ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

24.12.2024 Справа № 917/2314/24

м.Полтава

Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до ОСОБА_2

про повернення безпідставно набутого майна

ВСТАНОВИВ:

19.12.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно збережених коштів в розмірі 5 000,00 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи з викладених норм, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст. ст. 4, 45 ГПК України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Судом встановлено, що позов поданий фізичною особою ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2.

В позовних матеріалах відсутні докази, що між сторонами існували господарські правовідносини.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Враховуючи викладене, спір не пов`язаний зі здійсненням господарської діяльності. Позивач не посилається на наявність у нього та у відповідача статусу фізичної особи-підприємця. В позовних матеріалах відсутні докази, які б свідчили про те, що спір виник з господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст. 175 ГПК України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, розглядаються судом у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Отже, даний спір підлягає розгляду загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Судом роз`яснюється, що позовна заява може бути розглянута в порядку господарського судочинства за умови надання позивачем доказів наявності статусу фізичної особи-підприємця станом на момент подання позову.

У випадку відсутності у позивача та відповідача статусу фізичної особи-підприємця та виникнення спірних правовідносин в період відсутності такого статусу, спір підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивачем не надано доказів наявності в нього та у відповідача статусу фізичної особи-підприємця на момент подання позову, відсутність в позовних матеріалах доказів існування між сторонами господарських правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовна заява не підлягає розгляду в господарському суді.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 232, 234, 235, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Роз"яснити заявнику, що спір підлягає розгляду загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.175, 235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Додаток: позовна заява від 19.12.2024 (вх. №2415/24 від 19.12.2024) з додатками на трьох арк.

Суддя Солодюк О.В.