ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3339/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»
простягнення коштів
за участю представників:

позивача:Драчова М.С. адвокат, дов. від 21.12.2023 № 21/12-21
відповідача:Андрієвська О.В. адвокат, дов. від 16.11.2023
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі відповідач) про стягнення ,22 грн., з яких 783469138,05 грн. основний борг, 692457,60 грн. інфляційні втрати, 56273591,20 грн. 3 % річних, 921908813,37 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0204-02024 щодо здійснення оплати за фактичний та плановий обсяг наданих послуг з передачі електричної енергії за період червень 2023 жовтень 2023 року у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2023 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справ та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 12.12.2023. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0204-02024 щодо здійснення оплати за фактичний та плановий обсяг наданих послуг з передачі електричної енергії у спірному періоді у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3 % річних та пені.

В установлений судом строк Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду відзив на позовну заяву від 24.11.2023 (вх. № суду 4822/23 від 24.11.2023), в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що позивачем безпідставно нарахована заявлена до стягнення сума пені, позаяк 26.04.2022 набула чинності Постанова НКРЕКП № 413, якою були внесені зміни до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 року № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» № 332, відповідно до якої Регулятором (НКРЕКП) всім учасникам ринку електроенергії було надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення. Отже, на весь період дії воєнного стану почали діяти обмеження щодо застосування Оператором системи передачі, яким є позивач, до електропостачальника (відповідача) заходів щодо нарахування штрафних санкцій. Відповідач також посилається на: 1) безпідставність нарахування інфляційних втрат за період прострочення менше 1 місяця; 2) невірне визначення перебігу строку обчислення прострочення виконання договірних зобов`язань, без врахування вихідних, святкових, неробочих днів; 3) невірне визначення кількості днів прострочення, в результаті чого безпідставно завищено розмір нарахованих сум пені та 3% річних; 4) завищення нарахувань на суму заборгованості 501958429,91 грн. Відповідач зазначає, що нарахування позивачем відповідачу інфляційних втрат, 3% річних та пені у період з 24.02.2022 є безпідставним, позаяк листом від 06.03.2022 ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» повідомило НЕК «УКРЕНЕРГО» щодо неможливості виконання зобов`язань за договором через настання форс-мажорних обставин. Разом з листом на адресу позивача відповідачем також було направлено копію повідомлення Торгово-промислової палати від 28.02.2022 №2024/02/0-7/1. Крім того, на підтвердження настання форс-мажорних обставин саме за договором № 0204-02024, відповідач надав суду сертифікат № 3200-22-1637 Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 30.11.2022 № 237/03.23 щодо наявності форс-мажорних обставин (непереборної сили) за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0204-02024 від 01.01.2019. Також відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про часткові оплати основного боргу в розмірі 274819212,54 грн.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» через систему «Електронний суд» подало до суду відповідь на відзив від 29.11.2023 (5023/23 від 30.11.2023), в якій позивач наводить власні спростування на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Так позивач, зокрема, зазначає, що правовідносини між сторонами у справі регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а не постановами НКРЕКП в частині виконання сторонами договірних зобов`язань, а НКРЕКП не наділений правом внесення змін до законодавчих актів, що мають вищу юридичну силу та регулюють найважливіші суспільні відносини. Оскільки, у зв`язку із прийняттям постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 жодні зміни до умов укладеного між сторонами у справі договору не вносилися, тому при здійсненні нарахувань пені, позивач керувався умови договору та нормами ЦК України та ГК України. З огляду на вищенаведене, позивач наголошує, що ним обґрунтовано нараховано пеню за прострочення виконання зобов`язань. Методика розрахунку інфляційних втрат запропонована відповідачем є невірною та спростовується практикою Верховного Суду. Відповідач помилково зазначає, що позивачем у розрахунку заборгованості невірно визначено початок перебігу строку заборгованості. Дані твердження відповідач аргументує тим, що при здійсненні розрахунку слід враховувати вихідні, святкові та неробочі дні. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено здійснення оплат з урахуванням «банківського дня» лише щодо першої оплати планового платежу. Решта оплат має здійснюватися виключно в межах графіків, які не передбачають такі обмеження як «святкові, неробочі чи вихідні дні». З 1 квітня 2023 року в Україні НБУ запустив четверту версію своєї Системи електронних платежів СЕП-4. Система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних. Після запровадження СЕП-4, в Україні скасовано поняття «банківський день», тобто тепер міжбанківські перекази можуть бути отримані навіть у вихідні чи святкові дні, ввечері та вночі. У період дії воєнного стану не застосовують норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини 1 статті 65, частин 3 5 статті 67 та статей 71, 73 (святкові і неробочі дні), 78-1 КЗпП. Тобто, у 2023 році згідно із Законом України від 15 березня 2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» не має додаткових вихідних через воєнний стан. Скасовано також перенесення вихідних святкових днів на будні. Аналізуючи зміст наданого відповідачем Сертифікату № 3200-22-1637 від 31.11.2022 Київської обласної (регіональної) ТПП, позивач зазначає, що він не містить об`єктивних та реальних причин неможливості виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, не доводить причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду заперечення на відповідь на відзив від 04.12.2023 (вх. № суду 5118//23 від 04.12.2023), в яких відповідач наводить власні спростування на доводи позивача, викладені у відповіді на відзив. Так відповідач зазначає, зокрема, щодо: 1) наявності підтверджених обставин, які унеможливлювати своєчасне виконання зобов`язань у заявлений позивачем період; 2) безпідставності нарахування позивачем пені у період дії воєнного стану в Україні, 3) безпідставності тверджень позивача щодо початку визначення строку для нарахування штрафних санкцій з вихідного дня. Також відповідач зазначає, що позивач передчасно звернувся до суду із даним позовом не намагаючись вирішити розбіжності шляхом переговорів, адже вжиття досудового врегулювання спору передбачено нормами та положеннями спеціального законодавства, зокрема Типовим договором про надання послуг з передачі електричної енергії, що є Додатком 6 до Кодексу системи передачі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2023 зупинено провадження у справі № 911/3339/23 до перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у справі № 911/1359/22.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2024 провадження у справі № 911/3339/23 поновлено, призначено у даній справі підготовче судове засідання.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду заяву від 10.06.2024 (вх. № суду 6236/24 від 10.06.2024), в якій відповідач просить суд закрити провадження у даній справі в частині стягнення основної суми заборгованості, у зв`язку з відсутністю предмета спору, позаяк відповідачем проведені оплати з погашення основної суми заборгованості в повному обсязі.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» через систему «Електронний суд» подало до суду заяву від 28.06.2024 вих. № 01/39362 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач враховуючи здійснені відповідачем оплати основної суми боргу та висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1359/22 щодо встановлення правомірності нарахування та заявлення до стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7948917,21 грн. інфляційних втрат та 6565932,02 грн. 3% річних.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду: 1. Заяву від 22.07.2024 (вх. № суду 7849/24 від 22.07.2024) про розстрочення виконання рішення, в якій у випадку прийняття судом рішення щодо наявності підстав для задоволення позову ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» просить розстрочити виконання рішення суду в цій частині строком на один рік рівними щомісячними платежами; 2. Заперечення від 14.08.3024 (вх. № суду 8826 від 14.08.2024) на заяву про зменшення позовних вимог; 3. Додаткові пояснення від 14.08.2024 (вх. № суду 8825/24 від 14.08.2024), в яких відповідач не визнає порядок визначення деяких періодів розрахунку нарахованих позивачем 3 % річних, початок прострочення яких припадають на вихідні дні. Відповідач вважає, що перебіг прострочення грошових зобов`язань повинно обраховуватися з наступного робочого дня, що буде узгоджуватися з висновком Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

В судовому засіданні, призначеному на 20.08.2024, дослідивши заяву позивача від 28.06.2024 вих. № 01/39362 про зменшення розміру позовних вимог, суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні представників сторін з приводу зазначеної заяви, постановив протокольну ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання від 20.08.2024, якою прийняв до розгляду заяву позивача від 28.06.2024 вих. № 01/39362 про зменшення розміру позовних вимог та розглядатиме позовні вимоги в редакцій викладеній у даній заяві.

