ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2024 Справа № 917/1458/23
м. Полтава
про визнання недійсними додаткових угод, стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 183 178,77 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Відділу освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" про визнання недійсними додаткових угод, стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 183 178,77 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що після укладення договору сторони підписали додаткові угоди, якими безпідставно збільшили ціни на електроенергію; ці додаткові угоди укладені з порушенням законодавства та мають бути визнані недійсними; вказане призвело до безпідставної сплати бюджетних коштів відповідачем.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.08.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.09.2023 на 09:55 год.
Ухвалою суду від 12.09.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
- пункт 1.2 Додатку №3 до Договору встановлено, що «Ціна за одиницю товару може змінюватись до 10 відсотків у разі коливання ціни товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у Договорі. При цьому ціна закупівлі електроенергії в формулі ціноутворення не може бути менше середньозваженої ціни РДН у місяці постачання».
Під коливанням ціни за одиницю товару на ринку слід розуміти будь-яку зміну ціни за одиницю товару у наданих документах, порівняно із ціною за одиницю товару, визначеною договором. За такої умови ціна за одиницю товару збільшується пропорційно збільшенню середнього показника ціни у наданих документах відносно ціни за одиницю товару, визначеної договором, але не більше ніж на 10% (п. 1.3 Додатку №3 до Договору).
Тобто, вартість електричної енергії в місяць постачання не може бути нижчою за ринкову ціну електроенергії на ринку «на добу наперед» (РДН) Об`єднаної енергетичної системи України, дані про що розміщено на веб-сайгі АТ «ОПЕРАТОР РИНКУ».
Різке зростання ціни з 01.08.2021 року спричинене ухваленням Постанови НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 року «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року №766». Даним нормативно-правовим актом було підвищено максимальні граничні ціни на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку електричної енергії в торговій зоні Об`єднаної енергосистеми України, на «денні» години (07:00-23:00) - до 4000 грн/МВт*год, на «нічні» години (23:00-07:00) - до 2000 грн/МВт*год.
Крім того, у зв`язку з імпортом газу та вугілля, собівартість електричної енергії щодня збільшується. Згідно даних Державної служби статистики України індекс споживчих цін у жовтні по грудень попереднього року на електроенергію становить 126,5%. Тобто, наразі підстав для падіння ціни немає;
- узгодивши умови Додаткової угоди №1 від 12.02.2021 року, сторони внесли зміни у вартість електричної енергії в частині зміни регульованого тарифу на розподіл, відповідно до Постанови НКРЕКП № 2381 від 09.12.2020 року. Таким чином, вартість електричної енергії за січень 2021 року становила 2,85 грн/кВт*год з ПДВ відповідно до укладеної Додаткової угоди №1 від 12.02.2021 року. Дана додаткова угода не порушує законодавства України, відповідає нормам та умовам Договору. Аргументи позивача щодо недійсності Додаткової угоди № 1 від 12.02.2021 року є безпідставними та такими, що не мають законодавчого підгрунтя;
- постачання електричної енергії відповідачем позивачу було збитковим, зважаючи на той факт, що відповідач не здійснював нарахування позитивних/негативних небалансів позивачу згідно формульного визначення ціни, наведеного в комерційній пропозиції до Договору. Тобто відповідач самостійно здійснював врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, незважаючи на приписи підпунктом 10 пункту 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, якою передбачено, що "Постачальник має право на отримання від споживача відшкодування збитків, пов`язаних з відхиленням споживача від договірних величин споживання електричної енергії та величини потужності за розрахунковий період (день, місяць), відповідно до актів законодавства та умов договору";
- сторони правомірно вносили зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, при тому, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі, в той час як законодавчо не передбачено обмеження в частині перегляду (зменшення) запланованих обсягів постачання товару, визначеного сторонами на момент укладення договору.
Ухвалою суду від 19.09.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 28.11.2023 на 14:30 год.
У позовній заяві та у запереченнях на відзив прокурор наголошує про відсутність коливання ціни на ринку у відповідні періоди прийняття додаткових угод. Натомість прокурором не було надано жодних доказів, які б доводили даний факт. За відсутності доказів неможливо встановити факт відсутності коливання, що у випадку розгляду судом в аспекті лише письмових обгрунтувань прокурор прямо порушить права відповідача у зв`язку з фактичною відсутністю матеріальних доказів.
В судовому засіданні 28.11.2023 оголошено перерву до 03.01.2024 до 12:00 год. та запропоновано прокурору до 20.12.2023 надати суду свої міркування щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 03.01.2024 зупинено провадження у справі № 917/1458/23 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного суду справи № 922/2321/22 та запропоновано сторонам повідомити Господарський суд Полтавської області про результати розгляду справи № 922/2321/22.
14.02.2024 (вхід. № 1993) від прокуратури до матеріалів справи надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою від 11.03.2024 суд поновив провадження у справі та призначив засідання на 14.05.2024 на 10:00 год.
Ухвалою суду від 14.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.07.2024 на 11:00 год.
18.07.2024 (вхід. № 9848) від Машівської селищної ради до матеріалів справи надійшло клопотання про розгляд справи без участі учасника судового процесу.
Ухвалою суду від 18.07.2024 відкладено розгляд справи на 08.10.2024 на 10:00 год.
Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.
У судовому засіданні 08.10.2024 суд виніс рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Під час проведення Відділом освіти, культури, молоді та спорту Машівської селищної ради закупівлі в електронному аукціоні, взяли участь 3 учасники: ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ», ТОВ «ЕНЕРГОЗБУТ- ТРАНС» та ТОВ «ЕНЕРГОНОСІЇ УКРАЇНИ».
За результатами проведення процедури закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛЬТ ПОСТАЧ» (Постачальник, відповідач) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Машівської селищної ради (Споживач, позивач) укладено Договір №291220 МСР про закупівлю електричної енергії споживачу від 05.01.2021 (далі - Договір).
Пунктом 2.1. Договору визначено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.
Згідно п. 2.2. Договору Постачальник зобов`язується у 2021 році забезпечити для забезпечення потреб електроустановок Замовника електроенергію згідно коду ДК 021:2015(CPV 2008) - 09310000-5 - Електрична енергія (електрична енергія) (далі - Товар), в кількості, що визначається Сторонами в Комерційній пропозиції, яка додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною, а Замовник - прийняти і оплатити визначений умовами даного Договору обсяг Товару.
Пунктом 3.2. Договору визначено, що ціни на електроенергію для Споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором.
Відповідно до п. 5.1.1. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до Специфікації (додаток 3 до цього Договору).
Згідно п. 5.1.3. Договору та п.1.1 додатку №3 до Договору №291220МСР від 05.01.2021 (Специфікація) вартість за 1 кВт/год. електричної енергії на момент укладання Договору становить 2,73 грн кВт/год. з ПДВ. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2021 року становить 400304,00 кВт/год.
Пунктом 5.2. Договору визначено, що загальна ціна Договору становить 910691,60 грн, крім того ПДВ 182138,32 грн. Всього з ПДВ 1092829,92 грн.
Відповідно до п. 5.3 зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) може відбуватися відповідно до умов п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону Україна «Про публічні закупівлі» за умови письмового звернення Постачальника до Споживача та надання Постачальником необхідних підтверджуючих документів щодо кожного коливання ціни електроенергії на ринку шляхом підписання додаткової угоди до даного Договору. Наявність факту коливання ціни Товару на ринку підтверджується довідкою щодо розміру цін Товару.
Пунктом 5.3.1. Договору визначено, що зміна ціни в бік збільшення за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни електричної енергії на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення ціни Договору, допускається не раніше, ніж через 20 днів від дати початку постачання Товару за цим Договором і не частіше одного разу за розрахунковий період (календарний місяць).
Відповідно до 5.4. зміна ціни за 1 кВт/год електричної енергії та дата настання таких змін будуть відображені у Додатковій угоді до Даного Договору.
Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками і діє в частині постачання електричної енергії з 01.01.2021 до 31.12.2021 (включно) (п. 14.1 Договору).
На момент підписання Договору сторонами погоджені всі істотні умови: предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
Сторонами укладено додаткові угоди, відповідно до яких узгоджено наступне.
- Додатковою угодою №2 від 12.02.2021 у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії, відповідно до п.2 ч.5 ст. Закону України «Про публічні закупівлі» (збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 %), із зменшенням загального обсягу поставленої (спожитої) електричної енергії, та внесено зміни до пункту 5.1.3 Договору «п.5.1.3 Вартість 1 кВТ/год електричної енергії на момент укладання Додаткової угоди №2 становить 3,13 грн з ПДВ. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2021 року становить 337574,846645367кВт/год. Також внесено зміни до п. 1.1 Додатку №3 до Договору та визначено ціну (тариф) за 1 кВт/год (Цфакт) на момент укладення додаткової угоди №2 до Договору, яка складає 3,13 грн кВт/год з ПДВ.
- Додатковою угодою №3 від 17.03.2021 сторони домовились про збільшення вартості електричної енергії, відповідно до п.2 ч.5 ст. Закону України «Про публічні закупівлі», але не більше ніж на 10 %, із зменшенням загального обсягу поставленої (спожитої) електричної енергії, та внесення змін до пункту 5.1.3 Договору «п.5.1.3 Вартість 1 кВТ/год електричної енергії на момент укладання Додаткової угоди №3 становить 3,276 грн з ПДВ. Очікуваним обсяг постачання електричної енергії на період 2021 року становить 333586,66666667 кВт/год. Також внесено зміни до п. 1.1 Додатку №3 до Договору та визначено ціну (тариф) за 1 кВт/год (Цфакт) на момент укладення додаткової угоди №3 до Договору, яка складає 3,276 грн кВт/год з ПДВ.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з 01.02.2021 і діє до 31.12.2021.
- Додатковою угодою №4 від 29.03.2021 сторони домовились про збільшення вартості електричної енергії, відповідно до п.2 ч.5 ст. Закону України «Про публічні закупівлі», але не більше ніж на 10 %, із зменшенням загального обсягу поставленої (спожитої) електричної енергії, та внесення змін до пункту 5.1.3 Договору «п.5.1.3 Вартість 1 кВТ/год електричної енергії на момент укладання Додаткової угоди №4 становить 3,45 грн з ПДВ. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2021 року становить 316762,295652174 кВт/год. Також внесено зміни до п. 1.1 Додатку №3 до Договору та визначено ціну (тариф) за 1 кВт/год (Цфакт) на момент укладення додаткової угоди №4 до Договору, яка складає 3,45 грн кВт/год з ПДВ.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з 01.03.2021 і діє до 31.12.2021.
- Додатковою угодою №5 від 29.06.2021 внесено зміни до додатків №1 та №2 до Договору, а саме визначено перелік об`єкти споживача за якими здійснюється постачання електричної енергії.
Відповідно до п. 5 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з дати її підписання та сторони дійшли згоди, що п.п.1-3 починає діяти з 02.08.2021 і діє до 31.12.2021 згідно Листа №147 від 28.07.2021 року.
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з 02.08.2021 і діє до 31.12.2021.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з 03.08.2021 і діє до 31.12.2021.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з 04.08.2021 і діє до 31.12.2021.
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди визначено, що угода набирає чинності з 05.08.2021 і діє до 31.12.2021.
Згідно умов додаткових угод №8,9,10,11 визначено, що додаткові угоди є невід`ємною частиною Договору №291220МСР від 05.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу і вступають в силу з 2,3,4,5 серпня 2021, що свідчить про підвищення ціни на 16,1% одночасно, шляхом послідовного укладення чотирьох додаткових угод протягом лише одного місяця.
Позивач зазначає, що поступове укладення Додаткових угод протягом 2021 року мало на меті та призвело в кінцевому результаті до збільшення ціни на електичну енергію на 55,12%.
Відповідачем послідовно протягом одного місяця чотири рази збільшувалась вартість електричної енергії на максимально визначений у законі відсоток. У зв`язку з такими діями ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ» та Відділу освіти, обсяг поставленої електричної енергії істотно скоротився на 183184,33267686 кВт/год.
Тобто, товариство усвідомлено та цілеспрямовано діяло з метою збільшення ціни договору на економічно необгрунтований відсоток, а не на реальний відсоток коливання, який існував протягом дії договору.
Таким чином, до Договору № 291220МСР від 05.01.2021 у період його виконання неодноразово необгрунтовано вносились зміни щодо вартості електричної енергії в бік збільшення та одночасного зменшення загальної кількості обсягу постачання електричної енергії, при цьому всі інші умови Договору залишено без змін та є обов`язковими для виконання сторонами.
Водночас встановлено, що додаткові угоди за №1, №2 від 12.02.2021, №3 від 17.03.2021, №4 від 29.03.2021, №7 від 05.08.2021 (в частині закріплення ціни), №8 від 09.09.2022, №9 від 10.09.2021, №10 від 13.09.2021 та №11 від 14.09.2021 до договору № 291220МСР від 05.01.2021 укладені з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.
Щодо підстав представництва прокурора в суді, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту. Про це йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі про представництво інтересів в арбітражному судочинстві, яке відповідно до ст. 89 Закону України "Про Конституційний Суд України" є обов`язковим. Згідно з вказаним рішенням інтереси держави можуть збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття "інтереси держави" є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання коштів місцевого бюджету, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі. Виплата коштів у зв`язку з укладенням додаткових угод зумовило витрату коштів, що негативно вплинуло на видаткову частину бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення позову.
Укладення оспорюваних додаткових угод всупереч норм Закону України «Про публічні закупівлі» є прямим порушенням законності в бюджетній сфері, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитися на державних інтересах та авторитеті держави. Тому підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з цим позовом є загроза порушень економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконних правочинів, чим може бути завдано шкоди бюджету у вигляді незаконних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Закупівля товару за вказаним Законом здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Законом встановлено, що замовником є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак, зокрема, юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів (ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Виконання зобов`язань за додатковими угодами № 1, № 2, № 3, № 4, № 7, №8, №9, №10 та № 11 укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст. 3 цього Закону.
Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.
Бюджетна система - це сукупність усіх бюджетів, які формуються і діють на території певної країни згідно з її бюджетним устроєм. Бюджетну систему України складають державний бюджет і місцеві бюджети.
Бюджетним кодексом України (далі - БК України) визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 БК України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а нікчемність угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.
Оскільки фінансування за додатковими угодами № 1, № 2, № 3, № 4, № 7, №8, №9, №10 та № 11 здійснювалось за рахунок коштів місцевого бюджету, то в цьому випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, адже укладення додаткових угод з порушенням законодавства, завдає шкоди інтересам держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.
Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження» визначено як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Так, споживачем та стороною за договором №291220МСР від 05.01.2021 є Відділ освіти, культури, молоді та спорту Машівської селищної ради.
Відділ освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради є розпорядником бюджетних коштів, закупівля продукції здійснювалась за бюджетні кошти, тому порядок її проведення встановлюється та регулюється вимогами законодавства в сфері публічних закупівель.
Таким чином, з урахуванням вимог ст. ст. 3, 23 Бюджетного кодексу України безпідставно отримані ТОВ «Вольт Постач» кошти в результаті укладення додаткових угод, мають бути повернуті Відділу освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради.
Положення про відділ, освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради, затверджено рішенням двадцять четвертої сесії Машівської селищної ради восьмого скликання від 22.12.22 №39/24-VIII.
Відділ освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради з метою здійснення Машівською селищною радою та її виконавчих органів повноважень у сфері освіти, наданих Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», «Про позашкільну освіту» та іншими законодавчими актами України та створення на території Машівської територіальної громади умов для розвитку особистості і творчої самореалізації кожного громадянина через систему багатопрофільної, різнорівневої дошкільної, повної загальної середньої та позашкільної совіти, забезпечення доступності, безоплатності та обов`язковості освіти для усіх, хто її потребує, формування якісного інформаційно-освітнього простору; забезпечення реалізації на території громади місцевої та державної політики в галузі молоді, спорту; надання населенню якісних послуг в сфері фізичної культури шляхом виконання відповідних державних і місцевих програм, в тому числі й через мережу комунальних підприємств, установ і закладів (п.п. 2.1. Положення).
Відділ освіти, молоді та спорту Машівської селищної спірних правочинів, юридичною особою, яка є розпорядником бюджетних коштів та здійснює процедуру закупівлі товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України, а тому є органом, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з вимогою про стягнення зайво сплачених бюджетних коштів, у зв`язку з чим і визначений позивачем за даним позовом.
Враховуючи викладене, Відділ освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради є органом, уповноваженим здійснювати відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
Порушенням інтересів держави є укладення Відділом, освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради оспорюваних додаткових угод всупереч вимогам чинного законодавства і інтересам держави безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни з зменшення обсягу поставки.
Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій є усвідомлена пасивна поведінка Відділу освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради щодо захисту порушених інтересів держави.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло і з власності держави), а також таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і, якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомленню самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представницта, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим.
Решетилівська окружна прокуратура листом № 56/1-2420ВИХ-23 від 14.04.2023 звернулась до Відділу освіти, молоді та спорту Машівської сільської ради з пропозицією самостійно вжити заходи реагування до усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі» та стягнення надмірно сплачених коштів за додатковими угодами.
Відповідно до листа 01-21/319 від 16.05.2023 Відділу освіти, молоді та спорту встановлено відсутність фінансової можливості щодо вжиття заходів до стягнення вказаних коштів та не заперечення проти вжиття заходів представницького характеру органами прокуратури.
Відділом освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради заходи щодо стягнення надмірно сплачених коштів не вживалися.
За таких обставин для відновлення порушених інтересів держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради з даним позовом до суду звертається прокурор.
Звернення прокурора до суду спрямоване на відновлення порушених інтересів держави при вирішенні суспільно значимого питання законності використання бюджетних коштів.
У відповідності до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Решетилівською окружною прокуратурою попередньо повідомлено Відділ освіти, молоді та спорту Машівської селищної ради, щодо здійснення представництва його інтересів у суді при визнанні додаткових угод до договору про закупівлю товарів недійсними та стягнення з ТОВ «Вольт Постач» надлишково сплачених коштів в сумі 183 178,77 грн (лист № 56/1 - 4906 ВИХ-23 від 04.08.2023).
Враховуючи викладене, прокурор правомірно подав цей позов на захист інтересів держави, оскільки позивачем упродовж тривалого часу не вжито заходів, спрямованих на стягнення заборгованості.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон).
Метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України, кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам.
Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Господарський договір вважається укладеним, якщо між передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь - якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.
Згідно ст. 179, 180 ГК України майново-господарські зобов`язання виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладанні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Правовідносини в сфері державних закупівель регулюються Законом України «Про публічні закупівлі», метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону замовниками є органи державної влади (органи законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.
Відповідно до ст. 5 Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Згідно ч. 1 ст.41 Закону визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.4 ст.41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.
Підстави для внесення змін до істотних умов договору про закупівлю, передбачені виключно вимогами статті 41 Закону.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Аналогічна вимога передбачена також і п. 5.3.1. договору.
Відповідно до пункту 5.3. Договору визначено, що зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) може відбуватися відповідно до умов п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону Україна «Про публічні закупівлі» за умови письмового звернення Постачальника до Споживача та надання Постачальником необхідних підтверджуючих документів щодо кожного коливання ціни електроенергії на ринку шляхом підписання додаткової угоди до даного Договору. Наявність факту коливання ціни Товару на ринку підтверджується довідкою щодо розміру цін Товару.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (в редакції на дату укладення додаткових угод) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №904/6861/17, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі.
При цьому, для прийняття такого рішення у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищенню цін на ринку відповідної продукції.
Враховуючи викладене, підставою для укладення сторонами додаткових угод за №1,2 від 12.02.2021, № 3 від 17.03.2021, № 4 від 29.03.2021, №7 від 05.08.2021 (в частині закріплення ціни), № 8 від 09.09.2021, № 9 від 10.09.2021, №10 від та №11 від 14.09.2021 до договору №291220МСР від 05.01.2021, з урахуванням пункту 5.3. Договору, сторонами обрано п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого зміни вносяться у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку.
Водночас, ні вимогами ст.41 Закону, якою передбачено випадки зміни умов договору в частині ціни за одиницю товару, ні умовами договору № 291220МСР від 05.01.2021 не передбачено можливості зміни обсягу та кількісного вираження товару без відповідного документального підтвердження саме коливання (стрімкого збільшення) ціни такого товару на ринку.
Отже, у кожному випадку це буде той документ, який підтверджує факт коливання ціни конкретного предмета закупівлі зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар.
На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, а тим паче лист, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 912/1580/18.
Додатковою угодою №1 від 12.02.2021 сторонами збільшено ціну за одиницю товару (з тарифом на послугу з розподіл електроенергії) з 2,73 грн до 2,85 грн.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 1 від 12.02.2021 зазначено підстави, передбачені п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із набранням чинності постанови НКРЕКП від 09.12.2020 за № 2381.
Також цією додатковою угодою зменшено обсяги постачання енергії з 404 кВт/год до 383449,094736842 кВт/год.
При цьому, підставою укладення додаткової угоди про підняття тарифу, на яку посилається Постачальник, була відома на момент проведення процедури закупівлі постанова НКРЕКП за № 2381, прийнята 09.12.2020 (рішення про визначення переможця прийнято 16.12.2020, а договір укладено 05.01.2021).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону передбачено, що Замовник відхиляє тендерну пропозицію у разі, якщо переможець відмовився від підписання договору про закупівлю або укладення договору. Таким чином, учаснику відкритих торгів надається право відмовитись від підписання договору у випадку неможливості його виконання.
Водночас, Постачальник не скористався можливістю, передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону та погодився на укладення Договору за №291220МСР від 05.01.2021.
За таких обставин, вказана постанова беззаперечно повинна була враховуватись при формуванні цін на електроенергію з 01.01.2021 під час надання своєї пропозиції на відкритих торгах.
Враховуючи викладене, Постачальником належним чином документально не підтверджено та не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткових угод), оскільки підняття ціни було загальновідомим фактом ще в день прийняття вказаної вище постанови, тобто 09.12.2020.
Додатковою угодою №2 від 12.02.2021 сторонами збільшено ціну за одиницю товару (з тарифом на послугу з розподіл електроенергії) з 2,85 грн до 3,13 грн.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 2 від 12.02.2021 зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 %), у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії. Також, цією додатковою угодою зменшено обсяги постачання електричної енергії з 400304,00 кВт/год до 337574,846645367 кВт/год.
До Додаткових угод №1 та №2 від 12.02.2021 долучено довідку Торгово - промислової палати України від 01.02.2021 №223/08.0-7.3 «Щодо середньозважених цін на електроенергію», яка не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткових угод №1,2 (12.02.2021), а зазначає середньозважену ціну електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за другу декаду січня 2021 порівняно з середньозваженою ціною за першу декаду січня 2021.
Як вбачається з матеріалів справи, підписання додаткових угод за № 1 та №2 відбулось 12.02.2021, а діяти вони почали з 01.01.2021, що суперечить умовам п. 5.3.1. Договору, відповідно до якого зміна ціни в бік збільшення Товару відбувається не частіше одного разу за розрахунковий період (календарний місяць).
Додатковою угодою №3 від 17.03.2021, збільшено ціну за одиницю товару (з тарифом на передачу та розподіл електроенергії) з 3,13 грн до 3,276 грн.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 3 від 17.03.2021 зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії.
Установлено, що Додаткову угоду № 3 укладено сторонами на підставі довідки Торгово-промислової палати України №308/08.0-7.3 від 08.02.2021 «Щодо середньозважених цін на електроенергію».
Зазначена довідка Торгово-промислової палати Україну від 08.02.2021 №308/08.0-7.3 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткової угоди №3 (17.03.2021), а зазначає середньозважену ціну електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за третю декаду січня 2021 порівняно з середньозваженою ціною на другу декаду січня 2021.
Водночас, вказана довідка Торгово-промислової палати України не містить інформацію про здорожчання ціни на конкретні дати, а містить лише відомості про відношення цін на електричну енергію третьої декади січня та другої декади січня 2021 року.
Окрім того, підписання додаткової угоди за № 3 відбулось 17.03.2021, а вона почала діяти з 01.02.2021, що суперечить умовам п. 5.3.1. Договору, відповідно до якого зміна ціни в бік збільшення Товару відбувається не частіше одного разу за розрахунковий період (календарний місяць).
Додатковою угодою №4 від 29.03.2021 збільшено ціну за тарифом на передачу та розподіл електроенергії) з 3,276 грн до 3,45 грн.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії. Установлено, що Додаткову угоду №4 укладено сторонами на підставі довідки Торгово-промислової палати України №648/08.0-7.3 від 10.03.2021 «Щодо середньозважених цін на електроенергію».
Зазначена довідка Торгово-промислової палати України від 10.03.2021 №648/08.0-7.3 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткової угоди №4 (29.03.2021), а зазначає середньозважену ціну електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за лютий 2021 і становила 1632,55 грн/МВт.год.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 8 від 09.09.2021 зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії.
Установлено, що Додаткову угоду №8 укладено сторонами на підставі довідки Торгово-промислової палати України №1985/08.0-7.3 від 26.07.2021 «Щодо середньозважених цін на електроенергію».
Зазначена довідка Торгово-промислової палати України від 26.07.2021 №1985/08.0-7.3 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткової угоди №8 (09.09.2021), а зазначає зміну середньозваженої ціни електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за другу декаду липня 2021 порівняно з середньозваженою ціною на першу декаду липня 2021, яка становила 1 554,71 грн/МВт.год.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 9 від 10.09.2021 зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії.
Установлено, що Додаткову угоду №9 укладено сторонами на підставі довідки Торгово-промислової палати України №2110/08.0-7.3 від 10.08.2021 «Щодо середньозважених цін на електроенергію».
Зазначена довідка Торгово-промислової палати України від 10.08.2021 №2101/08.0-7.3 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткової угоди №9 (10.09.2021), а зазначає зміну середньозваженої ціни електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за третю декаду липня 2021 порівняно з середньозваженою ціною на першу декаду липня 2021, яка становила 1 623,28 грн/МВт.год.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 10 від 13.09.2021 зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії.
Установлено, що Додаткову угоду №10 укладено сторонами на підставі довідки Торгово-промислової палати України №2157/08.0-7.3 від 13.08.2021 «Щодо середньозважених цін на електроенергію». Зазначена довідка Торгово-промислової палати України від 13.08.2021 №2157/08.0-7.3 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткової угоди №10 (13.09.2021), а зазначає зміну середньозваженої ціни електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за першу декаду серпня 2021 порівняно з середньозваженою ціною на першу декаду липня 2021 і становила 2 127,10 грн/МВт.год.
В обґрунтування укладення сторонами додаткової угоди № 11 від 14.09.2021 зазначено підстави, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, у зв`язку із збільшенням вартості електричної енергії.
Установлено, що Додаткову угоду №11 укладено сторонами на підставі довідки Торгово-промислової палати України №2156/08.0-7.3 від 13.08.2021 «Щодо середньозважених цін на електроенергію».
Зазначена довідки Торгово-промислової палати України від 13.08.2021 №2156/08.0-7.3 не підтверджує коливання ціни такого товару на ринку в період з дати укладання Договору (05.01.2021) до дати укладання Додаткової угоди №11 (14.09.2021), а зазначає зміну середньозваженої ціни електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН ОЕС) за першу декаду серпня 2021 порівняно з середньозваженою ціною на другу декаду липня 2021, яка становила 2 127,10 грн/МВт.год.
Підписання додаткових угод за №8,9,10,11 відбулось протягом вересня 2021, а діяти вони почали з 2,3,4,5 серпня 2021 року, що суперечить умовам п. 5.3.1. Договору, відповідно до якого зміна ціни в бік збільшення Товару відбувається не частіше одного разу за розрахунковий період (календарний місяць).
Із вказаного слідує, що ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ», спонукаючи Замовника до укладення додаткових угод, мало на меті збільшити ціну за одиницю товару на вигідний для себе відсоток, а не на реальний відсоток коливання.
Незважаючи на те, що Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 по справі №913/166/19.
Так, будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризи. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам.
При цьому Продавець зобов`язаний не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для Замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Продавець повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.
Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/4058/21, від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22, прийнятих у подібних правовідносинах, за наслідками розгляду спорів про визнання недійсними додаткових угод, що були укладені під час дії нової редакції Закону України «Про публічні закупівлі», яка вступила в законну силу 19.04.2020 та застосовується до спірних правовідносин.
Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій, сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 6 Закону України «Про публічні закупівлі».
У всіх довідках торгово-промислової палати, наданих самим постачальником, як підстава для внесення змін до договору, міститься інформація про середньо ринкові ціни на електричну енергію станом на окремі декади січня, лютого, липня та серпня 2021 року, що свідчить про неможливість їх використання, як документального обґрунтування для внесенні змін до істотних умов договору.
Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним і тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).
В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зазначено наступне.
"53. Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
54. Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону № 922-VIIIвбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
55. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
56. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
88. Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
89. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
90. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі".
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що додаткові угоди за №1, №2 від 12.02.2021, № 3 від 17.03.2021, №4 від 29.03.2021, №7 від 05.08.2021 (в частині закріплення ціни), № 8 від 09.09.2021, № 9 від 10.09.2021, №10 від 13.09.2021 та № 11 від 14.09.2021, якими внесено зміни до Договору за № 291220МСР від 05.01.2021, укладені сторонами з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, а отже, є недійсними.

Щодо стягнення коштів за товар, який не було поставлено, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з умовами договору № 291220МСР від 05.01.2021 та додатків до нього, Постачальник передає Споживачу 400304,00кВт/год електричної енергій для забезпечення потреб електроустановок Споживача загальною вартістю 1092829,92 грн, тобто 2,73 грн за 1 кВт/год.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 статті 208 ГК визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.
За своїм змістом Договір про закупівлю є договором постачання, до якого згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовуються загальні положення про купівлю - продаж (якщо інше не встановлено договором, законом або характеру відносин сторін).
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні (ст. 669 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі - продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Визнання недійсними додаткових угод за № 1, № 2 від 12.02.2021, № 3 від 17.03.2021, № 4 від 29.03.2021, № 7 від 05.08.2021 (в частині закріплення ціни), № 8 від 09.09.2021, № 9 від 10.09.2021, № 10 від 13.09.2021 та №11 від 14.09.2021 до Договору (якщо таке буде встановлено судом) не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані Договором, тобто зобов`язання є договірними. Саме тому отримана відповідачем оплата у сумі 183 178,77 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. :
Частиною 1 статті 1212 ЦК України, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Згідно із частиною першою, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена; у тому числі у виді розірвання договору.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
На виконання умов Договору про закупівлю електричної енергії споживачу №291220МСР від 05.01.2021 на підставі актів приймання-передачі електричної енергії №35 від 31.01.21, №68 від 31.01.21, №152 від 22.03.21 №226 від 31.03.21, №300 від 30.04.21, №382 від 31.05.21, №484 від 30.06.21, №537 від 31.07.21, №727 від 31.08.21, №762 від 30.09.21, №838 від 31.10.21, №960 від 30.11.2021 відповідач передав, а позивач прийняв електричну енергію в загальному обсязі 241 749 кВт/год електричної енергії та здійснив оплату отриманого товару у загальному розмірі 843 153,54 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.
Однак, упродовж 2021 року за даним Договором ТОВ "Вольт Постач" за поставлену електричну енергію повинно було отримати грошові кошти в сумі 659974,77 грн (241749,00х2,73=659974,77).
Отже, відповідно до умов договору № 291220МСР від 05.01.2021, додаткових угод №1, № 2 від 12.02.2021, № 3 від 17.03.2021, №4 від 29.03.2021, № 7 від 05.08.2021, №8 від 09.09.2021, № 9 від 10.09.2021, № 10 від 13.09.2021 та №11 від 14.09.2021 Замовником безпідставно надміру сплачено ТОВ "Вольт Постач" безпідставно збережені кошти на загальну суму 183 178,77 грн (843157,54 грн - 659974,77 грн = 183178,77 грн), що підтверджується розрахунком.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів в сумі 183 178,77 грн.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
Видати накази із набранням рішенням законної сили.
13. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).
Суддя Солодюк О.В.