ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2024 р. Cправа № 902/1253/23(132/3433/23)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.

за участю: секретаря судового засідання - Марчук А.П.

представника відповідача - Цимбал А.А. (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, код 35625014)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 19 455,00 грн.

в межах справи № 902/1253/2/23

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходитьcя справа № 902/1253/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

08.11.2023 до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (в подальшому - ТОВ "ФК "ЄАПБ") до ОСОБА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що 18.11.2021 року між ТОВ "ФК "ІНВЕМСТРУМ" та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021, за яким ОСОБА_1 отримала фінансовий кредит в розмірі 9000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строк на 30 днів, тобто до 17.12.2021, та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 13.01.2023 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу № 13012023, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021, становить 19 455,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 10 455,00 грн.

Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчинив дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач звернутися до суду із вказаним позовом.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача просить застосувати наслідки нікчемності до Договору про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 року в частині нарахування простроченої заборгованості за нарахованими процентами починаючи з 17.12.2021 та закрити провадження у справі, з підстав зазначених у відзиві.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 06.05.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" кредит (основний борг) за договором про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 у розмірі 9000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" проценти (штрафні санкції) за договором про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 в розмірі 10455 грн., яка складається із заборгованості за відсотками в розмірі 10455 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" судовий збір у розмірі 2684 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 23.07.2024 рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 6.05.2024 у даній справі скасовано.

Матеріали справи № 132/3433/23 за позовом ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту передано на розгляд Господарського суду Вінницької області у провадженні якого перебуває справа № 902/1253/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

25.07.2024 до Господарського суду Вінницької області від Вінницького апеляційного суду надійшла справа № 132/3433/23 за позовом ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.07.2024, справу № 132/3433/23, розподілено судді Лабунській Т.І., з призначенням єдиного унікального номеру судової справи - № 902/1253/23(132/3433/23).

Ухвалою суду від 29.07.2024 матеріали цивільної справи № 902/1253/23(132/3433/23) прийнято до свого провадження суддею Лабунською Т.І. для розгляду в межах справи № 902/1253/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи № 902/1253/23(132/3433/23) по суті призначено на 23.09.2024.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відкладено розгляд справи № 902/1253/23(132/3433/23) по суті на 23.10.2024.

Ухвалою суду від 23.10.2024 розгляд справи № 902/1253/23(132/3433/23) по суті відкладено на 26.11.2024.

30.10.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з тим, що позивач двічі не з"явився в судове засідання та відсутністю заяви про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим, 26.11.2024 судове засідання не відбулося з об`єктивних причин.

Ухвалою суду від 28.11.2024 розгляд справи по суті призначено на 23.12.2024.

Судове засідання 23.12.2024 проводилося в режимі відеоконференції за участю представника відповідача - адвоката Цимбал А.А.

Позивач на визначену дату не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

В судовому засіданні 23.12.2024 судом розглянуто клопотання представника відповідача від 29.10.2024 про залишення позову без розгляду.

Вказане клопотання мотивовано тим, що позивач двічі не з`явився в судове засідання та відсутністю заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просив суд розглянути справу за його відсутності.

Крім того, явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору та відсутність об`єктивних підстав, для залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила щодо позову в повному обсязі, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

18.11.2021 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 17.12.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію" та діє по повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 547,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,50 % на добу.

Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5 % на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту (п. 1.4. Договору).

Положеннями пункту 1.6. договору визначено, що кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної ним.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua/ (пункт 1.7. договору).

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно п. 2.1. Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору.

З пункту 2.3. Договору вбачається, що у разі недотримання установлених пунктом 1.4 цього договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до п. 1.3 цього договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п. 2.5. Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних вів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів Доводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Із пункту 4.3 Договору вбачається, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в пункті 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в пункті 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1 Договору).

Договір підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1. W0812.

Графік платежів представлений у форматі Додатку №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною.

13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення/грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості; та є невід`ємною частиною цього Договору (Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу.

Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу, ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ ОК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

Також, 13.01.2023 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №31012023 від 31.01.2023.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19455,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 10455,00 грн.

Згідно з Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про заступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Згідно з п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифрування платежів у вигляді електронного, а саме, вказати наступні; данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Як вказує позивач, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.01.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 14709-11/2021 від 18.11.21 у розмірі 19 455,00 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 455,00грн, - сума заборгованості за відсотками.

Правове обгрунтування і оцінка суду.

Ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ).

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно приписів ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Приписами ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

Згідно положень ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 279 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

При укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами (ч. 1 ст. 184 ГК України).

Суд зазначає, що за приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 14709-11/2021 від 18.11.2021 року підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію".

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Матеріали справи, а саме: договором про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 з всіма додатками до нього, договором факторингу №31012023 від 31.01.2023, підтверджується, що Позивачем, як Кредитодавцем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Договором щодо надання Позичальнику строкового кредиту в розмірі 9 000,00 грн., в той же час Відповідачем порушено умови Договору щодо своєчасного погашення заборгованості за отриманим кредитом, сплатою відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на дату оформлення позовної заяви заборгованість Позичальника перед Кредитодавцем по тілу кредиту становить 9000,00 грн., що не спростовано відповідачем у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.

У зв`язку із відступленням права грошової вимоги за договором фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 позивачу - ТОВ "Фінансова компанія "ЄАПБ", відповідач - ОСОБА_1 зобов`язана сплатити заборгованість на користь позивача.

За таких обставин, прострочена заборгованість Позичальника перед Кредитодавцем за кредитом становить 9 000,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо вимог про стягнення процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, як і обов`язок Позичальника оплачувати комісію за управління кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Матеріали справи свідчать, що кредитний договір між позивачем та відповідачем укладено 18.11.2021, терміном кредитування на 30 днів, тобто до 17.12.2021.

У Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту від 18.11.2021 вказано, що розмір процентів за користування кредитом становить 4 050,00 грн.

До матеріалів справи долучено заявку від 29.12.2021 на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту на термін 7 днів. У заявці зазначено, що нею сплачено суму в розмірі 1 890,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання.

Додатковою угодою № 3 від 29.12.2021 сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 2022-01-04. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становила 9 780,00 грн, з яких: 9 000,00 грн сума кредиту, 780,00 грн сума відсотків.

Крім того, суд підкреслює увагу позивача, що п. 2.1. договору про надання фінансового кредиту № 14707-11/2021 від 18.11.2021, сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом буде здійснюватись згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Разом з тим, п. 2.5. спірного договору сторони передбачили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховується у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, наданий клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 10 455,00 грн. заборгованості за відсотками також підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідач, укладаючи кредитний договір № 14709-11/2021 від 18.11.2021 добровільно став стороною такого договору, а відтак на відповідних умовах зобов`язаний нести всі ризики, пов`язані з порушенням власних зобов`язань.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування факту отримання кредитних коштів, а також обставин та доказів наданих позивачем.

Таким чином, суд приймає доводи позивача, так як вони обгрунтовані та підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та прохання застосувати наслідки нікчемності до Договору про надання фінансового кредиту № 14709-11/2021 від 18.11.2021 в частині нарахування простроченої заборгованості за нарахованими процентами починаючи з 17.12.2021 є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Судом також відхиляються доводи відповідача щодо закриття провадження у даній справі з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.10.2023 відкрито провадження у справі № 902/1253/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

Ухвалою суду від 25.07.2024 затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_1

Ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

ТОВ "ФК "ЄАПБ" не було подано до справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 заяву про визнання грошових вимог.

Ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Оскільки провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 не закрито, кредитор ТОВ "ФК" ЄАПБ", у відповідності до ч.4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, не позбавлено можливості звернутися до Господарського суду Вінницької області з заявою про визнання грошових вимог до ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених учасниками судового процесу в обґрунтування власних правових позицій.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 14709-11/2021 від 18.11.2021 в розмірі 19 455,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 455,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, а тому підлягають задоволенню, з наведених вище мотивів.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухвалені рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову повністю на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 684,00 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст. 2,3, 4, 11, 12,13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 96, 123, 196, 210, 232, 233, 236-238, 240-242, 255, 256, 326, 327 ГПК України -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 29.10.2024 про залишення позову без розгляду.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄАПБ" суму заборгованості за кредитним договором № 14709-11/2021 від 18 листопада 2021 року у розмірі 19 455,00 грн., з яких:

- 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 10 455,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Копію рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси

Копію ухвали суду надіслати до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ОСОБА_1 - адвокату Цимбал А.А. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ТОВ «ФК «ЄАПБ» - ; ; ; .

Повне рішення складено 30 грудня 2024 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ТОВ "ФК "ЄАПБ" (вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, м. Бровари, Київська обл., 07400 (рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення);

3 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) (рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення);