ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

31.12.2024м. ДніпроСправа № 904/3199/24 (904/5432/24)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ", Одеська обл., Одеський район, смт. Нові Білярі(з)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО", Харківська обл., Куп`янський район, с. Колодязне

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ", м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - КОМПАНІЇ "АГРОФОРТ ЛТД", Маршаллові острови, Острів Айглеце

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙТБУД", м. Дніпро

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , Харківська обл., Дворічанський район, смт. Дворічна

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ", м. Дніпро

про визнання недійсним правочину

Суддя Соловйова А.Є.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ" про визнання недійсним правочину, в якому просить суд визнати недійсним Договір відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ" ().

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 31.07.2024 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ" (49100, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/3199/24, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/3199/24(904/5432/24) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 17.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 15.01.2025 о 11:00 год. Залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - КОМПАНІЮ "АГРОФОРТ ЛТД" (Маршаллові острови, Острів Айглеце, м. Маджуро, Трастовий комплекс, Аджелтейк Роад). Залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙТБУД" (49000, м. Дніпро, вул. Ламана, буд. 17, офіс 4-14, ). Залучено до участі у справі в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Залучено до участі у справі в якості третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" (49069, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 46, ).

30.12.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" подано заяву б/н від 30.12.2024 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

1. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» (, місце знаходження: 62713, Харківська обл., Кубинський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а) вчиняти будь-які дії щодо виконання умов Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, в тому числі, але не виключно, щодо здійснення розрахунків (оплати) у будь-який спосіб на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО КОМПЛЕКТ» (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Ольги Княгині, 22) на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеного між ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" () та ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» (); зокрема заборонити виконання зобов`язань, які виникають у ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» (, місцезнаходження: 62713, Харківська обл., Кубинський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а) на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, третьою особою.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» (, місцезнаходження: 62713, Харківська обл., Куп`янський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а) вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб права вимоги (їх будь-яку частину), майнові права або будь-які інші права за Договором про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеним між ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» () та ТОВ

«АГРО КОМПЛЕКТ» ().

3. Накласти арешт на право вимоги до ТОВ «Боріваж» (), яке виникло на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеного між ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» () та ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» ().

30.12.2024 від ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" надійшло заперечення б/н від 30.12.2024 на заяву Товариствоа з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" про забезпечення позову, в якому ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" зазначило, що ТОВ «Термінал Боріваж» жодним чином не обґрунтовує своє право на звернення до суду та не зазначає, які саме права ТОВ «Термінал Боріваж» порушені Договором про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024. Крім того позивачем на надано жодного доказу, якими б підтверджувалась реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом встановлено, що вказана заява обґрунтована тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2024 по справі №904/1926/23 клопотання ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" від 02.08.2024 (вх.суду№36857/24) про заміну кредитора у справі №904/1926/23 задоволено. Здійснено замінену ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" () (Первісний кредитор) на його правонаступника - ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" () (Новий кредитор) в сумі 5 110 434 401,08 грн (п`ять мільярдів сто десять мільйонів чотириста тридцять чотири тисячі чотириста одна гривня 08 копійок) (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Зміна кредитора відбулася на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024 (далі - Договір), який від імені ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» підписав керівник останнього - ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1.1 Статуту ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО», затвердженого установчими зборами товариства, протоколом №19/04/19/ДА від 19 квітня 2019 року (надалі

- Статут), товариство діє на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Закону

України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та іншого законодавчих актів, а також Статуту товариства, який є його єдиним установчим документом.

У відповідності до пункту 8.1. Статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства, виконавчий орган - директор товариства.

Пунктом 8.2.1. Статуту визначено, що кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників товариства. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників товариства має кількість голосів пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства.

