ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року м.Дніпро Справа № 908/2338/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін:

від відповідача : Луценко Юрій Володимирович (поза межами приміщення суду) - від ФОП Луценко Юрія Володимировича

від третьої особи: Петрова Людмила Іванівна (в залі суду) - від Комунального підприємства "Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7" - адвокат, ордер серії АР №1073704

представник позивача у судове засідання не зёявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі №908/2338/21 (суддя Горохов І.С.)

за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206

до відповідача Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича, АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7", 69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11

про звільнення нежитлового приміщення шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

27.05.2024р. до Господарського суду Запорізької області звернувся Фізична особа - підприємць Луценко Юрій Володимирович з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21. Просив поновити строк на подання заяви за нововиявленими обставинами; залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка/Європейська, буд. 37/24 (МФО 313399; ідентифікаційний код юридичної особи 40939328); скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі №908/2338/21 Фізичній особі - підприємцю Луценко Юрію Леонідовичу відмовлено в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами. Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 залишено в силі.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, при розгляді позовних вимог Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до відповідача Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича про звільнення нежитлового приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , шляхом виселення, Луценко Юрій Володимирович був обізнанний про наявність відповідного провадження про що свідчать заява від 07.09.2021р. від ОСОБА_1 про переніс (відкладення) слухання справи; заява про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи; заява від 05.10.2021р. від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи з наданням можливості ознайомитися з матеріалами справи № 908/2338/21 в ЄСІТС «Електронний суд»; додання 06.10.2021р. позовної заяви та пояснень (вх. № 18399/08-08/21) до електронної справи в АСДС, що підтверджується підписом на заяві відповідального працівника ОСОБА_2 ; заява від 06.10.2021р. від ОСОБА_1 про зміну місця проживання та прохання надсилати кореспонденцію на адресу: АДРЕСА_3 .; заява від 06.10.2021р. від ОСОБА_1 , яка надійшла через систему «Електронний суд» про переніс (відкладення) слухання справи; заява від 09.11.2021р., яка надійшла через систему «Електронний суд» від Луценко Ю.В. про залишення позовної заяви без руху; надходження 12.11.2021р. через систему «Електронний суд» від Луценко Ю.В. відзиву на позовну заяву; особисте прийняття участі Луценком Ю.В. під час проведення судового засідання 15.11.2021р.; надходження 10.01.2022р. та 04.04.2022р. від Луценка Ю.В. через систему «Електронний суд» клопотань про відкладення розгляду справи; того факту, що ухвали суду першої інстанції від 15.11.2021, 09.12.2021 та рішення суду від 07.02.2022р., надіслані судом першої інстанції Луценку Ю.В. на адресу, яка, відповідно, була ним зазначена для листування, а саме: АДРЕСА_4 , були повернуті до місцевого господарського суду з довідками Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Посилання заявника на не прийняття участі під час розгляду справи № 908/2338/21, не одержання позовних матеріалів та рішення суду визнані судом першої інстанції безпідставними, такими, що не відповідають дійсності та не можуть бути підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 перебувало в оренді у фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимровчиа на підставі договору оренди від 25.05.2001 № 05-52-51 з урахуванням додаткових угод до нього, у тому числі додаткової угоди від 01.10.2018р.. Договір оренди від 25.05.2001 № 05-52-51 припинив свою дію, у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено з 25.05.2021.

В подальшому, вказане приміщення було передане в господарське відання Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» Запорізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.09.2018 № 439/9. Доказів передачі Запорізькою міською радою нежитлового приміщення загальною площею 6.6 кв.м. в управління ОСББ «Чумаченка 37» та приналежність вказаного приміщення як окремого самостійного об`єкту цивільно-правових відносин на праві власності в ОСББ «Чумаченка 37» заявником не надано.

Будь-якого договору, у т.ч. договору оренди укладеного між заявником та ОСББ «Чумаченка 37», або іншого договору оренди з іншим суб`єктом господарювання заявником не надано.

Враховуючи вище викладені обставини та норми чинного законодавства України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та наявність підстав для скасування судового рішення у даній справі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Фізична особа - підприємець Луценко Юрій Володимирович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- Залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: 69104, вул. Чумаченка/Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, (МФО 313399, );

- Скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17 липня 2024 року про відмову Фізичній особі - підприємцю Луценко Юрію Володимировичу в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

- Скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17 липня 2024 року про відмову позивачу - Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради в задоволенні заяви про відкладання розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами для надання пояснень по даній справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

- Апеляційний розгляд справи №908/2338/21 провадження 15/140/21 за участю Фізичної особи - підприємця Луценка Юрія Володимировича провести (офіційна адреса електронної пошти (e-mail): ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «Судової влади України» EasyCon (VKZ) (https://vkz.court.gov.ua), Єдина судова інформаційно телекомунікаційна система (ЄСІТС), та за допомогою електронного цифрового підпису. Офіційна адреса електронної пошти (e-mail): ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер телефону: НОМЕР_1 .

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт зазначає, що 04 листопада 2016 року було здійснено реєстрацію (номер запису: 0041558) ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/ Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, ) (надалі ОСББ «Чумаченка 37»).

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №51/3 від 23 лютого 2018 року (дата оприлюднення 02 березня 2018 року) «Про вилучення з господарського відання та передачу в управління ОСББ «ЧУМАЧЕНКА 37» житлового будинку № 37/24 по вул. Чумаченка/Європейська» було передано в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧУМАЧЕНКА 37» житловий будинок № 37/24 по вул. Чумаченка/Європейська разом з оригіналом технічної документації на будинок крім квартир та нежитлового приміщення, зазначених у додатку.

Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 було передано в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧУМАЧЕНКА 37», що підтверджується Додатком «Перелік житлових квартир та нежитлових приміщень комунальної власності м. Запоріжжя, які не вилучаються з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради та передаються в обслуговування ОСББ» до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №51/3 від 23 лютого 2018 року.

Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 не міститься в списку - таблиці «Інформація по об`єктам комунальної власності м. Запоріжжя, що не вилучаються з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради» в стовбці «Нежитлові приміщення комунальної власності м. Запоріжжя станом на 01.03.2018». Це, вочевидь, вбачається з обсягу площі приміщення, а саме, - приміщення загальною площею 6,6 кв.м.

Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 знаходиться в управлінні ОСББ «ЧУМАЧЕНКА 37» та вибуло з управління з Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та не передавалось з господарське відання Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7».

У багатоквартирному будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 є колясочна - приміщенням загального користування (допоміжні), які є спільним майном співвласників.

Ані позивач, ані третя особа, суду не надали, а суд не звернув на це увагу, що у матеріалах справи не міститься відповідна технічна документація, а саме: план-схема нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37; копія поверхового плану будинку. Будь-яка інша первинна документація як щодо спірного приміщення, так і всього будинку в цілому, в матеріалах справи відсутня.

Також матеріали справи не містять жодного висновку будівельно-технічної експертизи, щодо досліджування спірного нежитлового приміщення з технічної точки зору щодо відношення або не відношення до допоміжних приміщень, необхідних для забезпечення технічної експлуатації та обслуговування житлового будинку, тощо.

Позивачем не доведено належними, достатніми та допустимим доказами про те, який правовий режим мають спірні приміщення.

Матеріали справи не містять будь-якої технічної документації (технічний паспорт, проект будівництва тощо) житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37.

Схожі висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 12 квітня 2023 року в справі №638/5304/21 провадження № 61-2614св23.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

КП «ВРЕЖО №7» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, яке є законним та обґрунтованим. Просить залишити апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Луценка Юрія Володимировича без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 по справ № 908/2338/21 - без змін.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Дармін М.О. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №908/2338/21. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №908/2338/21.

13.08.2024 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі №908/2338/21.

Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 17.12.2024 об 12:30 годин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі №908/2338/21.

Виправити описку, допущену в резолютивній частині ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 у справі № 908/2338/21, а саме дату судового засідання, вважати за вірне: 09.12.2024 об 12:30 год.

Відповідно до довідки Центрального апеляційного господарського суду про доставку електронного листа, ухвала про виправлення описки від 20.11.2024 по справі №908/2338/21 була надіслана сторонам по спарві в їх електронні кабінети та доставлено 21.11.2024 об 00:25.

09.12.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до відповідача Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича про звільнення нежитлового приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37, шляхом виселення Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича задоволено повністю.

04 листопада 2016 року здійснено реєстрацію (номер запису: 0041558) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/ Європейська, буд. №37/24, м. Запоріжжя, 69104, ідентифікаційний код юридичної особи 40939328 (ОСББ «Чумаченка 37»).

27.05.2024 до Господарського суду Запорізької області звернулась Фізична особа - підприємць Луценко Юрій Володимирович про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами. Просив поновити строк на подання заяви за нововиявленими обставинами; залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка/Європейська, буд. 37/24 (МФО 313399; ідентифікаційний код юридичної особи 40939328); рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2024, справу № 908/2338/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 05.06.2024 відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича в частині про поновлення процесуальних строків для подання заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами, відмовити; відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича в частині залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чумаченка 37"; відкрито провадження з розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, розгляд заяви призначено на 05.07.2024 о/об 10:30 год.

Ухвалою суду від 04.06.2024 задоволено заяву Фізичної особи - підприємця Луценка Юрія Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи відеоконференцзв`язку.

05.07.2024 від представника третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначено, що предметом даного спору є передача орендованого приміщення з оренди, що не стосується опарювання права власності, користування, розпорядження. Оспорювати дані права має особа, якій, як вона вважає, це право належить. Просила відмовити Фізичній особі - підприємцю Луценку Сергію Леонідовичу у задоволені заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами та залишити рішення суду в силі.

05.07.2027 постановлено ухвалу про відкладення розгляду заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами на 17.07.2024.

У судовому засіданні 17.07.2024 відбувалася технічна фіксація за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Відводів складу суду не заявлено.

Заявник підтримав вимоги заяви з тих підстав, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач участі у розгляді справи не приймав, позовних вимог матеріалів і рішення суду не отримував. З 08.12.2020 та по теперішній час заявник не знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , доступу до приміщення не мав, оскільки був примусово позбавлений права на житло та виселений, що підтверджується рішеннями судів. Луценко Ю.В. позбавлений можливості отримувати будь-яку кореспонденцію за вказаною адресою та не був обізнаним у даній справі. Третя особа не має жодного відношення до спірного приміщення. Спірне нежитлове приміщення було передано в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 37» на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 51/3 від 23.02.2018 та на час прийняття рішення у справі № 908/2338/21 вибуло з управління Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Просить заяву задовольнити та рішення у справі скасувати, у позові відмовити.

16.07.2024 заявник надав заперечення на пояснення третьої особи та зазначив, що пояснення надіслані третьою особою відношення до справи не мають, оскільки в них зазначені інший відповідач, ідентифікація справи відсутні та орендоване приміщення зазначено за іншою адресою. Оскільки позивач до суду не з`явився, заперечень не надав, Департамент погоджується з заявою Луценко Ю.В. та із скасування рішення. Посилання на рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.09.2018 № 439/9 про передачу в господарське відання КП «ВРЕЖО №7» нежитлового приміщення за номером 414 інвентарний номер 185/ВР11 є безпідставним оскільки воно має загальну площу 9,8 кв.м. та самочинно збудованим. Тоді як у даній справі приймалося рішення щодо нежитлового приміщення загальною площею 6,6 кв.м. цокольного поверху, що свідчить про те, що приміщення є різними. ОСББ «Чумаченка № 37» є постачальником послуг Луценку Юрію Володимировичу за користування приміщенням загальною площею 6,6 кв.м., що підтверджується рахунком на оплату № 193 від 30.06.2024.

Представник позивача у судові засідання не з`явився, заперечень щодо заяви не надіслав.

17.07.2024 від позивача надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд заяви для надання пояснень по даній справі.

Третя особа з приводу задоволення заяви відповідача заперечила з тих підстав, що спірне нежитлове приміщення було передано в господарське відання КП «ВРЕЖО №7» на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.09.2018 № 439/9 за номером 414 інвентарним номером 185/ВР11 та взято на баланс. Предметом даного спору є передача орендованого приміщення з оренди, що не стосується оскарження права власності користування та розпорядження.

У судовому засіданні 17.07.2024 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову Фізичній особі - підприємцю Луценко Юрію Леонідовичу в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами.

Звертаючись до місцевого господарського суду з позовом до відповідача Фізичної особи - підприємця Луценка Юрія Володимировича про звільнення нежитлового приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 шляхом його виселення зі спірного приміщення, Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради посилався на закінчення 25.05.2021р. строку дії договору оренди від 25.05.2001 № 05-52-51 з урахуванням додаткових угод до нього, у тому числі додаткової угоди від 01.10.2018р, відсутності узгодження сторін про його продовження і наявністю обов`язку Орендаря (ФОП Луценко Ю.В.) в 10-добовий строк здати Орендодавцю (Позивачу) спірне приміщення у відповідності з актом приймання - передачі (п.2.4 Договору).

В свою чергу, місцевий господарський суд, приймаючи оспорюване рішення, 07.02.2022р. виходив з того, що : « … Приміщення використовується орендарем на правах оренди під майстерню з виготовлення ключів, п. 1.2 договору.

Відповідно до п. 2.1 договору вступ орендаря у володіння та користування нежитловим приміщенням настає одночасно із підписанням сторонами договору та Акту прийому-передачі вказаного приміщення.

За актом прийому-передачі від 25.05.2001 за участю Орендодавця та Орендаря проведено прийом - передачі нежитлового приміщення площею 6,6 кв.м. розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко 37.

Додатковою угодою від 01.06.2011 до договору сторони дійшли згоди змінити Орендодавця на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (позивач).

Додатковою угодою від 01.10.2018 до договору сторони дійшли згоди змінити Балансоутримувача на Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7 (третя особа).

Відповідно п. 10.1 договору він діє з 25.05.2001 до 25.05.2006 на 5 років.

Пунктом 10.7 договору визначено, що в разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Оскільки, від орендаря не надходило заяв про розірвання договору оренди чи про намір передати орендоване майно у зв`язку з закінченням дії Договору оренди, останній був неодноразово пролонгований, строком на 5 років, в останнє з 25.052016 до 25.05.2021.

23.04.2021 позивачем на адресу відповідача направлено лист № 2198, в якому зазначалося, що у зв`язку із відсутністю заяви про продовження договору, у встановлений строк та порушенням відповідачем істотних умов договору в частині зобов`язань передбачених розділом 5, щодо сплати орендних платежів, зазначений договір оренди підлягає припиненню та запропоновано повернути комунальне майно орендодавцю, балансоутримувачу за актом прийому-передач.

Пунктом 5.10. договору передбачено, що у разі припинення, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час його передачі в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Оскільки відповідач не повернув орендоване приміщення позивачу, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, з вимогою про звільнення нежитлового приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37, шляхом виселення відповідача на користь позивача.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором оренди комунального майна.

Відповідно до п. 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої ст. 18 цього Закону, або 01.07.2020.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Вказаний Закон набрав чинності 27.12.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які:

- укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше;

- укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону;

- укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону;

- укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Частиною 4 ст. 18 Закону встановлено, що рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого ч. 2 цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого ч. 2 цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

Згідно з абзацом 5 ч. 2 ст. 18 цього Закону, або 1 липня 2020 граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Відповідач не звертався до позивача із заявою про продовження договору за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

23.04.2021 позивачем на адресу відповідача направлено лист № 2198, в якому зазначалося, що у зв`язку із відсутністю заяви про продовження договору, у встановлений строк та порушенням відповідачем істотних умов договору в частині зобов`язань передбачених розділом 5, щодо сплати орендних платежів, зазначений договір оренди підлягає припиненню та запропоновано повернути комунальне майно орендодавцю, балансоутримувачу за актом прийому-передач.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено.

Сторони погодили в п. 10.9 договору, що дія цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, договір припинив свою дію 25.05.2021 внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до п. 2.4 договору, у разі закінчення строку дії договору оренди, якщо немає у встановленому порядку узгодження сторін про його продовження на новий строк, або у випадку дострокового його розірвання Орендар зобов`язаний в 10-ти добовий строк здати Орендодавцю приміщення у відповідності з актом прийому передачі.

Обставини на які посилається відповідач, не спростовують доводів позивача, та не звільняють від обов`язку звернутися до орендодавця із заявою про продовження договору за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Доказів вчинення таких дій відповідачем не надано…»

Відповідно до статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано ст. 320 ГПК України, відповідно до ч. 1 якої рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 цього Кодексу).

Згідно із ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Здійснюючи тлумачення норм права, які регулюють інститут нововиявлених обставин Верховний Суд неодноразово зазначав про таке:

- господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17);

- не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17 (п. п. 27, 28);

- не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 9901/819/18 (п. 6.38).

- Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи. Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі; обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону. Отже, для нововиявлених обставин необхідними є одночасна наявність таких ознак, як-от: ці обставини існували на час розгляду справи, ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, ці обставини є істотними для розгляду справи (тобто врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, що було прийнято). За відсутності принаймні однієї із цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та відповідно бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 917/1212/21).

В якості підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, заявник в своїй заяві від 26.05.2024р. наводить наступне:

«… ІІІ. Суть справи - нововиявлені обставини.

04 листопада 2016 року було здійснено реєстрацію (номер запису: 0041558) ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, ) (надалі ОСББ «Чумаченка 37»).

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №51/3 від 23 лютого 2018 року (дата оприлюднення 02 березня 2018 року) «Про вилучення з господарського відання та передачу в управління ОСББ «ЧУМАЧЕНКА 37» житлового будинку № 37/24 по вул. Чумаченка/Європейська» було передано в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧУМАЧЕНКА 37» житловий будинок № 37/24 по вул. Чумаченка/Європейська разом з оригіналом технічної документації на будинок крім квартир та нежитлового приміщення, зазначених у додатку.

Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 було передано в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧУМАЧЕНКА 37», що підтверджується Додатком «Перелік житлових квартир та нежитлових приміщень комунальної власності м.Запоріжжя, які не вилучаються з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради та передаються в обслуговування ОСББ» до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №51/3 від 23 лютого 2018 року.

Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 не міститься в списку - таблиці «Інформація по об`єктам комунальної власності м. Запоріжжя, що не вилучаються з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради» в стовбці «Нежитлові приміщення комунальної власності м. Запоріжжя станом на 01.03.2018». Це, вочевидь, вбачається з обсягу площі приміщення, а саме, - приміщення загальною площею 6,6 кв.м.Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 знаходиться в управлінні ОСББ «ЧУМАЧЕНКА 37» та вибуло з управління з Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Скасування остаточного судового рішення є обґрунтованим у випадку неможливості представлення вищезазначеного доказу на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. п. 27 - 34 рішення Суду у справі Праведная проти Росії від 18 листопада 2004 року).

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі Серявін та інші проти України.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 320 ГПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) та їх не встановлення судом.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Вважаю, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року в справі №908/2338/21 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року в справі №908/2338/21 скасуванню та ухваленню нове рішення про відмову у задоволенні позову…

… Відповідач звернувся до адвоката за правничою допомогою з цього питання. При вивчені спірного питання в справі №908/2338/21 правником були встановлені нововиявлені обставини, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду, а саме те, що позивач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради і третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7 ніякого відношення до спірного приміщення не мають…».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що в якості нововиявленої обставини, заявником наводиться та обставина, що 04 листопада 2016 року згідно номеру 0041558 було здійснено реєстрацію ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, ) (надалі ОСББ «Чумаченка 37»), якому в подальшому було передано в управління спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37, що, в свою чергу, підтверджується Додатком «Перелік житлових квартир та нежитлових приміщень комунальної власності м.Запоріжжя, які не вилучаються з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради та передаються в обслуговування ОСББ» до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №51/3 від 23 лютого 2018 року і , відповідно, суб`єктивна думка адвоката, до якого за правничою допомогою з цього питання звернувся заявник, який розтлумачив, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду, а саме те, що позивач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради і третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7 ніякого відношення до спірного приміщення не мають…»

Колегія суддів, зауважує, що за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам господарського процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Тобто, заявник намагається довести той факт, що спірне нежитлове приміщення належить особі, яка не приймала участі в розгляді даної справи, вже була створена на час розгляду цієї справи і за твердженням ФОП Луценка Ю.В. і їй воно було передано в управління, а Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7 не має до справи ніякого відношення.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).

Як встановлено вище, спірні правовідносини виникли з договору оренди № 05-52-51 (далі - Договір) від 25.05.2001р., укладенного між Виробничим ремонтно-експлуатаційним житловим об`єднанням № 5 (орендодавець) та Приватним підприємцем Луценко Юрієм Володимировичем (орендар, відповідач), який, в свою чергу, з урахуванням додаткових угод до нього, положень договору і норм матеріального права, які їх регулюють, припинив свою дію 25.05.2021 внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. В свою чергу, згідно резолютивної частини оспорюваного рішення, місцевий господарський суд зобов`язав відповідача звільнити нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37, шляхом виселення Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ідентифікаційний код юридичної особи 37573068). Комунальне підприємство Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11; ідентифікаційний код юридичної особи 05478717) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача було залучено згідно п.5 резолютивної частини ухвали суду першої інстанції від 16.08.2021р. про відкриття провадження у справі.

Стратегія сторін, спрямована на затягування судового розгляду, зазвичай називається "зловживання процесуальними правами" або "зловживання правом" ("abus de droit" у французькому праві, "Missbrauch prozessualer Rechte" у німецькому праві).

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи щодо обізнанності ФОП Луценка Юрія Володимировича про наявність провадження у даній справі ( заява від 07.09.2021р. від ОСОБА_1 про переніс (відкладення) слухання справи; заява про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи; заява від 05.10.2021р. від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи з наданням можливості ознайомитися з матеріалами справи № 908/2338/21 в ЄСІТС «Електронний суд»; додання 06.10.2021р. позовної заяви та пояснень (вх. № 18399/08-08/21) до електронної справи в АСДС, що підтверджується підписом на заяві відповідального працівника ОСОБА_2 ; заява від 06.10.2021р. від ОСОБА_1 про зміну місця проживання та прохання надсилати кореспонденцію на адресу: АДРЕСА_3 .; заява від 06.10.2021р. від ОСОБА_1 , яка надійшла через систему «Електронний суд» про переніс (відкладення) слухання справи; заява від 09.11.2021р., яка надійшла через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без руху; надходження 12.11.2021р. через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву; особисте прийняття участі ОСОБА_1 під час проведення судового засідання 15.11.2021р.; надходження 10.01.2022р. та 04.04.2022р. від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» клопотань про відкладення розгляду справи. Ухвали суду першої інстанції від 15.11.2021, 09.12.2021 та рішення суду від 07.02.2022р., які були надіслані Луценко Ю.В. на адресу, яка, відповідно, була ним зазначена для листування, а саме: АДРЕСА_4 були повернуті до місцевого господарського суду з довідками Укрпошти «за закінченням терміну зберігання») спростовують твердження апелянта про : « ІІ.І. Відсутність за місцем реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач участі у розгляді справи не приймав, позовних матеріалів і рішення суду не одержував.

З 08 грудня 2020 року до теперішнього часу ОСОБА_1 не знаходився за адресою: АДРЕСА_6 , доступу до приміщення не мав. Луценко Юрій Володимирович примусово був позбавлений право на житло, був примусово виселений з власної квартири, що підтверджується рішеннями судів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2021 року в cправі №335/10600/20 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» щодо перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користуванні квартирою АДРЕСА_7 протиправними. Вселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартиру АДРЕСА_7 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь Луценко Юрія Володимировича витрати по сплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн.

25 травня 2022 року рішення від 24.11.2021 року в cправі №335/10600/20 набрало законної сили.

29 лютого 2024 року отримано виконавчий лист, виконавче провадження триває.

Вищезазначене є загальнодоступною інформацією і доказуванню не потребує.

Вищевикладене свідчить, що Луценко Юрій Володимирович позбавлений можливасті отримувати будь яку кореспонденцію за місцем реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_7 з 08 грудня 2020 року до теперішнього часу; не був обізнаним в справі №908/2338/21 (провадження 15/140/21) Господарського суду Запорізької області.

ІІ.ІІ.

Про наказ від 17 травня 2024 року на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року у справі №908/2338/21 відповідач дізнався 22 травня 2024 року з ресурсів сайту «Судова влада України»…» і дають колегії суддів підстави для висновку, що ФОП Луценком Ю.В. була обрана саме вищеназвана стратегія поведінки при розгляді заявленного Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради проти нього у суді першої інстанції позову.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вищенаведене дозволяє колегії суддів дійти висновку про наявність підстав для відхилення заявленого апелянтом клопотання про залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, ) та КП «Грандпроект» з огляду на те, що відповідна заява мала бути подана ФОП Луценком Ю.В. на етапі розгляду заявленного проти нього позову.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у випадку наявності у ОСББ «Чумаченка 37» чи КП «Грандпроект» наміру оспорити прийняте 07.02.2022р рішення, вони мають право його реалізувати самостійно у визначений процесуальним законом спосіб.

Доводи апеляційної скарги : « … При розгляді заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами суд мав би, але не зробив, для правильного вирішення спору необхідно встановити обставини щодо режиму спірних приміщень, а саме, чи є вони допоміжними приміщеннями або чи вони є нежитловим приміщенням, які є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні приписи містить пункт 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якого власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наведено у рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004, відповідно до якого допоміжні приміщення (підвали сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року №14-рп/2011 додатково роз`яснено, що положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення, відповідно до частини другої статті 10 Закону, стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 року у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 року у справі № 906/1169/17, від 04.12.2019 року у справі № 903/127/19;

На відміну від допоміжного приміщення будинку, тобто приміщення, призначеного для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), нежитлове приміщення (група нежитлових приміщень) будинку - сукупність нежитлових приміщень, які мають сполучення між собою та окремий вихід на сходову клітку, коридор або земельну ділянку чи прилеглу територію і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. У житлових будинках можуть бути як допоможні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо). У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 ЖК УРСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема, способу і порядку їх використання (такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц, у постановах Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 910/17576/20, від 29.08.2023 у справі № 910/7213/22, від 31.05.2023 у справі № 922/1406/21).

У постановах Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №904/2636/19, від 31.05.2023 у справі №922/1406/21, від 26.09.2019 у справі №910/13903/18 зазначено, що до загального та неподільного майна відносяться виключно допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку та його технічне обладнання, і не відносяться окремі нежилі приміщення.

Допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (такі висновки наведено у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17, від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18).

У постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 922/1406/21, від 03.08.2022 у справі № 908/3168/19 викладено правові висновки, за змістом яких чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку статусу допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Виходячи з такої презумпції та з врахуванням принципу змагальності сторін, передусім відповідач, який є останнім набувачем таких приміщень, має довести винятковий статус спірних приміщень як ізольованих приміщень в багатоквартирному будинку, що не належать до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ІІІ.ІІ.

Ані позивач, ані третя особа, суду не надали, а суд не звернув на це увагу, що у матеріалах справи не міститься відповідна технічна документація, а саме: план-схема нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37; копія поверхового плану будинку. Будь-яка інша первинна документація як щодо спірного приміщення, так і всього будинку в цілому, в матеріалах справи відсутня.

Також матеріали справи не містять жодного висновку будівельно-технічної експертизи, щодо досліджування спірного нежитлового приміщення з технічної точки зору щодо відношення або не відношення до допоміжних приміщень, необхідних для забезпечення технічної експлуатації та обслуговування житлового будинку, тощо.

Позивачем не доведено належними, достатніми та допустимим доказами про те, який правовий режим мають спірні приміщення.

Матеріали справи не містять будь-якої технічної документації (технічний паспорт, проект будівництва тощо) житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37.

Схожі висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 12 квітня 2023 року в справі №638/5304/21 провадження № 61-2614св23…

16 липня 2024 року заявник надав заперечення на пояснення третьої особи. В додатку до заперечення містяться докази: фотографії спірного приміщення. Зазначені докази суд не оцінював, не досліджував, докази судом були проігноровані.

Спірне орендоване нежитлове приміщення за договором оренди № 05-52-51 від 25 травня 2001 року, укладеного між Виробничим ремонтно-експлуатаційним житловим об`єднанням № 5 (орендодавець) та Приватним підприємцем Луценко Юрієм Володимировичем (орендар, відповідач) (далі - Договір), становить загальну площу 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37.

Відповідно до п. 1.1. договору Орендодавець на підставі рішення міськвиконкому від 26 квітня 2001 року № 167/39 передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення, загальною площею 6,6 кв.м. за адресою вул. Чумаченко, 37, вартість якого для розрахунку орендної плати станом на 30 квітня 2001 року згідно з експертною оцінкою становить 2049,00 грн.

Наголошую, що нежитлове приміщення за договором оренди № 05-52-51 від 25 травня 2001 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 становить загальну площу 6,6 кв.м.

В своїх поясненнях третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7» зазначає: «... Дане нежитлове приміщення було передане в господарське відання КП «ВРЕЖО №7» на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21 вересня 2018 року № 439/9 за номером 414 інвентарний номер 185/ВР11 та взято на баланс. .»

В додатку до пояснень третьої особи, що залучено до матеріалів справи за номером 414 інвентарний номер 185/ВР11 в розділі «Назва об`єкту» зазначено: нежитлове приміщення №217 першого поверху, (літ. А-9) самочинно збудоване, що становить загальну площу 9,8 кв.м.

Приміщення за договором оренди № 05-52-51 від 25 травня 2001 року становить загальну площу 6,6 кв.м., а приміщення зазначене третьою особою в поясненні - становить загальну площу 9,8 кв.м., за площею це різні приміщення.

Приміщення за договором оренди № 05-52-51 від 25 травня 2001 року не є самочинно збудоване, а приміщення зазначене третьою особою в поясненні - самочинно збудоване.

Приміщення за договором оренди № 05-52-51 від 25 травня 2001 року знаходиться в цокольному поверху, що підтверджується додатком, а приміщення зазначене третьою особою в поясненні - першого поверху.

Зазначені розбіжності не знайшли відображення в ухвалі суду.

ІІІ.У Рахунки ОСББ.

Ані позивач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, ані - третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7» жодних фінансових вимог до Фізичної особи - підприємець Луценко Юрій Володимирович за використання приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 загальною площею 6,6 кв.м. не мають, будь які рахунки не виставляють.

Ані позивач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, ані - третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7» жодних платежів та внесків на утримання і ремонт спільного майна не здійснюють.

Особа, яка є власником приміщення у будівлі, в якій створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (ВГСУ від 17.05. 2016р. у справі № 910/25295/15).

І навпаки, ОСББ «Чумаченка 37» є постачальником послуг Луценку Юрію Володимировичу за використання приміщення загальною площею 6,6 кв.м., що підтверджується рахунком на оплату №193 від 30 червня 2024 року…

…Відповідно до ч.1 ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7» в судовому засіданні 17 липня 2024 року даючи пояснення (в кінці пояснень) зазначив, що Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання № 7» не є утримувачем спірного приміщення, воно (спірне приміщення) передано іншій особі.

Дане ствердження підтверджується звукозаписом судового засідання.

Судом не було надано уваги цьому ствердженню, не знайшло свого відображення в ухвалі суду…

… Фізична особа - підприємниць Луценко Юрія Володимировича при поданні до суду заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 07 лютого 2022 у справі № 908/2338/21 за нововиявленими обставинами була подана заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чумаченка 37»….

Отже, наведеними нормами процесуального права передбачено залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, до закінчення підготовчого засідання.

Вважаю за необхідне, залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, ).

04 листопада 2016 року було здійснено реєстрацію (номер запису: 0041558) ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/ Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, ) (надалі ОСББ «Чумаченка 37»).

Спірне нежитлове приміщення загальною площею 6,6 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 37 було передано в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧУМАЧЕНКА 37», що підтверджується Додатком «Перелік житлових квартир та нежитлових приміщень комунальної власності м. Запоріжжя, які не вилучаються з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради та передаються в обслуговування ОСББ» до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №51/3 від 23 лютого 2018 року.

Спірне нежитлове приміщення - допоміжні приміщення, відповідно до частини другої статті 10 Закону, стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку врегульовано Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №815/219/17, ОССБ, яке є об`єднанням громадян, мета створення та діяльність якого прямо та безпосередньо пов`язана із забезпеченням і захистом прав співвласників будинку, є належним виразником інтересів більшості членів цього об`єднання. З урахуванням мети створення, ОСББ має пряме та безпосереднє відношення до усіх питань, що стосуються будинку. Реальний захист прав співвласників будинку (членів ОСББ) у певних випадках потребує звернення до суду. Відтак, невизнання за ОСББ самостійного права на звернення до суду в інтересах членів, призвело б до неможливості забезпечення і захисту прав співвласників будинку і стало б невиправданою перешкодою для досягнення мети об`єднання.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що співвласники мають право, зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 385 ЦК України унормовано, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

У контексті наведеного, окрім вище вказаних міркувань щодо дотримання норм процесуального права, необхідно відзначити, що судове рішення безпосередньо стосується прав, інтересів та/або обов`язків ОСББ «Чумаченка 37», що не було залучено до участі у справі, тобто судом був розглянутий і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є така особа, або міститься судження про права, інтереси та/або обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Оскаржуване судове рішення прийнято про права, інтереси та обов`язки ОСББ «Чумаченка 37», і такий зв`язок є очевидним та безумовним.

Положеннями п.1 ч. 1 ст. 267 ГПК України передбачено, що суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення господарського суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Вважаю за необхідне, залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «Чумаченка 37», що знаходиться за юридичною адресою: вул. Чумаченка/Європейська, буд.№37/24, м. Запоріжжя, 69104 (МФО 313399, )…» відхиляються колегією суддів як такі, що знаходяться в межах обов`язку апелянта нести негативні наслідки, пов`язані з його ухиленням від реалізації наданих процесуальним законом прав відповідача по справі і цілком узгоджуються з принципом диспозитивності господарського судочинства.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п. п. 42 - 44 рішення ЄСПЛ у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

З урахуванням заявленних підстав позову, поведінки ФОП Луценком Ю.В. при розгляді заявленного проти нього позову, спрямованої на затягування судового розгляду у суді першої інстанції, ненадання відзиву на позовну заяву і доказів до нього та недоведення відповідачем того факту, що він не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що що заявником не доведено наявності підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та наявності підстав для скасування судового рішення у даній справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі №908/2338/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича на неї, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3028,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Луценко Юрія Володимировича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі №908/2338/21 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 (про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) у справі - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3028,00 грн покласти на Фізичну особу - підприємця Луценко Юрія Володимировича.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 17.02.2025

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус