ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Справа №925/1162/24

м.Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс", м.Дніпро, вул.Новобудівельна,5-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське", Черкаська область, Маньківський район, с.Іваньки, вул.Соборна,3

про стягнення 184270,62 грн,

без участі повноважних представників сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прібіс" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" з вимогою про стягнення 184270,62 грн штрафних санкцій, нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором поставки товару від 21.08.2023 №124-210823, з них:

114372,39 грн пені,

19262,96 грн 3% річних,

50635,27 грн інфляційних втрат,

а також про відшкодування судових витрат в сумі 12422,40 грн (зокрема: 2422,40 грн судового збору, 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу).

Ухвалами суду: від 25.09.2024 відкрито провадження у справі ат призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання 29.10.2024; від 30.09.2024 у задоволенні клопотання позивача від 30.09.2024 (вх.суду №15053/24 від 30.09.2024) про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" відмовлено з огляду на відсутність у Господарському суді Черкаської області вільних технічних майданчиків для проведення судового засідання об 11:00 год. 29.10.2024 в режимі відеоконференцзв`язку; від 29.10.2024 задоволено клопотання позивача, проведення судового засідання відкладено на 13.11.2024; від 13.11.2024 задоволено клопотання відповідача, проведення судового засідання відкладено на 10.12.2024.

Учасники справи (позивач та відповідач) були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього судового засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили.

До дня судового засідання від позивача та відповідача надійшли клопотання від 10.12.2024 вх.суду №№19017/24 та №18941/24 (відповідно) про розгляд справи без участі їхніх представників на підставі наявних у справі матеріалів.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення без їх проголошення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" 1160802,71 грн, зокрема: 1014791,87 грн боргу, 101479,19 грн штрафу, 40861,72 грн пені, 3669,93 грн 3% річних, 17412,04 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалюючи рішення, суд встановив наступні обставини:

"3.1.1. 21.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРІБІС" (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЗЕНЗЕЛІВСЬКЕ" (покупець) уклали договір поставки №1224-210823, згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві добриво складне мінеральне NP 12:24, біг-бег 0,95 т, партіями згідно специфікацій, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (а.с. 11-14).

Відповідно до умов договору сторони домовилися: п. 2.1 найменування товару, код УКТ ЗЕД, одиниці виміру, кількість товару та ціна, вид упаковки, умови (базис) поставки зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору; п.3.1 постачальник здійснює поставку покупцю товару (частини), зазначеного у специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки, зазначених в специфікації, згідно ІНКОТЕРМС Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2020 року); п.3.2 поставка товару, зазначеного у кожній окремій специфікації, відбувається на підставі заявок покупця, які надаються постачальнику в письмовій (електронній) формі з обов`язковим зазначенням: найменування покупця; реквізити договору про поставку товару; найменування товару, вид упаковки; кількість товару; строк (термін) поставки; умови поставки; найменування отримувача та його поштова адреса; найменування та код станції призначення (в разі перевезення товару залізничним транспортом, при умові, що передачу товару перевізникові має здійснити постачальник); код отримувача; адреса місця призначення, куди має бути поставлено товар; п.3.3 постачальник передає покупцеві товар протягом строку дії договору, згiдно з наданими покупцем заявок; п.3.5 заявка покупця є невід`ємною частиною договору і документом, що підтверджує наміри покупця у отриманні партії товару, зазначеного у кожній окремій специфікації; п.3.6 заявка надсилається покупцем постачальнику рекомендованим листом або надсилається покупцем постачальнику за допомогою факсимільного зв`язку чи електронної пошти; п.5.1 ціна товару зазначається у специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору; п.5.2 загальна сума договору складається з арифметичних сум відповідних специфікацій. Загальна сума договору може змінюватись шляхом підписання сторонами додаткових угод. При цьому загальна сума даного договору визначається як арифметична сума вартості товару, передбаченого у всіх специфікаціях, підписаних до даного договору; п.5.3 покупець здійснює оплату за товар на умовах попередньої оплати 100% на підставі виставленого постачальником рахунку (ів) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до 22.08.2023 включно. Про факт отримання кожного рахунку, направленого покупцю на його електронну скриньку, останній повинен невідкладно повідомити електронним листом направленим на електронну скриньку постачальника. Специфікацією сторони можуть визначити інший порядок, строк, умови оплати відповідної партії товару; п.5.6 днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата здійснюється в національній валюті України у гривнях; п.6.7 у разі порушення строків оплати по договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення; п.10.15 Електронний документообіг. Цей договір, додатки до нього, рахунки на оплату, видаткові накладні, листування та інші документи, які мають відношення до даного договору, можуть підписуватись як в письмовій, так і в електронній формі та мають однакову юридичну силу. Моментом підписання електронного документа є використання сторонами кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Сторони домовились, що електронні документи, підписані кваліфікованим електронним підписом, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до суду як належні докази та визнаються рівнозначними документами, що складаються на паперовому носію. Підтвердження передачі (відправлення, отримання тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного приймання-передачі таких документів уповноваженими особами Сторін і не вимагає додаткового доказування. Сторони погоджуються, що використання кваліфікованого електронного підпису достатньо для забезпечення конфіденційності інформаційної взаємодії сторін щодо захисту від несанкціонованого доступу та безпеки обробки інформації, а також підтвердження того, що: електронний документ надходить від сторони, яка його передала (підтвердження авторства документа, ідентифікація сторони); електронний документ не зазнав змін під час інформаційної взаємодії сторін. Електронне листування та обмін електронними документами здійснюється через підтверджені сторонами e-mail адреси вказані в реквізитах сторін договору, сервіси для обміну електронних документів (Paperless, Сота, Вчасно, M.E.Doc тощо) прирівнюється до письмового та не потребує затвердження на матеріальних носіях, папері. Датою підписання документа є дата, визначена у документі. Електронні повідомлення та електронні документи вважаються отриманими сторонами на наступний робочий день з 00 год. 00 хв. за київським часом, після їх надсилання відповідно до умов та реквізитів договору, незалежно від того, чи вони відкриті або прочитані іншою стороною до цього часу; п.10.16 підписавши цей договір представники сторін підтверджують, що відповідно до законодавства та установчих документів мають право та відповідні повноваження на укладання та підписання даного договору. Сторони підтверджують, що укладання договору відповідає справжнім намірам сторін, яке ґрунтується на правильному розумінні предмета та наслідків щодо його виконання; п.11.1 даний договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31 грудня 2023 року, а у частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