За таких обставин, на розгляді суду є вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 7948917,21 грн. інфляційних втрат та 6565932,02 грн. 3% річних.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 20.08.2024, яка відображена в протоколі судового засідання від 20.08.2024, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.10.2024 о 11:30.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» через систему «Електронний суд» подало до суду заперечення від 07.10.2024 (вх. № суду 11016 від 07.10.2024) на заяву про розстрочення виконання рішення.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2024, яка відображена в протоколі судового засідання від 08.10.2024 відкладено судове засідання по справі на 12.11.2024 о 11:50.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду додаткові пояснення від 11.11.2024 (вх. № суду 12684 від 11.11.2024).

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» через систему «Електронний суд» подало до суду додаткові пояснення від 11.11.2024 (вх. № суду 12657/24 від 11.11.2024)

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 12.11.2024, яка відображена в протоколі судового засідання від 12.11.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2024 о 14:30.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду додаткові пояснення від 26.11.2024 (вх. № суду 13419/24 від 26.11.2024).

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви від 28.06.2024 вих. № 01/39362 про зменшення розміру позовних вимог та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив та додаткових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0204-02024 (надалі договір), відповідно до умов якого позивача ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі послуга), а відповідач користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору (п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022).

Згідно з п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022, сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

Згідно з п. 4.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Пунктом 4.2 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 визначено, що планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю.

Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022).

Відповідно до умов п. 5.2 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: 1 платіж до 17.00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму: 2 платіж до 10 числа розрахункового місяця, 3 платіж до 15 числа розрахункового місяця, 4 платіж до 20 числа розрахункового місяця, 5 платіж до 25 числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 5.5 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).

Пунктом 5.8 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 усі суми, що підлягають оплаті/поверненню за цим договором, здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі на банківські рахунки сторін, що зазначені у цьому договорі.

У відповідності до п. 9.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю.

Пунктом 9.4 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022 визначено, що рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною, зокрема, якщо електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначав, що він на виконання умов договору в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року включно виконав свої зобов`язання та надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на суму 783469138,05 грн., що підтверджується актами приймання-передачі послуг: від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023 від 31.10.2023, актами коригування: від 16.06.2023, від 17.07.2023, від 18.08.2023, від 20.10.2023, копії яких наявні в матеріалах справи.

Для оплати наданих послуг позивачем були виставлені наступні рахунки-фактури: від 30.05.2023 № 0204-02024 30/05/2023, від 05.06.2023 № 0204-02024 05/06/2023, від 09.06.2023 № 0204-02024 09/06/2023, від 15.06.2023 № 0204-02024 15/06/2023, від 20.06.2023 № 0204-02024 20/06/2023, від 29.06.2023 № 0204-02024 29/06/2023, від 05.07.2023 № 0204-02024 05/07/2023, від 10.07.2023 № 0204-02024 10/07/2023, від 14.07.2023 № 0204-02024 14/07/2023, від 20.07.2023 № 0204-02024 20/07/2023, від 28.07.2023 № 0204-02024 28/07/2023, від 04.08.2023 № 0204-02024 04/08/2023, від 10.08.2023 № 0204-02024 10/08/2023, від 15.08.2023 № 0204-02024 15/08/2023, від 18.08.2023 № 0204-02024 18/08/2023, від 29.08.2023 № 0204-02024 29/08/2023, від 05.09.2023 № 0204-02024 05/09/2023, від 11.09.2023 № 0204-02024 11/09/2023, від 15.09.2023 № 0204-02024 15/09/2023, від 20.09.2023 № 0204-02024 20/09/2023, від 27.09.2023 № 0204-02024 27/09/2023, від 09.10.2023 № 0204-02024/09/10/2023, від 10.10.2023 № 0204-02024 10/10/2023, від 16.10.2023 № 0204-02024 16/10/2023, від 20.10.2023 № 0204-02024 20/10/2023, копії яких наявні в матеріалах справи.

На підтвердження надіслання відповідачу актів приймання-передачі послуг, актів коригування рахунків позивачем надано до матеріалів справи витяги з Сервісу «АСКОД».

Разом з тим, відповідач всупереч умов укладеного між сторонами договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з передачі електричної енергії в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року включно в строки визначені договором, допустивши прострочення грошових зобов`язань.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з передачі електричної енергії у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 03.06.2023 по 30.01.2024 складають 7948917,21 грн. та 3% річних за загальний період прострочення з 03.06.2023 по 30.01.2024 складають 6565932,02 грн.

Відповідач не визнає порядок визначення наступних періодів розрахунку нарахованих позивачем 3 % річних: за рахунком-фактурою № 0204-02024 30/05/2023 від 30.05.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 03.06.2023; за рахунком-фактурою № 0204-02024 05/06/2023 від 05.06.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 11.06.2023; за актом приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії за червень 2023 від 30.06.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 16.07.2023; за рахунком-фактурою № 0204-02024 10/07/2023 від 10.07.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 16.07.2023; за рахунком-фактурою № 0204-02024 18/08/2023 від 18.08.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 26.08.2023; за актом приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії за серпень 2023 від 31.08.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 16.09.2023; за рахунком-фактурою № 0204-02024 11/09/2023 від 11.09.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 16.09.2023; за рахунком-фактурою № 0204-02024 16/10/2023 від 16.10.2023 позивач визначив період для нарахування 3 % річних починаючи з 21.10.2023. При цьому, 03.06.2023, 11.06.2023, 16.07.2023, 26.08.2023, 16.09.2023, 21.10.2023 вихідні дні, а тому початком перебігу прострочення грошових зобов`язань повинно обраховуватися з наступного робочого дня, що буде узгоджуватися з висновком Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. Відтак, сума нарахованих 3 % річних з урахуванням вищезазначеного, за розрахунком відповідача становить 6499211,47 грн., а не 6565932,02 грн., як визначено позивачем.

Крім того, відповідач просить суд врахувати висновок Верховного Суду у постанові від 09.11.2022 по справі № 904/5899/21 щодо початку перебігу строку для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день щодо аналогічного договору ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» з іншим постачальником універсальних послуг.

З огляду на вказані підстави вимог та заперечень суд зазначає таке.

Верховний Суд у постановах неодноразово висловлював позицію стосовно того, що з огляду на вимоги частини п`ятої статті 236, статей 86, 237 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. (постанови Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 у справі № 922/1019/18, від 22.11.2023 у справі № 904/464/23).

Відповідно до положень ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 Цивільного кодексу України).

Положення ст. 253 Цивільного кодексу України визначають, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено здійснення оплат з урахуванням «банківського дня» лише щодо першої оплати планового платежу. Решта оплат має здійснюватися відповідачем виключно в межах графіків, без прив`язки до банківських, святкових, робочих чи вихідних днів.

Відповідно до статей 7, 15, 41, 56 Закону України «Про Національний банк України» та з метою розвитку і модернізації платіжної інфраструктури України в системі електронних платежів Національного банку України шляхом запровадження міжнародного стандарту ISO 20022-1:2013 «Фінансові послуги - Універсальна схема повідомлень фінансової індустрії», що був прийнятий міжнародною організацією зі стандартизації, Правління Національного банку України прийняло постанову «Про запровадження міжнародного стандарту ISO 20022 у платіжній інфраструктурі України» від 16.09.2021 № 93, відповідно до якої Національний банк України з 01 квітня 2023 року запроваджує систему електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП) нового покоління - СЕП-4.0 та не використовує діюче покоління СЕП - СЕП-3.3 для виконання міжбанківських платіжних операцій; банки України, Державна казначейська служба України, Національний депозитарій України з 01 квітня 2023 року виконують міжбанківські платіжні операції через СЕП-4.0, у якій забезпечено можливість цілодобового режиму роботи 24/7 без зупинення роботи СЕП із виконання міжбанківських платіжних операцій.

Таким чином, з 01.04.2023 року в Україні скасовано поняття «банківський день».

Враховуючи платіжні функції банківських установ, а також те, що на момент настання зобов`язання відповідача по оплаті наданих послуги з передачі електричної енергії в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року включно скасовано поняття «банківський день», беручи до уваги те, що відповідно до умов договору (п. 5.8 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2022) сторонами погоджено безготівкову форму оплати на банківські рахунки сторін договору, то строк виконання зобов`язання по сплаті наданих послуг з передачі електричної енергії повинно було бути здійснено відповідачем визначеним договором наступним чином: 1 платіж до 17.00 другого банківського дня розрахункового місяця (тобто до 17.00 другого календарного дня розрахункового місяця) у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму: 2 платіж до 10 числа розрахункового місяця, 3 платіж до 15 числа розрахункового місяця, 4 платіж до 20 числа розрахункового місяця, 5 платіж до 25 числа розрахункового місяця.

За вказаних обставин, посилання відповідача на те, що 03.06.2023, 11.06.2023, 16.07.2023, 26.08.2023, 16.09.2023, 21.10.2023 вихідні дні, а тому початок періоду прострочення повинно обраховуватися з наступного робочого дня є безпідставним, та таким, що не узгоджується з наведеними вище положеннями.

Судову практику, на яку посилається відповідач в поданих до суду процесуальних документах щодо початку перебігу строку для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, суд не приймає до уваги при вирішенні даного спору, з огляду на те, що зазначені відповідачем постанови Верховного Суду були прийняті до запровадження міжнародного стандарту ISO 20022 у платіжній інфраструктурі України, а відтак не можуть бути застосовані судом до спірних правовідносин.

Щодо посилань відповідача на те, що наказом ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» «Про баланс робочого часу на 2023 рік» від 20.01.2023 № 5 на товаристві відповідача встановлено 5-ти денний робочий тиждень із двома вихідними в суботу та неділю з режимом роботи з 08:00 до 17:00 та по п`ятницях з 08:00 до 15:45, отже, враховуючи режим роботи Товариства та гарантії трудових прав працівників, зобов`язання, строк якого починається у вихідні дні, не може бути виконано, а тому позивач безпідставно обраховує початок перебігу строків для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, починаючи з вихідного дня, що свідчить про незаконність їх нарахування, то суд зазначає таке.

Умови укладеного між сторонами договору не стоять в залежності та не передбачають тотожності банківського дня з робочим часом та робочими днями встановленими на товаристві відповідача.

Відповідач виконуючи свої договірні зобов`язання, які передбачають здійснення першого платежу до 17.00 другого банківського дня розрахункового місяця, мав і повинен був врахувати те, що з 01.04.2023 року в Україні скасовано поняття «банківський день» та можливість цілодобового режиму роботи 24/7 із виконання міжбанківських платіжних операцій.

Відтак посилання відповідача на те, що зобов`язання строк якого починається у вихідні дні, не може бути виконано у зв`язку з запровадженим наказом ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» «Про баланс робочого часу на 2023 рік» від 20.01.2023 № 5 режимом роботи Товариства відповідача, є безпідставними та необґрунтованими.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, беручи до уваги наведені вище положення законодавства України, суд зазначає, що здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідач зазначає, що нарахування позивачем заявлених до стягнення сум у період з 24.02.2022 по дату звернення до суду є безпідставним, у зв`язку з наявністю документально засвідчених та підтверджених дій форс-мажорних обставин за договором № 0204-02024.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо це є результатом дії форс мажорних обставин. Якщо внаслідок дії форс мажорних обставин (техногенного/природного/соціально-політичного/військового характеру), унеможливлюється виконання будь-якою стороною зобов`язань за договором, така сторона повинна невідкладно повідомити у письмовій формі про це іншу сторону. Неповідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним договором зобов`язань, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань. Термін виконання зобов`язань за цим договором у разі форс-мажорних обставин відкладається на строк дії таких обставин.

Листом ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» повідомило, в т.ч. ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» про виникнення форс мажорних обставин за договірними зобов`язання.

Листом ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» повідомило ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» щодо неможливості виконання зобов`язань за договором через настання форс-мажорних обставин. Разом з листом на адресу позивача відповідачем також було направлено копію повідомлення Торгово-промислової палати від 28.02.2022 року №2024/02/0-7/1.

На підтвердження настання форс-мажорних обставин саме за договором № 0204- 02024, відповідач до відзиву на позовну заяву надав сертифікат № 3200-22-1637 Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 30.11.2022 № 237/03.23. Відповідно до вказаного сертифікату Київська обласна (регіональна) торгово-промислова палата зазначила, що засвідчує Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили: військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стан, призупинення діяльності на тимчасово окупованих територіях, протиправні дії третіх осіб щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: оплачувати послуги з передачі електричної енергії, у термін з 24.02.2022 за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0204-02024 від 01.01.2019, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго». У вказаному сертифікаті вказано період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 24 лютого 2022 року, дата закінчення: тривають на 30 листопада 2022 року.

Дослідивши наданий відповідачем Сертифікат № 3200-22-1637 від 31.11.2022 Київської обласної (регіональної) ТПП, суд зазначає, що він не містить об`єктивних та реальних причин неможливості виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, не доводить причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Вказаний сертифікат від 31.11.2022 не містить доказів наявності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0204-02024 щодо неможливості виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг з передачі електричної енергії у спірному періоді липень 2023 жовтень 2023 року.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 та від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Саме лише твердження відповідача та доданий до матеріалів справи Сертифікат №3200-22-1637 від 31.11.2022 про те, що невиконання грошових зобов`язань з оплати наданих послуг з передачі електричної енергії у встановлений договором строк сталося з причин настання форс-мажорних обставин та пов`язано з військовою агресією рф проти України та введенням воєнного стану є необґрунтованими, позаяк форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Саме по собі посилання відповідача на воєнний стан та наявність листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання перед позивачем у встановлений договором строк.

За огляду на зазначене, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено тих обставин, на які він посилається у якості підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» через систему «Електронний суд» подало до суду заяву від 22.07.2024 (вх. № суду 7849/24 від 22.07.2024) про розстрочення виконання рішення, в якій у випадку прийняття судом рішення щодо наявності підстав для задоволення позову ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» просить розстрочити виконання рішення суду в цій частині строком на один рік рівними щомісячними платежами.

Вказана заява мотивована тим, що: 1) прострочення викликане недосконалістю нормативно-правового регулювання, позаяк на ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» згідно угод з державними підприємствами учасниками ринку, що направлені на виконання функцій постачальника універсальних послуг, покладені зобов`язання щодо здійснення авансових платежів та попередньої оплати до початку розрахункового періоду, а кошти від споживачів за типовими договорами відповідач має право вимагати в споживачів через 1,5 (півтора) місяця після початку розрахункового періоду; 2) відсутні докази завдання позивачу збитків, чи несення додаткових витрат у зв`язку з неоплатою ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» заявлених у справі № 911/3339/23 інфляційних втрат та 3 % річних 3) наявним боргом (станом на 01.07.2022) ДП «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» перед відповідачем у розмірі 957 596, 63 тис. грн., а також заборгованість споживачів перед ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» у розмірі 477 335,13 тис. грн., що об`єктивно унеможливлюють вчасне виконання договірних зобов`язань відповідача перед позивачем; 4) введений в Україні воєнний стан негативно вплинув на господарську діяльність. З огляду на повномасштабну війну рівень оплат споживачами вартості отриманої електричної енергії катастрофічно знизився, що змусило ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» здійснювати закупівлю електричної енергію, в тому числі за кредитні кошти; 5) введена постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 р. «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» повна заборона відключення населення за неоплату фактично наданих житлово-комунальних послуг призвела до того, що побутові споживачі умисно не оплачують вартість отриманих житлово-комунальних послуг, розуміючи той факт, що такі послуги будуть надані за будь-яких умов без застосування до них процедури припинення їх надання та без нарахування будь-яких санкції. Вказане призвело до численного збільшення дебіторської заборгованості ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» за надані послуги з постачання електричної енергії споживачам.

Вказані обставини та стягнення нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язання, призведе до неможливості подальшого виконання відповідачем договірних зобов`язань і набуття учасником ринку електроенергії статусу «дефолтний» (таким, що не може виконувати власні зобов`язання на ринку електроенергії, в тому числі і щодо виконання функцій постачальника універсальних послуг та постачання електричної енергії населенню та малим непобутовим споживачам на території Київської області). Заявлені до стягнення суми за прострочення виконання та їх одночасне повне погашення є занадто великими та спричинять фінансовий тягар для ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК».

Позивач заперечує проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду у даній справі, з мотивів того, що відповідач не довів факт неможливості виконання рішення чи його істотне ускладнення. Відповідач не надав доказів відсутності на його рахунках коштів для виконання рішення. Позивач зазначає, що у своїй заяві відповідач не стверджує, що на його рахунках відсутні кошти, і не вказує будь-яких обставин чи законодавчих заборон, які би перешкоджали йому перерахувати наявні в нього кошти позивачу на виконання рішення суду. Більше того, згідно з публічно доступними даними Єдиного реєстру боржників на веб-сайті Міністерства юстиції України (https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) (за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень на відповідному сайті https://asvpweb.minjust.gov.ua/) щодо відповідача не вчиняються виконавчі дії в жодному виконавчому провадженні. Отже, відповідач має можливість виконувати судові рішення, відсутні будь-які ознаки і докази його неплатоспроможності. Відповідач бездоказово стверджує про свій «скрутний фінансовий стан», при цьому не надав ні фінансової звітності, ні довідок про залишки коштів на його рахунках, ні інших доказів таких обставин. До того ж, відповідно до ст. 331 ГПК України фінансовий стан відповідача не є підставою для розстрочення виконання рішення. Твердження відповідача про заборгованість перед ним інших осіб теж не підтверджені жодними доказами. За наявності такої дебіторської заборгованості відповідач стягує її в порядку, передбаченому законодавством, у тому числі у відповідних судових справах. Це не спростовує необхідність і можливість виконання судового рішення у справі № 911/3339/23, підстави для відстрочення якого відсутні. НЕК «Укренерго» як адміністратор розрахунків оприлюднює на власному вебсайті фінансові результати розрахунків на балансуючому ринку. Так, станом на 20.09.2024 загальний розмір заборгованості учасників балансуючого ринку перед НЕК «Укренерго» складає понад 34,5 мільярда гривень (Балансуючий ринок та врегулювання небалансів | НЕК «УКРЕНЕРГО» (ua.energy)). Несплата боржниками вказаних коштів спричиняє тяжкий фінансовий стан позивача і унеможливлює своєчасні розрахунки з контрагентами, адже за рахунок відповідних коштів мали здійснюватись виплати учасникам балансуючого ринку відповідно до ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії». Це приводить до стягнення контрагентами з позивача боргів та надзвичайно великих сум штрафних санкцій, процентів річних та інфляційних втрат, що, у свою чергу, завдає позивачу додаткових збитків і погіршує його фінансово-економічне становище.

Розглянувши подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» від 22.07.2024 (вх. № суду 7849/24 від 22.07.2024) про розстрочення виконання рішення в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Необхідною умовою для надання розстрочки виконання рішення суду є винятковий випадок та наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем не доведено, що ненадання йому розстрочки виконання рішення суду у даній справі призведе до негативних наслідків для його підприємства чи загрозу банкрутства, не доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідач не надав суду доказів відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Суд також враховує, що провадження у даній справі було відкрито в листопаді 2023 року, що свідчить про наявність у відповідача достатнього часу з погашення заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних. Надання в даному випадку часу для виконання рішення у даній справі шляхом розстрочення його виконання строком на один рік рівними щомісячними платежами буде несправедливим до позивача, який так само здійснює свою господарську діяльність в умовах воєнного стану.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» від 22.07.2024 (вх. № суду 7849/24 від 22.07.2024) про розстрочення виконання рішення.

Посилання відповідача на те, що позивач передчасно звернувся до суду із даним позовом не намагаючись вирішити розбіжності шляхом переговорів, адже вжиття досудового врегулювання спору передбачено нормами та положеннями спеціального законодавства, зокрема типовим договором про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються з огляду на таке.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про погашення заборгованості та нарахованих сум інфляційних втрат, 3% річних, є правом, а не обов`язком сторони та не позбавляє особу права звернутися до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості та нарахованих за час прострочення сум інфляційних втрат, процентів річних.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач порушив строки виконання зобов`язання щодо здійснення оплати за фактичний та плановий обсяг наданих послуг з передачі електричної енергії за період червень 2023 жовтень 2023 року у встановлений договором строк, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 7948917,21 грн. інфляційних втрат, 6565 932,02 грн. 3 % річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення 7948917,21 грн. інфляційних втрат, 6565932,02 грн. 3 % річних задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (вул. Київська, 8В, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08132, ідентифікаційний код 42094646) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100 (сім мільйонів дев`ятсот сорок вісім тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 21 коп. інфляційних втрат, 6565932 (шість мільйонів п`ятсот шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн. 02 коп. 3 % річних, 217722 (двісті сімнадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 74 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» від 22.07.2024 (вх. № суду 7849/24 від 22.07.2024) про розстрочення виконання рішення відмовити повністю.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 24.01.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк