ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"27" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2425/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши матеріали вх.№2512/21

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6)

до відповідача: Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса (65062, Одеська область, м. Одеса, вул. Посмітного, 9)

про стягнення 3 684,33 грн

ВСТАНОВИВ:

11.08.2021 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 3 684,33 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем у березні травні 2019, а також серпні вересні 2019 було спожито природний газ у обсязі, не погодженому сторонами договору, чим завдано позивачу збитки, сума яких була розрахована на підставі п.п.3.13. та 5.7. договору та склала 3 684,33 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2021 позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на підставі ч.1 ст.174 ГПК України залишено без руху.

Вказаною ухвалою позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення коду ЄДРПОУ відповідача у разі, якщо його зареєстровано за законодавством України, та визначення статусу Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса з урахуванням зазначення у договорі про дію консульства на підставі консульського патенту №296/22.06.2015.

Ухвала від 16.08.2021 була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу та отримана останнім 26.08.2021, про що свідчить відповідне поштове повідомлення.

20.08.2021 до суду від Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса надійшов супровідний лист разом із копіями документів, зокрема, підтвердженням акредитації консульства.

06.09.2021 до канцелярії суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява з додатками, в якій позивач, зокрема, виклав позицію щодо статусу відповідача та необхідності отримання згоди на стадії підготовки справи до судового розгляду на розгляд спору у суді України за участю Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса.

Оскільки в якості відповідача Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказано Генеральне консульство Республіки Болгарія в м. Одеса, з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у справі №466/674/18, Господарський суд Одеської області 13.09.2021 направив Міністерству закордонних справ України лист, в якому просив звернутися до компетентного органу Республіки Болгарія щодо наявності або відсутності згоди на участь Республіки Болгарія в особі Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса у розгляді справи №916/2425/21.

Ухвалою від 13.09.2021 суд відклав вирішення питання про відкриття провадження у справі №916/2425/21 до отримання від Міністерства закордонних справ України відповіді на запит суду.

04.10.2021 до суду від Міністерства закордонних справ України надійшла відповідь про направлення до Посольства Республіки Болгарія в Україні Ноти від 29.09.2021 №202/23-650-75382 з питання отримання згоди Республіки Болгарія на відмову від судового імунітету під час розгляду судовим органом України вказаної справи. Станом на момент підготовки зазначеного листа відповіді від болгарської сторони не надходило.

17.01.2022 судом було направлено на адресу Міністерства закордонних справ України запит щодо того, чи надходила до Міністерства закордонних справ України інформація щодо наявності або відсутності згоди Республіки Болгарії на відмову від судового імунітету під час розгляду судом справи №916/2425/21.

У подальшому, 07.11.2023 судом було повторно направлено на адресу Міністерства закордонних справ України відповідний запит.

30.10.2023 до суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшов інформаційний запит щодо стану розгляду справи №916/2425/21.

Листом від 1.05.2024 судом було направлено на адресу Міністерства закордонних справ України запит щодо того, чи надходила до Міністерства закордонних справ України інформація щодо наявності або відсутності згоди Республіки Болгарії на відмову від судового імунітету під час розгляду судом справи №916/2425/21.

13.05.2024 до суду від Міністерства закордонних справ України надійшов лист, у якому останнє повідомило, що станом на 8.05.2024 відповідь від Посольства Республіки Болгарія в Україні на Ноту МЗС від 13.09.2021 не надходила.

Враховуючи, що відповідачем у даній справі Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказано Генеральне консульство Республіки Болгарія в м. Одеса, суд зазначає, що порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює Закон України "Про міжнародне приватне право", який застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом.

Стаття 79 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Як передбачено частиною четвертою статті 79 Закону України "Про міжнародне приватне право", у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права України, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.

Таким чином, Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема в якості відповідача.

Найважливішою ознакою для держави є суверенітет, оскільки саме суверенітет становить основну відправну засаду для її правосуб`єктності. Суверенітет держави має вияв у двох сферах: внутрішній та зовнішній. У зовнішній сфері суверенітет означає незалежність, самостійність і непідпорядкованість держави іншим державам.

У міжнародному приватному праві під імунітетом розуміють непідлеглість однієї держави законодавству та юрисдикції іншої. Імунітет ґрунтується на суверенітеті держав, їх рівності та означає, що жодна з них не може здійснювати свою владу над іншою державою, її органами, майном. Це принцип вилучення держави та її органів з-під юрисдикції іншої держави. Судовий імунітет полягає в непідсудності держави без її згоди судам іншої держави.

Таким чином, бути відповідачем в судах іншої держави кожна суверенна держава може тільки з її явно вираженої або мовчазної згоди, висловленої через уповноважених на це осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання щодо розгляду справ за участю консульської установи, Верховний Суд у постанові від 30.06.2021 при розгляді справи №466/674/18 зазначив, що прийнявши позовну заяву, суддя на стадії підготовки справи до судового розгляду має з`ясувати, чи є згода дипломатичного представництва, як компетентного органу держави, на розгляд спору в судах України. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно першочергово підготувати відповідний запит та отримати офіційну інформацію щодо того, чи існує згода компетентних органів відповідної держави на розгляд справи у судах України, оскільки це впливає на зміст подальших процесуальних дій. У разі, якщо такої згоди не отримано, то посольство не може набувати процесуального статусу відповідача у цивільному процесі. Надсилання судових викликів до посольств іноземних держав в Україні має здійснюватися виключно через Міністерство закордонних справ України (МЗС).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 466/674/18, від 09 червня 2021 року № 265/7703/19, від 17 червня 2020 року у справі № 711/15/19.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач у цій справі Генеральне консульство Республіки Болгарія в м. Одеса має в Україні судовий імунітет, отже, необхідною є згода дипломатичного представництва на пред`явлення до нього позову, при цьому, вчиняти процесуальні дії щодо отримання такої згоди повинен не позивач при пред`явленні до суду позову, а саме суд.

До аналогічних висновків у подібних справах незмінно доходить Верховний Суд у постановах: від 13 травня 2020 року у справі № 711/17/19 (провадження № 61-10776св19); від 03 червня 2020 року у справі № 357/13182/18 (провадження № 61-12202св19); від 03 червня 2020 року у справі № 711/14/19 (провадження № 61-12536св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 321/211/20 (провадження № 61-8142св20), від 17 лютого 2021 року у справі №756/11440/19.

Враховуючи наведені висновки Верховного Суду, Господарський суд Одеської області листом від 13.09.2021 звернувся до Міністерства закордонних справ України з проханням звернутися до компетентного органу Республіки Болгарія щодо наявності або відсутності згоди на участь Республіки Болгарія в особі Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса у розгляді справи №916/2425/21.

У подальшому, як вже було зазначено вище, судом неодноразово направлялися запити до Міністерства закордонних справ України. Так, на останній запит суду від 1.05.2024 Міністерство закордонних справ України листом від 13.05.2024 повідомило, що за результатами розгляду звернення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 МЗС направило до Посольства Республіки Болгарія в Україні Ноту від 29.09.2021 №202/23-650-75382 з питання отримання згоди Республіки Болгарія на відмову від судового імунітету під час розгляду судом справи №916/2425/21. Натомість, станом на 8.05.2024 відповідь від Посольства Республіки Болгарія в Україні на Ноту МЗС від 13.09.2021 не надходила.

При цьому, Міністерство закордонних справ України повідомило, що норми міжнародного права не зобов?язують іноземні дипломатичні представництва надавати відповіді на звернення. Тобто, іноземні дипломатичні установи, користуючись привілеями та імунітетами на території держав акредитації, мають право на власний розсуд вирішувати надавати або не надавати відповіді на будь-які звернення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, з огляду на те, що від Посольства Республіки Болгарія в Україні не надходила відповідь на Ноту МЗС від 13.09.2021, про що суд повідомило безпосередньо Міністерство закордонних справ України, тобто, фактично, згоди на розгляд вказаної господарської справи в суді України не надано, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі у порядку п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України, оскільки у разі відсутності відповідної згоди Генеральне консульство Республіки Болгарія в м. Одеса не може набувати процесуального статусу відповідача у господарському процесі.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Генерального консульства Республіки Болгарія в м. Одеса про стягнення 3 684,33 грн.

2. Повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" позовну заяву вх.№2512/21 від 11.08.2021.

Ухвала набрала чинності 27.12.2024 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Щавинська