3.1.2. На виконання умов договору сторони підписали електронними цифровими підписами та скріпили електронними печатками в онлайн-сервісі електронного документообігу специфікації, які є невід`ємною частиною договору:

- № 1 від 21.08.2023, зокрема: найменування товару добриво складне мінеральне NP 12:24, біг-бег 0,95 т, код УКТ ЗЕД , у кількості 19,95 тон, ціна за одиницю товару 22700,04 грн (з ПДВ), вартістю 452865,80 грн (у тому числі ПДВ 20%), умови (базис) поставки товару: EXW, склад Продавця, м. Липовець. Строк поставки: до 23.08.2023 включно. Загальна вартість товару, який поставляється по даній специфікації складає 452865,80 грн (у тому числі 75477,63 грн 20% ПДВ) (а.с. 14 на звороті).

На виконання договору за специфікацію №1 позивач поставив товар на підставі видаткової накладної №227 від 23.08.2023 та товарно-транспортної накладної №227 від 23.08.2023 на загальну суму 452865,80 грн (а.с.17-18), а відповідач прийняв товар та 22.08.2023 сплатив позивачу 452865,80 грн за поставлений товар, що підтверджується випискою АТ ОТП Банк за 22.08.2023 (а.с.16);

- №2 від 21.09.2023, зокрема: найменування товару добриво складне мінеральне NP 12:24, біг-бег 0,95 т, код УКТ ЗЕД , у кількості 46,55 тон, ціна за одиницю товару 21800,04 грн (з ПДВ), вартістю 1014791,87 грн (у тому числі 20% ПДВ); умови (базис) поставки товару: EXW, склад Продавця, с.Звиняче.

Відповідно до пункту 4 специфікації №2 від 21.09.2023 сторони передбачили умови оплати: покупець здійснює оплату за товар частинами на підставі виставленого постачальником рахунку(ів) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до 15.11.2023 включно за наступним графіком: 144970,00 грн до 02.10.2023; 144970,00 грн до 09.10.2023; 144970,00 грн до 16.10.2023; 144970,00 грн до 23.10.2023; 144970,00 грн до 30.10.2023; 144970,00 грн до 06.11.2023; 144970,00 грн до 20.11.2023.

Про факт отримання кожного рахунку, направленого покупцю на його електронну скриньку, останній повинен невідкладно повідомити електронним листом, направленим на електронну скриньку постачальника. Специфікацією сторони можуть визначити інший порядок, строк, умови оплати відповідної партії товару. У разі порушення строків оплати по Договору більше ніж на 14 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Строк поставки: до 28.09.2023 включно (пункт 5 специфікації №2 від 21.09.2023).

