За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міррен Торг"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міррен Торг"
про стягнення 8 284 933 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Дишкант Д.В.
За участю представників учасників справи:
від позивача Богач К.В.
від відповідача не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача переплату в розмірі 807 377,12 грн та судовий збір у сумі 9 688,53 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 4 889 664,80 грн та збитків у сумі 2 587 891,38 грн.

19.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тантієма" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останнє просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 373 877,00 грн.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва від 02.01.2024, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Князькова В.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви відповідача призначено суддю Івченка А.М.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.01.2024, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Івченка А.М., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу заява про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви відповідача призначено суддю Удалову О.Г.

18.01.2024 матеріали справи № 910/13158/23 направлені до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 вирішено: прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тантієма" про ухвалення додаткового рішення; відкласти розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тантієма" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13158/23 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва; повідомлено, що про призначення судового засідання з розгляду заяви у справі № 910/13158/23 учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

31.10.2024 до Господарського суду міста Києва з Північного апеляційного господарського суду повернуто матеріали справи № 910/13158/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 призначено проведення судового засідання для розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення на 14.11.2024.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2024 було задоволено клопотання позивача та змінено найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тантієма» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міррен Торг». Також було змінено адресу відповідача.

12.11.2024 від позивача надійшли заперечення, в яких останній просить суд відмовити відповідачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі № 910/13158/23.

У судове засідання 14.11.2024 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, представник позивача заперечував проти задоволення заяви з підстав, викладених e запереченнях.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/13158/23, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У попередньому (орієнованому) розрахунку суми судових витрат, наведеному у відзиві на позов, відповідач вказував про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 5% від суми коштів, які суд відмовить стягнути з клієнта (відповідача).

До відзиву додано ордер серії АІ № 1475498 від 11.10.2023, виданий адвокатом Істоміною В.Л.

У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просив суд стягнути з позивача 373 877,00 грн, що складає 5% від суми стягнення, в якій судом відмовлено.

До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем додано:

- договір від 11.10.2023, укладений між відповідачем та адвокатом Істоміною В.Л.;

- додаткову угоду № 1 від 11.10.2023

- акт приймання-передачі від 18.12.2023;

Заперечуючи проти покладення на позивача таких витрат, останній вказав на те, що виходячи з сум, які наведені в акті, одна година роботи адвоката оцінена у розмірі 8 000,00 грн, проте така ціна не відповідає критеріям розумності та співмірності з предметом позову у даній справі.

Крім того, позивач наголошує, що адвокатом не виконано вимоги п. 4.6 договору, а саме у даній справі не прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, а позов задоволено частково. При цьому в договорі сторони не передбачили вартість правничої допомоги у випадку ухвалення іншого рішення суду, наприклад, про часткове задоволення позову.

Також позивач вказав, що вартість послуг адвоката Істоміною Валерії Леонідівни у справі № 910/13158/23 є необґрунтовано завищеною.

Окрім того, вартість послуг за годину роботи адвоката в розмірі 8 000,00 грн є істотно завищеною, а час витрачений на розгляд справи та підготовку до її розгляду (більше 46 годин) не відповідає критеріям реально затраченого часу

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрати на правничу допомогу в розмірі 373 877,00 грн.

Оцінивши подані докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до укладеного між відповідачем та адвокатом Істоміною В.Л. договору від 11.10.2023 погоджено таке:

- клієнт зобов`язується оплатити, а адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу щодо прав та обов`язків клієнта;

- згідно з п. 4.1 договору за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, який визначається за домовленістю сторін або згідно додатку до договору. Оплата послуг адвоката здійснюється протягом трьох робочих днів з дня підписання даного договору або в строки зазначені в додатку до договору;

- відповідно до п. 4.6 у редакції додаткової угоди сторони домовились, що вартість правничої допомоги, яка надається Адвокатом, у разі відмови у задоволенні позову по справі № 910/13158/25, складатиме 5 (п`ять) відсотків від суми коштів, які суд відмовить стягнути з Клієнта, що передбачає підготовку та подання до суду всіх процесуальних документів з усіма необхідними діями для збору доказів, участь у судових засіданнях, вчинення інших процесуальних необхідних для захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої інстанції по справі 910/13158/23. Вказана вартість сплачується Клієнтом за рахунок стягнутих рішенням суду на користь клієнта коштів;

- вказаний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024.

18.12.2023 між відповідачем та адвокатом підписано акт приймання-передачі на загальну суму 373 877,00 грн з обсягом наданих послуг понад 46 год.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Так, як вказано вище, рішенням суду від 13.12.2023 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача переплату в розмірі 807 377,12 грн та судовий збір в сумі 9 688,53 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 4 889 664,80 грн та збитків у сумі 2 587 891,38 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову на позивача.

Поряд з цим, суд не бере до уваги заперечення позивача, що представником відповідача не виконано вимогу п. 4.6 договору про надання правничої допомоги, оскільки у даній справі у позові не відмовлено, позов задоволено частково, а розмір гонорару розраховувався відповідачем з тієї суми, у стягненні якої позивачу відмовлено, без врахування присудженої до стягнення суми.

Проте, суд вважає, що заявлена до стягнення сума не відповідає критеріям розумності та необхідності її понесення, оскільки визначення гонорару в процентному співвідношенні від суми коштів, у задоволенні яких судом відмовлено, не вказує на витрачений адвокатом час, обсяг наданих послуг, складність виконаної роботи.

Крім того, під час розгляду заяви відповідачем не надано суду доказів реального понесення витрат у заявленому до стягнення розмірі.

Таким чином, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу до 20 000,00 грн, а інші витрати відповідача залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ «Міррен Торг» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Капітал" (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19/21, код 36124300) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Міррен Торг» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 256, код 39302676) 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 30.12.2024.

Суддя О.Г. Удалова