Згідно з пунктами 8.2.8. - 8.2.10. Статуту загальні збори учасників скликаються, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства або на вимогу учасника (учасників) товариства, які на день подання вимоги в сукупності взаємодіють 10 або більше відсотків статутного капіталу товариства. Річні загальні збори учасників товариства скликаються протягом шести місяців наступного за звітнім року. Повідомлення про проведення загальних зборів учасників надсилається учасникам товариства рекомендованим листом з описом вкладення або надається особисто під підпис учасника товариства, а також іншим способом, не забороненим законодавством, проте у будь-якому випадку не менше ніж за 10 днів до запланованої дати проведення відповідних зборів. У такому повідомленні зазначається дата, час і місце проведення зборів та питання, що будуть розглядатися. Загальні збори учасників товариства можуть скликатися й без дотримання вимог щодо їх скликання, якщо в таких загальних зборах учасників товариства взяли участь усі учасники товариства і всі вони надали згоду на розгляд таких питань.

Відповідно до пунктів 8.2.11. - 8.2.12. Статуту рішення загальних зборів учасників товариства я обов`язковими для виконання директором товариства. Рішення загальних зборів учасників товариства і питань, зокрема, внесення змін до статуту, зміни розміру статутного капіталу та реорганізації товариства приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства. Рішення і питань визначення грошової оцінки негрошового вкладу учасників, перерозподілу часток між учасниками, створення інших органів товариства та придбання частки товариством приймаються одностайно всіма учасниками товариства. З усіх інших питань рішення загальних зборів учасників товариства приймаються більшістю голосів усіх

учасників, які мають право голосу з відповідних питань.

Пунктом 8.2.13. Статуту передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників товариства відносяться питання щодо надання зголи, з-поміж іншого, щодо:

- вчинення правочину, вартість якого перевищує 50% вартості чистих активів товариства (п. 8.2.13.13. Статуту);

- вчинення директором правочину сама якого перевищує 50 000,00 грн (п. 8.2.13.14. Статуту);

- укладення директором будь-яких правочинів про зміну сторони і зобов`язання (відступлення права вимоги, переведення боргу тощо) - незалежно від суми правочину (п.8.2.13.17. Статуту).

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" зауважило, що пунктами 8.3.8.4 та 8.3.8.4.1. Статуту директору заборонено самостійно вчиняти (укладати) правочини (договори, контракти, угоди тощо) з питань, передбачених пунктом 8.2.13. Статуту.

Однак, як зазначив позивач, вищим органом управління ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" рішення про надання згоди директору - ОСОБА_2 на укладення Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024 не надавалось. Даний Договір у подальшому Загальними Зборами не схвалювався.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" () є учасником ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" та має частку у статутному капіталі останнього 20,86%. Відповідно, позивач вважає, що укладений Договір напряму впливає на обсяг прав та обов`язків ТОВ "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ".

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до частими першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

З аналізу положень статей 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України вбачається, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і

дієздатністю. При цьому, відповідно до ч. і ст. 92 ЦК України особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).

Згідно з ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/21493/17 зробив висновок, що

згідно з вимогами статті 92 Цивільного кодексу України особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема, директором чи генеральним директором) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише в невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень. Аналогічні висновки зроблені і в постанові

Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17.

При застосуванні статті 92 Цивільного кодексу України потрібно оцінювати не лише формальну сторону питання - дотримання посадовою особою всіх положень законодавства, статуту, рішень загальних зборів учасників/акціонерів тощо. Адже навіть коли посадова особа формально виконала всі вимоги законодавства та установчих документів товариства, її дії (бездіяльність) можуть не бути добросовісними, розумними та вчиненими в інтересах товариства. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові ВС від 04.12.2018 №910/21493/17.

За системним аналізом норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов`язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу (ст. 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»). Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №361/17/15-ц).

Таким чином, установчими документами юридичної особи встановлюється перелік питань вирішувати які мають право виключно загальні збори учасників такої юридичної особи.

Частиною 1 ст. 44 Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що законом або статутом товариства може встановлюватися особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлює, що рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Оскільки предметом позову є визнання недійсним Договору відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

У даному випадку, Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладений між ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" та ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ".

Позивач є учасником ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» та має частку у статутному капіталі останнього у розмірі 20,86%.

Позивач повідомив суд, що зазначений Договір було укладено всупереч волі учасників ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО", зокрема ТОВ "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ", та положенням статуту ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО".

31.07.2024 Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження за заявою ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" у справі №904/3199/24 про банкрутство ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ".

Відтак існує загроза того, що у випадку визнання судом недійсним Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» не зможе повернути назад сплачені кошти, так як ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" знаходиться в процедурі банкрутства.

Крім того, існує загроза, що після того, як ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» або будь-яка третя особа від імені ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» здійснить оплату за Договором про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, директор ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО», відступить придбане у ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» право вимоги третій особі.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має і урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в чому, ідо між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг почепних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові від 24.05.2017 у справі № 6-640цс17 Верховний Суд України зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднотам у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у постанові від 28.02.2019 по справі №826/2259/18 зазначив:

"13.За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

14. При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

15. Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

16. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.".

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 зазначено:

"35. Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

... Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.".

Європейський суд з прав людини притримується позиції, згідно з якою заходи забезпечення (тимчасові заборони), які вживає суд у процесі вирішення спору, повинні відповідати закону, враховувати суспільні (загальні) інтереси та пропорційність між використаними засобами та метою, яку прагне суд досягнути (рішення ЄСПЛ від 17 травня 2016 року у справі "Джиніч проти Хорватії", № 38359/13, пункти 61-62; рішення ЄСПЛ від 16 березня 2021 року у справі «Карагасаноглу проти Туреччини)) (Karahasanoglu v. Turkey), заяви №21392/08 та 2 інші, пункти 144-153).

Отже, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивачів в господарському процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого у справі.

Таким чином, оскільки предметом заявленого спору є визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеного між ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» та ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ», суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини, що невжиття заявлених Позивачем заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та процес поновлення оспорюваних прав Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи, що вжиття наведених заходів забезпечення позову у вказаний спосіб спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ" проти вжиття заходів забезпечення позову спростовується вище викладеним.

Частинами 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

В частині 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд, врахувавши викладені обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що забезпеченням даного позову відповідачам не буде спричинено жодних збитків.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" б/н від 30.12.2024 про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" б/н від 30.12.2024 про забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі №904/3199/24(904/5432/24) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ", за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - КОМПАНІЇ "АГРОФОРТ ЛТД", за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙТБУД", за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" про визнання недійсним правочину шляхом:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» (, місце знаходження: 62713, Харківська обл., Кубинський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а) вчиняти будь-які дії щодо виконання умов Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, в тому числі, але не виключно, щодо здійснення розрахунків (оплати) у будь-який спосіб на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО КОМПЛЕКТ» (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Ольги Княгині, 22) на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеного між ТОВ "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" () та ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» (); зокрема заборонити виконання зобов`язань, які виникають у ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» (, місцезнаходження: 62713, Харківська обл., Кубинський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а) на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, третьою особою;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» (, місцезнаходження: 62713, Харківська обл., Куп`янський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а) вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб права вимоги (їх будь-яку частину), майнові права або будь-які інші права за Договором про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеним між ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» () та ТОВ

«АГРО КОМПЛЕКТ» ();

- накласти арешт на право вимоги до ТОВ «Боріваж» (), яке виникло на підставі Договору про відступлення права вимоги №20/05/2024 від 20.05.2024, укладеного між ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» () та ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» ().

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" (67550, Одеська обл., Одеський район, смт. Нові Білярі(з), вул. Морська, буд. 1А, ).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО" (, місцезнаходження: 62713, Харківська обл., Кубинський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 4а).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО КОМПЛЕКТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 39205544, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Ольги Княгині, буд. 22).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її прийняття -31.12.2024, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в строк до 01.01.2028.

Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Є. Соловйова