3.1.3. На виконання договору за специфікацією №2 від 21.09.2023 позивач у сервісі електронного документообігу виставив відповідачу рахунок на оплату товару №213 від 21.09.2023 на суму 1014791,87 грн (в тому числі 20%ПДВ) (а.с. 20) та поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 1014791,87 грн, зокрема, за видатковими накладними №278 від 22.09.2023 вартістю 538460,99 грн; №293 від 28.09.2023 вартістю 476330,88 грн (а.с.21-22) та товарно-транспортними накладними №278 від 22.09.2023, №293 від 28.09.2023 (а.с. 23-24), які підписані електронними цифровими підписами уповноважених представників сторін та скріплено електронними печатками сторін в онлайн-сервісі електронного документообігу без будь-яких зауважень і застережень.

3.1.4. 29.11.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією №2911-2, у якій просив у п`ятиденний строк від дня отримання даної претензії сплатити 1014791,87 грн боргу за поставлений товар за договором поставки та штраф у розмірі 101 479,19 грн на банківські реквізити, вказані у договорі (а.с.25-26) з доказами відправлення на електронну пошту відповідача (а.с.28). /.../

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору поставки товару;

4.5.2. позивач виконав свій обов`язок у зобов`язанні та поставив відповідачу товар на підставі специфікацій №1 від 21.08.2023 вартістю 452865,80 грн за видатковою накладною і товарно-транспортною накладною №227 від 23.08.2023, та №2 від 21.09.2023 вартістю 1014791,87 грн за двома видатковими накладними та товарно-транспортними накладними №278 від 22.09.2023 і №293 від 28.09.2023;

4.5.3. відповідач зобов`язання з оплати товару виконав частково за специфікацією №1 та сплатив позивачу 452865,80 грн;

4.5.4. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за специфікацією №2 становить 1014791,87 грн;

4.5.5. прострочення виконання грошового зобов`язання настало 03.10.2023. /.../

6.19. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 1014791,87 грн за поставлений товар суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.20. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.21. 22 та 28.09.2023 позивач поставив відповідачу товар на підставі двох видаткових накладних і товарно-транспортних накладних, який відповідач зобов`язаний оплатити за графіком, вказаним у пункті 4 специфікації №2. Відповідач за поставлений позивачем товар не сплатив.

6.22. З 03.10.2023, 10.10.2023, 17.10.2023, 24.10.2023, 31.10.2023, з 07.11.2023, 21.11.2023 розпочався відлік строку прострочення виконання зобов`язання відповідачем зі сплати за поставлений товар вартістю 1014791,87 грн, відповідно до встановленого розміру платежу у розмірі 144970,00 грн. /.../

6.29. Відповідно до пункту 6.7 договору у разі порушення строків оплати по договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

6.30. Звертаючись із позовом, позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 40861,72 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за період з 03.10.2023 по 07.12.2023 включно на підставі п. 6.7 договору поставки (9150,98 грн з 03.10.2023 по 07.12.2023 (3812,91 грн за період з 03.10.2023 по 26.10.2023 за 24 дні (144970,00 (сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 24 днів (прострочення) : 100) + 5338,07 грн за період з 27.10.2023 по 07.12.2023 за 42 дні (144970,00 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 8038,88 грн за період з 10.10.2023 по 07.12.2023 за 59 днів (2700,81 грн за період з 10.10.2023 по 26.10.2023 за 17 днів (144970,00 (сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 17 днів (прострочення) : 100) + 5338,07 грн за період з 27.10.2023 по 07.12.2023 за 42 дні (144970,00 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 6926,79 грн за період з 17.10.2023 по 07.12.2023 за 52 дні (1588,71 грн за період з 17.10.2023 по 26.10.2023 за 10 днів (144970,00 (сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 10 днів (прострочення) : 100) + 5338,07 грн за період з 27.10.2023 по 07.12.2023 за 42 дні (144970,00 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 5814,69 грн за період з 24.10.2023 по 07.12.2023 за 45 днів (476,61 грн за період з 24.10.2023 по 26.10.2023 за 3 дні (144970,00 (сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100) + 5338,07 грн за період з 27.10.2023 по 07.12.2023 за 42 дні (144970,00 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 4829,69 грн за період з 31.10.2023 по 07.12.2023 за 38 днів (144970,00 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 38 днів (прострочення) : 100) + 3940,01 грн за період з 07.11.2023 по 07.12.2023 за 31 день (144970,00 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 31 днів (прострочення) : 100) + 2160,68 грн за період з 21.11.2023 по 07.12.2023 за 17 днів (144971,87 (сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 17 днів (прострочення) : 100).

6.31. Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позивач виконав розрахунок правильно на підставі п. 6.7 до договору поставки та розміру боргу.

6.32. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 40861,72 грн пені за період з 03.10.2023 по 07.12.2023 суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.33. Відповідно до п. 4 специфікації №2 від 21.09.2023 до договору поставки покупець здійснює оплату за товар частинами на підставі виставленого постачальником рахунку (ів) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до 15.11.2023 включно за наступним графіком: 144970,00 грн до 02.10.2023; 144970,00 грн до 09.10.2023; 144970,00 грн до 16.10.2023; 144970,00 грн до 23.10.2023; 144970,00 грн до 30.10.2023; 144970,00 грн до 06.11.2023; 144970,00 грн до 20.11.2023.

6.34. У разі порушення строків оплати по Договору більше ніж на 14 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

6.35. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання зі сплати за поставлений товар від суми кожного простроченого платежу за 14 календарних днів позивач нарахував 101479,19 грн штрафу відповідно до п. 4 специфікації №2 21.09.2023 до договору поставки (14497,00 грн х 6 (прострочених платежів більше 14 календарних днів за графіком сплати, вказаному у п.4 специфікації №2) (144970,00 грн (сума боргу) : 100 х 10), стягнення яких становить предмет решти майнових вимог позивача до відповідача.

6.36. Суд, перевіривши розрахунок штрафу, дійшов висновку, що позивач виконав розрахунок правильно на підставі п. 4 специфікації №2 21.09.2023 до договору поставки та розміру боргу.

6.37. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 101479,19 грн штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.38. За прострочення виконання грошового зобов`язання за договором на суму боргу позивач нарахував 3669,93 грн- 3% річних, стягнення яких становить предмет решти майнових вимог позивача до відповідача.

6.39. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

6.40. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

6.41. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.42. Отже, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

6.43. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.44. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.45. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

6.46. За розрахунком позивача відповідач за прострочення виконання грошового зобов`язання повинен сплатити 3669,93 грн 3% річних за період з 03.10.2023 по 07.12.2023 включно (786,41 грн за період з 03.10.2023 по 07.12.2013 за 66 днів (144970,00 (сума боргу x 3 % x 66 (днів прострочення) : 365 : 100) + 703,01 грн за період з 10.10.2023 по 07.12.2023 за 59днів (144970,00 (сума боргу) x 3 % x 59 (днів прострочення) : 365 : 100) + 619,60 грн за період з 17.10.2023 по 07.12.2023 за 52 дні (144970,00 (сума боргу) x 3 % x 52 (дні прострочення) : 365 : 100) + 536,19 грн за період з 24.10.2023 по 07.12.2023 за 45 днів (144970,00 (сума боргу) x 3 % x 45 (днів прострочення) : 365 : 100) + 452,78 грн за період з 31.10.2023 по 07.12.2023 за 38 днів (144970,00 (сума боргу) x 3 % x 38 (днів прострочення) : 365 : 100) + 369,38 грн за період з 07.11.2023 по 07.12.2023 за 31 день (144970,00 (сума боргу) x 3 % x 31 (день прострочення) : 365 : 100) + 202,56 грн за період з 21.11.2023 по 07.12.2023 за 17 днів (144971,87 (сума боргу) x 3 % x 17 (днів прострочення) : 365 : 100).

6.47. Суд установив, що поданий позивачем розрахунок 3% річних відповідає сумі боргу та періоду прострочення виконання грошового зобов`язання.

6.48. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 3669,93 грн 3% річних з 03.10.2023 по 07.12.2023 включно за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд визнає обґрунтованими, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 рішення суду від 12.03.2024 у справі №925/45/24 залишено без змін.

29.07.2024 на виконання вказаного рішення видано накази.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" на підставі платіжних інструкцій №656 та №699 здійснено сплату грошових коштів у загальному розмірі 1178214,75 грн з призначенням платежу: "Плата згідно договору поставки №1224-210823 від 21.08.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24" (а.с.42-43).

18.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Прібіс" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" з вимогою про стягнення 184270,62 грн штрафних санкцій, нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором поставки товару від 21.08.2023 №124-210823, з них: 114372,39 грн пені за період з 08.12.2023 до 20.05.2024, 19262,96 грн 3% річних за період з 08.12.2023 до 29.07.2024 та 50635,27 грн інфляційних втрат за період з 08.12.2023 до 29.07.2024.

