу № 25-17Т (Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця сільськогосподарську техніку, кількість, номенклатура та ціна якої узгоджується в Специфікації до Договору (далі по тексту Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар згідно з Актом приймання-передачі та видаткової накладної і сплатити за нього ціну (вартість) згідно з умовами Договору ( п.1.1.Договору).

Пунктом 2.3 Договору та Специфікацією до Договору встановлено, що загальна вартість Товару за Договором становить 2 074 459,99 (два мільйони сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 99 копійок) грн, в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за Товар проводяться в національній валюті України гривні.

У п. 4.3.1 Договору Сторони визначили наступний порядок здійснення оплати за Товар: - 100 % вартості Товару, що складає 2 074 459,99 (два мільйони сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 99 копійок) грн, в тому числі ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок Продавця, в строк до 22 травня 2017 року.

На виконання укладеного між сторонами Договору ТОВ "А-ТЕРА" виставило Покупцю

рахунок № 152 від 01.02.2017 на оплату вартості Товару за Договором на загальну суму 2 074 459,99 грн, в т. ч. ПДВ 345 743,33 грн.

ТОВ "АГРО ПЕРЕМОГА" здійснило декілька платежів на рахунок ТОВ "А-ТЕРА", а саме: 1) 28.02.2017 оплата у розмірі 400 000,00 грн, в т. ч. ПДВ, з призначенням платежу "оплата за переобладнання сівалки згідно рах. № 152 від 01.02.17 р. у т. ч. ПДВ 66666,67грн";

2) 02.03.2017 оплата у розмірі 582 352,00 грн, в т. ч. ПДВ, з призначенням платежу "часткова оплата за переобладнання сівалки згідно рах. № 152 від 01.02.17 р. у т. ч. ПДВ 97058,67 грн";

3) 30.03.2017 оплата у розмірі 850 000,00 грн, в т. ч. ПДВ, з призначенням платежу "часткова оплата за переобладнання сівалки згідно рах. № 152 від 01.02.17 р. у т. ч. ПДВ 141666,67 грн".

Проведення Покупцем вказаних платежів на оплату вартості Товару підтверджується

виписками по рахунку ТОВ "А-ТЕРА" за відповідні дати.

Таким чином, Покупець здійснив лише часткову оплату вартості Товару за Договором

в загальній сумі 1 832 352,00 грн, в т. ч. ПДВ.

ТОВ "А-ТЕРА" здійснило поставку Товару Відповідачу. Факт поставки Товару Позивачем та приймання такого Товару Відповідачем без претензій та зауважень по кількості та якості Товару підтверджується Актом прийому-передачі від 17.05.2017, видатковою накладною № 645 від 17.05.2017 та актом надання послуг № 645 від 17.05.2017.

Вказані первинні документи підписано представниками Продавця та Покупця, а їх підписи завірено відтисками печаток кожної зі сторін.

Також сторонами підписано та скріплено печатками Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2017

Позивач зазначає, що Відповідач має заборгованість перед Позивачем за Товар у сумі 242 107,99 (двісті сорок дві тисячі сто сім гривень 99 копійок) грн (в т. ч. ПДВ), що становить різницю між вартістю Товару (2 074 459,99 грн) та загальною сумою здійснених Покупцем платежів по Договору (1 832 352,00 грн).

З метою досудового врегулювання господарського спору Позивач звертався до Відповідача з вимогою здійснити оплату заборгованості. Проте, Відповідач вимогу не визнав та відхилив, посилаючись на пропуск Позивачем строку позовної давності.

Дана обставина стала підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з Відповідача суми основного боргу у розмірі 242 107,99грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 12% річних у розмірі 87 186,06 грн. та інфляційних втрат у розмірі 105 618,07грн.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України); дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 статті 202 Цивільного кодексу України).

Стаття 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд встановив, що Позивач здійснив поставку Товару Відповідачу у повному обсязі, що підтверджується Актом прийому-передачі від 17.05.2017, видатковою накладною № 645 від 17.05.2017 та актом надання послуг № 645 від 17.05.2017.

Відповідачем сплачено за Товар суму у розмірі 1 832 352,00грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку.

Так, сума заборгованості у розмірі 242 107,99грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачем, відображається у акті звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2017, підписаним з позивачем, а відтак є підтвердженою.

Крім того, Позивачем нараховано Відповідачу та заявлено до стягнення 105 618,07грн. - інфляційних втрат за період з вересня 2021 по липень 2024 та 87 186,06грн. - 12% річних за період з 29.08.2021 по 28.08.2024

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом . 8.2 Договору визначено, що Покупець несе відповідальність за порушення строків розрахунків за Товар, що визначені у п.п. 4.3.1 Договору, та зокрема сплачує 12 % річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з наданими розрахунками позивачем відповідно до п. 8.2 Договору та ст. 625 ЦК України було нараховано Відповідачу 05 618,07грн. - інфляційних втрат за період з вересня 2021 по липень 2024 та 87 186,06грн. - 12% річних за період з 29.08.2021 по 28.08.2024

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення сум інфляційних та процентів річних, перевіривши методику та періоди їх нарахування, суд вважає, що останні відповідають фактичним обставинам справи та є арифметично вірними, а відтак підлягають до задоволення у визначених позивачем розмірах.

Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

При цьому, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як зазначає відповідач, строк позовної давності за Договором № 25-17Т від 01.02.2017 сплинув, оскільки якщо і мало місце порушення зобов"язання з його сторони та не виконано в строк, а саме до 22.05.2017, то станом на момент звернення до суду - 30.08.204 термін позовної давності сплинув.

Суд відхиляє доводи відповідача, оскільки згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, якою встановлено з 12.03.2020 р. на усій території України карантин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р.

Поряд з цим, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на викладене, враховуючи строки початку перебігу позовної давності та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану в Україні, суд дійшов до висновку, що строк звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості позивачем не пропущено.

Отже вимоги позивача визнаються судом повністю обґрунтованими.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Перемога" ( вул.Миру, 2/1, с.Гиряві Ісківці, Миргородський район, Полтавська область, 37223, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Тера" (вул. Київська,107, село Гаразджа, Луцький район, Волинська область,45636, ) 434 912,12грн. заборгованості за договором поставки № 25-17Т від 01.02.2017, у т.ч. 242 107,99грн. - сума основного боргу, 105 618,07грн. - інфляційні втрати, 87186,06грн. - 12% річних, а також 5 218,95грн. та витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

У зв"язку з перебуванням судді у відпустці повний текст рішення складено та підписано 27.01.2025

Суддя Кльопов І.Г.