26.12.2024Справа № 910/9910/24
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Умань Індіан Солар"
доДержавного підприємства "Гарантований покупець"
простягнення 3914579,30 грн
Суддя Смирнова Ю.М.
Секретар судового засідання Негеля Ю.М.
Представники сторін:
від позивачаСелівакін І.О.
від відповідачаПодольський А.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Умань Індіан Солар" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" 3914579,30 грн, з яких: вартість відпущеної, але не оплаченої електричної енергії за "зеленим" тарифом у сумі 3422567,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 346512,70 грн, 3% річних у розмірі 145499,30 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/9910/24 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Умань Індіан Солар" 3138419,01 грн основного боргу, 145499,30 грн 3% річних, 346512,70 грн інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору на суму 58718,69 грн (в повному обсязі), на підставі положень п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України закрито провадження у справі №910/9910/24 в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 284148,29 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

11.12.2024 в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Умань Індіан Солар" звернулося із заявою про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 81700,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 26.12.2024.

20.12.2024 від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшли заперечення щодо покладення на нього витрат на оплату професійної правничої допомоги позивача, в яких відповідач, зокрема, вказав про неспівмірність заявленого розміру таких витрат зі складністю справи, затраченим часом та обсягом наданих адвокатом позивача послуг.

У судовому засіданні 26.12.2024 представник позивача подану заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.12.2024 проти поданої позивачем заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч.3-5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

При цьому позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести, а також зазначив про те, що відповідні докази понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заяву про розподіл судових витрат позивач подав своєчасно.

До заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:

- договір про надання правничої допомоги від 14.07.2024, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Бізнес Протект";

- договір №17-07/24 про надання правової допомоги від 15.07.2024, укладений між адвокатом Селівакіним І.О. та Адвокатським об`єднанням "Бізнес Протект";

- рахунок на оплату №11 від 09.09.2024;

- платіжну інструкцію №248 від 17.09.2024 на суму 81700,00 грн;

- акт надання послуг від 09.12.2024 до договору про надання правничої допомоги від 14.07.2024, за змістом якого адвокатським об`єднанням були надані клієнту наступні послуги: аналіз первинних документів, договорів та матеріалів, наданих позивачем для підготовки позовної заяви до ДП "Гарантований покупець", аналіз актуальної судової практики Верховного Суду у справах про стягнення виробниками електричної енергії за "зеленим" тарифом заборгованості з ДП "Гарантований покупець"; підготовка позовної заяви у справі №910/9910/24 та подання її до суду із додатками; аналіз відзиву ДП "Гарантоваший покупець" на позовну заяву у справі №910/9910/24 та підготовка відповіді на відзив; аналіз клопотання ДП "Гарангований покупець" про зупинення провадження у справі №910/9910/24 та підготовка письмових заперечень проти вказаного клопотання; підготовка письмових додаткових пояснень щодо часткових оплат, здійснених ДП "Гарантований покупець" протягом розгляду Господарським судом міста Києва судової справи №910/9910/24 - 1 година роботи, представництво інтересів позивача в судових засіданнях під час підготовчого провадження, а також розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/9910/24 по суті 19.09.2024, 10.10.2024, 07.11.2024, 28.11.2024, 05.12.2024;

- ордер серії АА №1485679 від 17.09.2024;

- довіреність позивача від 12.10.2021;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001362 від 03.04.2023.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені документально.

Суд зауважує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Суд зазначає, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Так, судом враховані заперечення відповідача проти стягнення з нього заявленої позивачем суми витрат на оплату професійної правничої допомоги. У наведених запереченнях відповідач вказував на неспівмірність заявленого розміру таких витрат зі складністю справи, затраченим часом та обсягом наданих адвокатом позивача послуг, оскільки збирання значного об`єму доказів на підтвердження пред`явлених вимог не було необхідним, що виключає значні витрати часу спеціаліста в галузі права на підготовку позовів у справах даної категорії.

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, що відповідні витрати не повинні мати надмірний характер, а також мають відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру, з урахуванням обставин справи.

Одночасно судом враховано кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів та тривалість розгляду справи судом.

Судом взято до уваги й те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі №910/2170/18.

Так, у п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зважаючи на вищенаведені обставини та з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені відповідачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Керуючись ст.ст.124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м.Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Умань Індіан Солар" (20300, Черкаська обл., місто Умань, вулиця Велика Фонтанна, будинок 2/38, ідентифікаційний код 43036480) 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви позивача про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.01.2025

Суддя Ю.М. Смирнова