Відповідач у направленому до суду клопотанні від 27.10.2024 (вх.суду №163/24 від 28.10.2024) просив зменшити на 50% розмір пені, 3% річних, інфляційних втрат та витрат на професійну правничу допомогу і пояснив, що

відповідач повністю і в добровільному порядку виконав рішення суду від 12.03.2024 у справі №925/45/24;

позивачем не надано документального підтвердження понесення збитків у зв`язку із простроченням виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого за договором від 21.08.2023 №1224-210823 товару;

відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових витрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів;

з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18;

позивач не скористався процесуальним правом на збільшення розміру позовних вимог до закінчення підготовчого засідання у справі №925/45/24 з метою збільшення періоду, за який він в подальшому може стягнути з відповідача пеню, 3% річних, інфляційні втрати шляхом звернення до суду із окремим позовом;

з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет та підстави позовних вимог, визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співмірності, що суперечить принципу розподілу витрат. Вказане свідчить про наявність підстав для зменшення судом заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50%.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних, заявлених у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням відповідачем виконання грошового зобов`язання, підтвердженого рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст.173 Господарського кодексу України.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст.509 Цивільного кодексу України).

Частиною п`ятою ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24 (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 рішення суду від 12.03.2024) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" задоволено повністю; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" 1160802,71 грн, зокрема: 1014791,87 грн боргу, 101479,19 грн штрафу, 40861,72 грн пені, 3669,93 грн 3% річних, 17412,04 грн витрат зі сплати судового збору (а.с.27).

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість виконання судового рішення.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 року у справі №910/13862/15).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З преамбули статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг проти України", а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" вбачається, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, рішення Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24, яке набрало законної сили у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, має преюдиціальне значення, а встановлені у вказаному судовому акті факти та результат повторного доведення не потребують.

29.07.2024 на виконання вказаного рішення видано накази.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" на підставі платіжних інструкцій від 24.07.2024 №656 та від 30.07.2024 №699 здійснено сплату грошових коштів у загальному розмірі 1178214,75 грн з призначенням платежу: "Плата згідно договору поставки №1224-210823 від 21.08.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24" (а.с.42-43).

Тобто рішення суду від 12.03.2024 у справі №925/45/24 виконано відповідачем у повному обсязі 30.07.2024.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України:

ст.3. Загальними засадами цивільного законодавства є: /../ 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність;

ч.1, 2 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини /.../; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти;

ч.2 ст.16 Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

ч.1 ст.524 Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні;

ст.533. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях;

ст.534. 1. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу;

ст.535. 1. У разі збільшення встановленого законом неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сума, що виплачується за грошовим зобов`язанням фізичній особі (на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, за договором довічного утримання (догляду) та в інших випадках, встановлених договором або законом), пропорційно збільшується;

ст.625. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначене суд, встановивши, що рішенням суду з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення грошову суму і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, а отже, є грошовим зобов`язанням, приходить до висновку щодо наявності між сторонами грошового зобов`язання, яке відповідач належним чином не виконував, що є підставою для стягнення на користь позивача інфляційних втрат, 3% річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24 (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 рішення суду від 12.03.2024), яке набрало законної сили, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього 114372,39 грн пені за період з 08.12.2023 до 20.05.2024, 19262,96 грн 3% річних за період з 08.12.2023 до 29.07.2024 та 50635,27 грн інфляційних втрат за період з 08.12.2023 до 29.07.2024.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат на вказані позивачем суми та періоди за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон", встановив, що останні є правильними.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 114372,39 грн за період з 08.12.2023 до 20.05.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами Господарського кодексу України:

ч.1 ст.216. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором;

ч.1 ст.230. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

ч.1-3 ст.218. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування;

ч.1 ст.218. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання;

ч.6 ст.232. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6.7 договору поставки товару від 21.08.2023 №1224-210823 у разі порушення строків оплати по договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №925/1386/19, приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього строку, але такий строк, з урахуванням положень статей 251, 252 Цивільного кодексу України має бути визначений. При цьому перебіг вказаного строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін.

Згідно із нормами Цивільного кодексу України: строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст.251); строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.252).

У численних постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду суд зазначав, що умова договору про сплату штрафних санкцій за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції, оскільки формулювання "за кожний день прострочення", установлює лише порядок нарахування такої штрафної санкції як пеня, що також дозволяє її відмежувати від неустойки іншого виду, але вказане формулювання жодним чином не визначає період чи строк, за який ця неустойка нараховується. Зазначення в договорі іншого, ніж визначено частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України періоду нарахування штрафних санкцій, може бути здійснено або шляхом відображенням в його умовах конкретного строку нарахування штрафної санкції (на зразок "нараховується протягом року" тощо), або шляхом зазначення додаткових застережень щодо настання певної обставини (на зразок "до повного виконання зобов`язання", "до повної сплати заборгованості", "протягом всього періоду існування прострочення" тощо), які б дозволяли точно встановити момент закінчення строку нарахування неустойки, відмінний від визначеного Господарським кодексом України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також зазначила, що такий підхід до застосування ч.6 ст.232 Господарського кодексу України разом з умовами договору де міститься положення про нарахування штрафних санкцій за кожний день прострочення, відображено й у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/15492/17, від 12.06.2018 у справі №910/4164/17, від 22.11.2018 у справі №903/962/17, ухвалі від 23.01.2024 №911/952/22 і ін.

У постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, зазначив, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч.6 ст.232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відхилив доводи заявника касаційної скарги про необхідність врахування правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.09.2020 у справі №916/1777/19, оскільки дійшов висновку про відсутність підстав для відступлення від висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2019 у справі №904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі №911/634/19 та уточнив правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч.6 ст.232 ГК України.

З урахуванням положень ст.251, 252 ЦК України, суд встановив, що п.6.7 договору поставки товару від 21.08.2023 №1224-210823 не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч.6 ст.232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання", тощо.

Умова, передбачена цим пунктом договору ("за кожен день такого прострочення") не є такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч.6 ст.232 ГК України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що:

в рішенні Господарського суду Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24 судом: відліком строку прострочення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за поставлений товар вартістю 1014791,87 грн визначено 03.10.2023, 10.10.2023, 17.10.2023, 31.10.2023, 07.11.2023, 23.11.2023 (п.4.5.5 та п.6.22 рішення); визнано вимогу позивача про стягнення з відповідача 40861,72 грн пені за період з 03.10.2023 до 07.12.2013 обґрунтованою, спосіб захисту вибраний позивачем належним та ефективним, та задоволено позов у цій частині (п.6.32);

з ухваленням Господарським судом Черкаської області від 12.03.2024 у справі №925/45/24 зобов`язання відповідача з оплати поставленого товару за договором поставки товару від 21.08.2023 №1224-210823 не припинились та тривали до моменту фактичного виконання останнім грошового зобов`язання (30.07.2024),

заявлений у даній справі (925/1162/24) позивачем період для стягнення пені в сумі 114372,39 грн з 08.12.2023 до 20.05.2024 (період 1 з 08.12.2023 до 02.04.2024, період 2 з 08.12.2023 до 09.04.2024, період 3 з 08.12.2023 до 16.04.2024, період 4 з 08.12.2023 до 23.04.2024, період 5 з 08.12.2023 до 30.04.2024, період 6 з 08.12.2023 до 20.05.2024) не перевищує встановленого ч.6 ст.232 ГК України строку нарахування штрафних санкцій;

суд за результатами здійсненної за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон" математичної перевірки поданого позивачем розрахунку пені за період з 08.12.2023 до 20.05.2024 у розмірі 114372,39 грн дійшов висновку, що останній є правильним;

відповідачем підстави нарахування та розрахунки пені не оспорюється, -

суд вважає нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання з оплати товару, поставленого за договором від 21.08.2023 №1224-210823, правомірним, а вимогу про стягнення з відповідача 114372,39 грн пені за період з 08.12.2023 до 20.05.2024 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення у заявленій сумі.

Одночасно суд відхиляє доводи відповідача, викладені у клопотанні від 27.10.2024 (вх.суду №163/24 від 28.10.2024), про наявність підстав для зменшення судом на 50% розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат.

За змістом ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту вищезазначених приписів чинного законодавства вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, необхідно об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з балансу господарського інтересу сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони тощо.

При цьому, зменшення розміру означених вище сум є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Мотивуючи клопотання, відповідач вказав, що:

він у повному обсязі і в добровільному порядку виконав рішення суду від 12.03.2024 у справі №925/45/24;

позивач документального підтвердження понесення збитків у зв`язку із простроченням виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого за договором від 21.08.2023 №1224-210823 товару не надав;

позивач не скористався процесуальним правом на збільшення розміру позовних вимог до закінчення підготовчого засідання у справі №925/45/24 з метою збільшення періоду, за який він в подальшому може стягнути з відповідача пеню, 3% річних, інфляційні втрати шляхом звернення до суду із окремим позовом;

з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

У спірних правовідносинах, пов`язаних з укладенням та виконанням договору поставки товару від 21.08.2023 №1224-210823, позивач і відповідач виступали як господарюючі суб`єкти, і вони несуть відповідний ризик під час здійснення такої господарської діяльності. Зменшення за клопотанням сторони розміру заявлених до стягнення штрафу і пені, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої відповідна санкція застосовується, довести на підставі належних і допустимих доказів, згідно із статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вони не бажали вчинення таких порушень і вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

Проте відповідач в порядку, визначеному процесуальним законом, належних та допустимих доказів наявності істотних чи виняткових обставин, які є підставою для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій/звільнення його від відповідальності у встановленому договором порядку не надав. За наведених обставин, задоволення судом заявленого відповідачем клопотання нівелює сам інститут штрафних санкцій як відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Оцінюючи викладені доводи в сукупності, приймаючи до уваги, що питання зменшення вищенаведених сум грошових коштів не є обов`язком суду, а його правом, і таке право підлягає застосуванню виключно у виняткових випадках, враховуючи заявлений до стягнення розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача від 27.10.2024 (вх.суду №163/24 від 28.10.2024).

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача на корись позивача 184270,62 грн штрафних санкцій, нарахованих за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором поставки товару від 21.08.2023 №124-210823, з них: 114372,39 грн пені, 19262,96 грн 3% річних та 50635,27 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн).

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми понесених ним судових витрат 10000,00 грн, яка підлягає до задоволення з огляду на таке.

08.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прібіс" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Клименко і Партнери" (об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.83). Предметом даного договору є надання об`єднанням усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги клієнту у судових справах за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" про стягнення заборгованості (пені, 3% річних, інфляційного збільшення) за договором поставки №41212-150923-2 від 15.09.2023 та договором поставки №1224-210823 від 21.08.2023 (п.1.1 договору). Клієнт зобов`язався сплатити гонорар об`єднанню в розмірі та в строк окремо погоджені ними (п.2.2 договору). Документом, що підтверджує факт надання послуг (правничої допомоги) за договором у судах першої інстанції /.../ у якому сторонами буде зафіксовано остаточний розмір гонорару, який клієнт зобов`язаний сплатити на користь об`єднання, є підписаний обома сторонами акт приймання-передачі наданих послуг (п.8.3 договору).

26.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прібіс" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Клименко і Партнери" (об`єднання) укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги від 08.08.2024 згідно з пунктом 1 якої сторони обумовили, що за надані послуги (правничу допомогу) у судовій справі №925/1162/24 за позовом ТОВ "Прібіс" до ТОВ "Дзензелівське" про стягнення 184270,62 грн, яка розглядається Господарським судом Черкаської області, що включає в себе: підготовку позовної заяви, підписання та подання позовної заяви з додатками до господарського суду, представництво адвокатами об`єднання інтересів клієнта у судових засіданнях в господарському суді першої інстанції, підготовку та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів та вчинення інших необхідних процесуальних дій, які виникнуть в процесі розгляду господарським судом першої інстанції вказаної справи, клієнт виплачує об`єднанню фіксований гонорар у розмірі 10000,00 грн шляхом оплати на поточний рахунок об`єднання, вказаний у цьому договорі, у строк не пізніше ніж 20 робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням господарського суду Черкаської області у справі №925/1162/24.

На підтвердження понесених витрат в розмірі 10000,00 грн позивачем до заяви про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу від 10.11.2024 (вх.суду №17174/24 від 11.11.2024) додано копії: договору про надання правничої допомоги від 08.08.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Клименко і партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прібіс"; додаткової угоди від 26.09.2024 №2 до договору про надання правничої допомоги від 08.08.2024; акту здачі-приймання наданих послуг від 08.11.2024 №АО-00007 на суму 10000,00 грн; довіреності від 08.01.2022, виданої учаснику-партнеру Адвокатського об`єднання "Клименко і партнери" Уланівському С.Є.; ордеру від 08.08.2024 серії ВТ№1051296, виданого Адвокатським об`єднанням ''Клименко і партнери" адвокату Уланівському С.Є. на представництво інтересів ТОВ "Прібіс"; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.12.2011 №40 на ім`я Уланівського С.Є. (а.с.78-89).

Згідно актом приймання-передачі наданих послуг від 08.11.2024 №АО-00007 виконавцем на виконання зобов`язань за договором про надання правничої допомоги від 08.08.2024 та додаткової угоди від 26.09.2024 №2 надано замовнику наступна професійна правнича допомога у справі №925/1162/24 за позовом ТОВ "Прібіс" до ТОВ "Дзензелівське" про стягнення 184270,62 грн, яка розглядається Господарським судом Черкаської області: підготовка, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки №1224-210823 від 21 серпня 2023 року та додатків до неї; підготовка, підписання та подання до суду заперечень проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат; представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/1162/24 у судовому засіданні 13.11.2024 та у всіх інших судових засіданнях, у разі їх призначення судом кількістю одна послуга вартістю 10000,00 грн без ПДВ. Всього на загальну суму 10000,00 грн (а.с.85).

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.3. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

ч.1 і 2 ст.4. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням;

ч.1-4 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;

ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;

ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами;

ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись; якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (…);

п.3 ч.1, ч.2-4 ст.244. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

п.4 і 9 ч.1 ст.1. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

ч.3 ст.4. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності);

ч.1 ст.26. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (…);

ст.30. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час;

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України:

ч.1, 3 ст.237. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з позовною заявою позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс/очікував понести у зв`язку із розглядом справи, а в подальшому заяву від 10.11.2024 (вх.суду №17174/24 від 11.11.2024), відповідно до яких розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат в розмірі 10000,00 грн позивачем до заяви про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу від 10.11.2024 (вх.суду №17174/24 від 11.11.2024) додано копії: договору про надання правничої допомоги від 08.08.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Клименко і партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прібіс"; додаткової угоди від 26.09.2024 №2 до договору про надання правничої допомоги від 08.08.2024; акту здачі-приймання наданих послуг від 08.11.2024 №АО-00007 на суму 10000,00 грн; довіреності від 08.01.2022, виданої учаснику-партнеру Адвокатського об`єднання "Клименко і партнери" Уланівському С.Є.; ордеру від 08.08.2024 серії ВТ№1051296, виданого Адвокатським об`єднанням ''Клименко і партнери" адвокату Уланівському С.Є. на представництво інтересів ТОВ "Прібіс"; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.12.2011 №40 на ім`я Уланівського С.Є.

Згідно актом приймання-передачі наданих послуг від 08.11.2024 №АО-00007 виконавцем на виконання зобов`язань за договором про надання правничої допомоги від 08.08.2024 та додаткової угоди від 26.09.2024 №2 надано замовнику наступна професійна правнича допомога у справі №925/1162/24 за позовом ТОВ "Прібіс" до ТОВ "Дзензелівське" про стягнення 184270,62 грн, яка розглядається Господарським судом Черкаської області: підготовка, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки №1224-210823 від 21 серпня 2023 року та додатків до неї; підготовка, підписання та подання до суду заперечень проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат; представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/1162/24 у судовому засіданні 13.11.2024 та у всіх інших судових засіданнях, у разі їх призначення судом кількістю одна послуга вартістю 10000,00 грн без ПДВ. Всього на загальну суму 10000,00 грн (а.с.85).

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.4 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача;

ч.6 ст.126. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у клопотанні від 27.10.2024 (вх.суду №16374/24 від 28.10.2024, а.с.57) посилаючись на розумну необхідність витрат для цієї справи, складність останньої та обсяг наданих адвокатом послуг, предмет та підстави позовних вимог, вказав заявлений позивачем розмір витрат на послуги адвоката завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу, просив зменшити заявлений позивачем розмір витрат професійну правничу допомогу адвоката на 50%.

Суд зазначає, що втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу ч.4 ст.236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції відповідає укладеному між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Клименко і партнери" договору та вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", підтверджений документально, є фіксованим та співмірним обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням ціни позову та складності справи, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн відповідають критеріям ст.126 Господарського процесуального кодексу України, є розумно необхідними, належно обґрунтованими, документально доведеними, та покладаються відповідача.

З наведених підстав суд не погоджується з доводами відповідача про те, що заявлений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.

З огляду на викладене, а також заявлену позивачем ціну позову, перелік, обсяг та зміст наданих адвокатом послуг, а також те, що позовні вимоги у справі задоволено повністю, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню в сумі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дзензелівське" (Черкаська область, Маньківський район, с.Іваньки, вул.Соборна,3, ; номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" (м.Дніпро, вул.Новобудівельна,5-А, ; номер рахунку в банку невідомий) 114372,39 грн пені, 19262,96 грн 3% річних, 50635,27 грн інфляційних втрат, 2422,40 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 26.12.2024.

Суддя Г.М.Скиба