ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1479/24

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", м. Київ

до Дочірнього підприємства "Кюне і Нагель", Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 134 013 грн. 60 коп.

Представники сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Посвістак І.В.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія УСГ звернулось до суду з позовом до Дочірнього підприємства Кюне і Нагель про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 134 013,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику була завдана шкода у вигляді пошкодженого вантажу, прийнятого відповідачем до перевезення та передачі у належній якості вантажоодержувачу.

01.08.2024 р. відповідачем поданий відзив на позов, в якому не визнає своєї вини у пошкодженні вантажу і заперечує проти позовних вимог, оскільки позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між виконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства.

Відповідач наголошує на тому, що позивачем не доведено ані наявності протиправної поведінки в його діях, ані причинного зв`язку між діями відповідача за заподіянням збитків, ані наявності збитків. Також позивачем не надано доказів пошкодження вантажу у період його знаходження під контролем ДП «Кюне і Нагель».

Відповідач просить суд звернути увагу на те, що вантажоодержувачем не дотримано вимог, передбачених розділом 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, в якому зазначено про те, у разі пошкодження вантажу оформлюється акт, який засвідчується підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Так, зокрема, товарно-траспортна накладна не містить відміток про складання акту, а сам акт складений в односторонньому порядку вантажоодержувачем та не містить підписів водія.

Також відповідач вважає, що додані до позовної заяви фотографії не дають змоги ідентифікувати, що це саме той вантаж, транспортне експедирування якого організоване ДП «Кюне і Нагель» автомобільним транспортним засобом Mercedes-Benz Atego НОМЕР_1 згідно з товарно-транспортною накладною № В2023080KN0013_3, а також те, що пошкодження вантажу сталося в період його перевезення (тобто, в період його знаходження під контролем ДП «Кюне і Нагель»).

Також відповідач зазначає про те, що позивачем не надано документів, які підтверджують неможливість використання вантажу (товару) за його цільовим призначенням, можливість його ремонту та необхідність його утилізації. Акт на списання матеріалів та МШП від 31.08.2023 р. не містить такої інформації та відповідних доказів, складений в односторонньому порядку ТОВ «Роберт Бош Лтд», а також не підписаний жодними із представників комісії.

14.08.2024 р. представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив в якому зазначає, що псування частини вантажу сталося внаслідок невжиття експедитором всіх належних від нього дій по забезпеченню збереження та цілісності вантажу, забезпеченню його безпечного знаходження у тимчасовому (з моменту отримання від вантажовідправника і до моменту вручення вантажоотримувачу) фактичному володінні під час перевезення, які були б необхідними, виправданими та достатніми для належного виконання договірних зобов`язань по організації перевезення вантажу суб`єктом господарювання, яким є відповідач (експедитор) і який на постійній, професійній основі, здійснює систематичну підприємницьку діяльність у сфері організації міжнародних перевезень вантажів. Невжиття відповідачем всіх необхідних в умовах підвищеної небезпеки, що потенційно має місце у сфері міжнародних перевезень товарів, заходів безпеки зумовило пошкодження частини вантажу.

Позивач наголошує на тому, що шкода майну страхувальника була завдана неправомірними діями відповідача, який всупереч чинного законодавства України, що регулює відносини у сфері транспортно-експедиторської діяльності та перевезень та договірних зобов`язань, взятих на себе, не виконав свої обов`язки щодо належного збереження вантажу, прийнятого до перевезення та передачі у належній якості вантажоодержувачу.

26.08.2024 р. представником відповідача через систему «Електронний суд» подані заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд звернути увагу на те, що факт падіння 2 палет внаслідок аварійного гальмування (як стверджує позивач) не підтверджується жодними доказами. Навпаки, пояснення водія, додані до позовної заяви, можуть свідчити лише про завалення однієї палети вантажу під час гальмування, однак не підтверджують пошкодження вантажу, а вказують на протилежне: під час приймання вантажу вантажоодержувач не заявив про пошкодження, а сказав, що все нормально та що до водія претензій немає.

Повторно звертає увагу суду на те, що вантажоодержувачем не дотримано вимог, передбачених Розділом 15 Правил, а саме: товарно-транспортна накладна не містить відміток про складання акту, а сам акт складений в односторонньому порядку вантажоодержувачем та не містить підписів водія. Таким чином, підписання представником вантажоодержувача товарно-транспортної накладної без зауважень свідчить про прийняття вантажоодержувачем вантажу у належному стані.

Ухвалою суду від 04.09.2024 р. закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 23.10.2024 р. до 13.11.2024 р. та з 13.11.2024 р. до 11.12.2024 р.

Представник позивача в засідання суду не з`явився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

01.03.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСТ» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош ЛТД» (страхувальник) був укладений Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-23-00002, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим вантажем, не залежно від способу та умов його перевезення (п. 3.1. договору).

01.01.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош ЛТД» укладений з Дочірнім підприємством «Кюне і Нагель» договір транспортно - експедиційних послуг № KH1FD, відповідно до п. 1.1 якого відповідач зобов`язався надати транспортно - експедиційні послуги - доставка вантажів автомобільним транспортом по території України.

Відповідно до п. 2.1. договору ТОВ «Роберт Бош ЛТД» розміщує замовлення у відповідача за допомогою електронних повідомлень, та/або письмово.

27.07.2023 року замовником на електронну експедитора експедитора було направлено електронне транспортне замовлення № на доставку на 02.08.2023 року до вантажоодержувача ТОВ «Максіон» вантажу: акумулятори BOSCH 12В/70Аг/630А/16.24 кг (артикул 0.092.S40.270.8H3) у кількості 64 шт., загальною вагою 1095 кг, кількість місць 2, загальна вартість 179 884 грн. 03 грн., супровідний документ: товарно (видаткова) накладна № від 02.08.2023 року.

03.08.2023 року експедитором було організовано перевезення зазначеного вище вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною.

Як зазначає позивач в позовній заяві, під час транспортування вантажу, через аварійну ситуацію, в селі Бортничі водій автомобіля MERCEDES BENZ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимушений був аварійно гальмувати, що призвело до падіння двох палет з акумуляторами.

Вантажоодержувачем було складено акт № 1 від 03.08.2023 року про приймання матеріалів до товарної накладної № від 02.08.2023 року, згідно якого вантажоодержувачем прийнято 16 шт. поставленого товару (акумуляторів), а інші 48 шт. зазначені як браковані.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що оскільки даний вантаж було застраховано договором добровільного страхування вантажів № 40-0197-23-00002, ТОВ «Роберт Бош ЛТД», звернулось до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування.

Дана заява була розглянута, подія пов`язана із пошкодженням вантажу 48 шт. акумуляторів BOSCH 12В/70Аг/630А/16.24 кг, визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі страхового акту № МН-2378 від 26.12.2023 року, , ПрАТ «СК «УСГ» сплатило на користь ТОВ «Роберт Бош ЛТД», суму страхового відшкодування в розмірі 134 013 грн. 60 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 101691 від 26.12.2023 р.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином позивач вважає, що псування частини вантажу сталося внаслідок невжиття експедитором всіх належних від нього дій по забезпеченню збереження та цілісності вантажу, забезпеченню його безпечного знаходження у тимчасовому (з моменту отримання від вантажовідправника і до моменту вручення вантажоотримувачу) фактичному володінні під час перевезення, які були б необхідними, виправданими та достатніми для належного виконання договірних зобов`язань по організації перевезення вантажу суб`єктом господарювання, яким є відповідач (експедитор) і який на постійній, професійній основі, здійснює систематичну підприємницьку діяльність у сфері організації міжнародних перевезень вантажів. Невжиття відповідачем всіх необхідних в умовах підвищеної небезпеки, що потенційно має місце у сфері міжнародних перевезень товарів, заходів безпеки зумовило пошкодження частини вантажу.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно ч. 1 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що вантажоодержувачем не дотримано вимог, передбачених розділом 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, в яких зазначено, що у разі зіпсутгя або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом, що може бути складений у паперовій або електронній формі, за формою, що наведена в додатку 4.

Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом.

При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони.

Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної зазначається дата складання і про що складений акт.

Так, зокрема, товарно-транспортна накладна не містить відміток про складення акту, а сам акт складений в односторонньому порядку вантажоодержувачем та не містить підписів водія.

Також, додані до позовної заяви фотографії не дають змоги ідентифікувати, що це саме той вантаж, транспортне експедирування якого організоване ДП «Кюне і Нагель» автомобільним транспортним засобом Mercedes-Benz Atego НОМЕР_1 згідно з товарно-транспортною накладною № B20230803KN00133, а також те, що пошкодження вантажу сталося в період його перевезення. Додатково, надані фотографії можуть слугувати лише доказом пошкодження пакування, але не товару, що містився у ньому.

Відповідно до п. 1. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про відшкодування шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладає на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 30.01.2025 року.

Суддя Л.Я. Мальована