РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2024Справа № 910/13011/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранс К»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталевий Двір»

про стягнення 170 492,11 грн,

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивача - Олійник О.Л.;

від відповідача - не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтертранс К» (далі - позивач, ТОВ «Інтертранс К») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталевий Двір» (далі - відповідач, ТОВ «Сталевий Двір») про стягнення 170 492,11 грн попередньої оплати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки № СТ0904-2 від 04.09.2024 в частині повної та своєчасної поставки попередньо оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим, на думку позивача, наявні підстави для повернення сплаченої ним за договором попередньої оплати у вищенаведеному розмірі.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/13011/24 та справу передано на розгляд судді Смирнової Ю.М.

Ухвалою суду від 29.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Згідно з відповідями № 4811954 та № 4812033 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, ТОВ «Інтертранс К» з 10.01.2024 та ТОВ «Сталевий Двір» з 11.09.2024 мають зареєстровані Електроні кабінети у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Вказана ухвала суду була доставлена сторонам та представнику позивача до їх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними повідомленнями суду про доставлення процесуального документу до електронного кабінету осіб.

31.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на виконання відповідачем зобов`язань з поставки попередньої оплаченого позивачем товару на заявлену до стягнення суму, на підтвердження чого були надані оригінали видаткової накладної № СД-0909-01 від 09.09.2024 (рахунок-фактура № СД00000613 від 04.09.2024) на суму 170 492,11 грн та довіреності № 15 від 04.09.2024.

11.11.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній заперечував проти аргументів відповідача, посилаючись на те, що надана позивачем видаткова накладна № СД-0909-01 від 09.09.2024 є підробленою, працівник позивача ОСОБА_1 вказану видаткову накладну не підписував, печатку не ставив, товар не отримано ні позивачем ні його представником. Підтвердженням дії з підробки відповідачем документів (видаткових накладних) є численні справи в суді щодо стягнення з відповідача коштів за невиконання своїх зобов`язань. На думку представника позивача, дані дії відповідача щодо підробки документу містять ознаки кримінального правопорушення, про що позивачем буле ініційовано звернення до правоохоронних органів.

Також представник позивача зазначав, що після підписання договору на прохання представника відповідача, позивачем згідно накладної НП № 59 0012 1593 4594 відправлено 06.09.2024 на адресу відповідача підписаний примірник договору, запити на доставку в 3 екземплярах та оригінал довіреності, однак товар відповідачем поставлений так і не був. Представником відповідача в переписці з позивачем було обіцяно повернути кошти, однак цього здійснено не було, про що надано скріншоти повідомлень.

11.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якому останній просив здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін для встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою суду від 18.11.2024 вирішено розгляд справи № 910/13011/24 проводити в судовому засіданні з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.12.2024.

Вказана ухвала суду була доставлена сторонам та представнику позивача до їх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними повідомленнями суду про доставлення процесуального документу до електронного кабінету осіб.

29.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про прийняття участі в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції.

03.12.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою суду від 03.12.2024 надано можливість позивачу брати участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом».

Вказана ухвала суду була доставлена сторонам та представнику позивача до їх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними повідомленнями суду про доставлення процесуального документу до електронного кабінету осіб.

05.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідка, в якому останній просив суд визнати поважними причини не подання заяви свідка ОСОБА_1 від 03.12.2024 в строк, становлений для подання доказів та встановити додатковий строк для подання даної заяви свідка та приєднати її до матеріалів справи, а також викликати в якості свідка ОСОБА_1 .

Вказане клопотання мотивоване тим, що в заяві ОСОБА_1 від 03.12.2024, яка посвідчена приватним нотаріусом, вказані обставини, що суперечать видатковій накладній № СД-0909-01 від 09.09.2024, оскільки ОСОБА_1 даний документ не підписував, а позивач не знав та не міг знати, що відповідачем буде подало до суду підроблений документ - видаткову накладну, про існування якого стало відомо після ознайомлення з відзивом на позовну заяву; необхідність долучення заяви свідка до позовної заяви у позивача була відсутня.

У судовому засіданні, яке відбулось 05.12.2024, відкладено підготовче засідання у справі № 910/13011/24 на 23.12.2024, про що сторін повідомлено ухвалою суду.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 23.12.2024, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовільнити їх повністю; вказував на те, що позивачем не отриманий відзив на позовну заяву та просив суд повернути відзив на позовну заяву відповідача без розгляду; зазначив, що заяву про розподіл судових втрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами буде подано в порядку частини восьмої ст. 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Щодо заяви представника позивача про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду, суд зазначає, що частиною п`ятою ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

До відзиву додаються документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу (п. 2 частини шостої ст. 165 ГПК України).

Проте, в якості доказів підтвердження направлення копій відзиву на позовну заяву з доданими до нього документами на адресу позивача, відповідачем було надано фіскальний чек від 30.10.2024, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки неможливо ідентифікувати які саме документи були відправлені за вказаним поштовим відправлення та за якою адресою, у зв`язку з чим, за відсутності належних документів, що підтверджують надсилання відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача, відзив на позовну заяву з доданими до нього документами не приймається судом до розгляду.

Відносно клопотання представника позивача про виклик свідка, суд зазначає, що частиною першою ст. 89, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Частиною восьмою ст. 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, прийняті судом до розгляду, яким би суперечили обставини, викладені свідком у заяві, встановлено відсутність процесуальної необхідності у виклику свідка у судове засідання. Заява свідка, згідно частини восьмої ст. 80 ГПК України, приймається судом до розгляду.

Представник відповідача у судове засідання 23.12.2024 не з`явився.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.12.2024, на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 ТОВ «Інтертранс К» (далі - Покупець) та ТОВ «Сталевий Двір» (далі - Постачальник) було укладено Договір поставки № СТ0904-2 (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язаний передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному Договорі, металопрокат (далі - товар), сортамент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 2.2. Договору, кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах до Договору. З моменту прийняття та оплати Покупцем рахунку-фактури партія товару вважається узгодженою між сторонами.

Ціна на товар встановлюється за домовленістю між Постачальником та Покупцем, з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках та інших супровідних документах. Загальна сума Договору визначається на підставі сплачених рахунків (п. 3.1. та п. 3.2. Договору).

Умовами п. 3.4. Договору передбачено, що оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку до даного Договору поставки. Оплата свідчить про згоду Покупця із характеристиками товару, вказаними Постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв`язком.

Пунктом 3.5. Договору сторони погодили, що оплата за товар здійснюється Покупцем, реквізити якого вказані в даному Договорі.

У відповідності до п. 4.2. Договору, строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати.

Датою поставки товару вважається дата отримання товару Покупцем або третьою особою (перевізником) на складі Постачальника, вказана в видатковій накладній (п. 4.4. Договору),

Згідно з п. 5.1. Договору, товар приймається Покупцем відповідно до видаткової накладної. Покупець зобов`язаний надати довіреність на отримання матеріальних цінностей.

Повноваження осіб на отримання товару, їх право розписуватись у видаткових накладних підтверджується довіреністю, засвідченою належним чином. У разі неможливості поставки товару в замовленому обсязі Постачальник здійснює поставку на суму передплати за товар або повертає Покупцю суму передоплати без застосування штрафних санкцій (п. 5.5. Договору).

За змістом п. 6.1. Договору, Постачальник зобов`язаний: передати Покупцю товар, погоджений сторонами, в строк та на умовах, передбачених даним Договором (пп. 6.1.1.); передавати Покупцю або уповноваженій ним особі при наявності довіреності на товар наступні документи, зокрема, рахунок-фактуру, видаткову накладну на товар (пп. 6.1.2.).

Відповідно до п. 6.2. Договору, Покупець зобов`язаний: до відвантаження товару надати Постачальнику довіреність, яка уповноважує представника Покупця отримати товар та підписати видаткові накладні, із зразком підпису такого представника. В разі зміни уповноваженого представника Покупець зобов`язаний повідомити про це Постачальника в день такої зміни за допомогою факсимільного зв`язку та надати нову довіреність до відвантаження товару (пп. 6.2.2.); прийняти товар на умовах вказаних в даному Договорі (пп. 6.2.3.). Оплатити товар відповідно до умов Договору (пп. 6.2.4.). Сплатити Постачальнику вартість фактично поставленого товару незалежно від виконання Постачальником зобов`язань щодо всього обсягу поставки, передбачених сторонами у Договорі (пп. 6.2.5.).

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2025 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами (п. 10.1. Договору).

На виконання умов Договору, відповідачем був виставлений рахунок на оплату № СД00000613 від 04.09.2024 на суму 170 492,11 грн (товар - труба 630х8 ел/зв в кількості 28,000 м), який був оплачений позивачем в повному обсязі 04.09.2024, що підтверджується наданими копіями платіжної інструкції № 4872 та заключної виписки за період 04.09.2024.

24.09.2024 ТОВ «Інтертранс К» звернулось до ТОВ «Сталевий Двір» з претензією вих. № 430 від 23.09.2024, в якому позивач вимагав відповідача повернути 100% попередньої оплати за товар у розмірі 170 492,11 грн, оскільки поставка товару не відбулась.

В якості доказів надсилання вказаної претензії та отримання її відповідачем 04.10.2024 були надані копії опису вкладення до 792 від 24.09.2024, накладної Укрпошта № 792 від 24.09.2024 та роздруківку відстеження трекінгу № 792 з офіціального сайту «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Оскільки претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді та належного виконання, повернення сплачених позивачем грошових коштів попередньої оплати та поставку оплаченого товару відповідачем здійснено не було, і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом свої прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини стороні виникли на підставі Договору поставки № СТ0904-2 від 04.09.2024.

Відповідно до частини першої ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина шоста ст. 265 ГК України).

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

За приписами частини першої ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною першою ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі рахунку на оплату № СД00000613 від 04.09.2024 позивачем було здійснено попередню оплату товару на суму 170 492,11 грн з ПДВ, що підтверджується наданими копіями платіжної інструкції № 4872 та заключної виписки за період 04.09.2024.

Частиною другою ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 17.06.2021 у справі № 711/5065/15-ц зазначає, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У відповідності до п. 4.2. Договору, строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Поставка товару відповідачем здійснена не була.

Суд зазначає, що відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на «законне очікування», що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах «Брумареску проти Румунії» (п. 74), «Пономарьов проти України» (п. 43), «Агрокомплекс проти України» (п. 166).

Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина друга ст. 530 ЦК України).

З вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 170 492,11 грн позивач звернувся до відповідача у претензії вих. № 430 від 23.09.2024, що підтверджується описом вкладення до 792 від 24.09.2024 та накладною Укрпошта № 792 від 24.09.2024, копії яких надані в матеріли справи.

Згідно інформації з офіціального сайту «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html щодо відстеження трекінгу № 792, поштове відправлення було вручено відповідачу 04.10.2024 за довіреністю.

Відтак, в силу приписів ст.ст. 530, 693 ЦК України, з урахуванням положень пп. 1.7. п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», відповідач зобов`язаний був повернути позивачу сплачені ним кошти попередньої оплати до 11.10.2024 включно (04.10.2024 день пред`явлення вимоги + 7 днів).

Проте, вказана претензія щодо повернення попередньої оплати залишена відповідачем без відповіді та належного виконання. Доказів повернення позивачу сплаченої ним суми попередньої оплати у розмірі 170 492,11 грн матеріали справи не містять. Доводи позивача та надані на їх підтвердження докази відповідачем не спростовані.

Згідно з частиною першою ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, відсутність в матеріалах справи доказів поставки відповідачем товару на суму здійсненої позивачем попередньої оплати, а також повернення попередньої оплати позивачу, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати підлягають задоволенню у розмірі 170 492,11 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, у позовній заяві було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи - судовий збір в сумі 3 028,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 12 000,00 грн (клопотання про розрахунок судових витрат буде подано після ухвалення рішення суду на підставі ст. 129 ГПК України).

У зв`язку із задоволенням позову судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталевий Двір» (02099, місто Київ, вул. Бориспільська, будинок 9а, офіс 13; ідентифікаційний код 45188270) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранс К» (03113, місто Київ, пр. Перемоги, будинок 62-Б, офіс 4; ідентифікаційний код 41414609) 170 492 (сто сімдесят тисяч чотириста дев`яносто дві) грн 11 коп. попередньої оплати та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:31.12.2024

Суддя Ю.М. Смирнова