ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1265/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Нікітіна С.В., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль»

61003, Харківська область, місто Харків, вулиця Короленка, будинок 25,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк»

07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Грушевського, будинок 17/1, квартира 121,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович

04070, місто Київ, вулиця Братська, будинок 5, офіс 20

2) ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

3) ОСОБА_2

АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2

4) ОСОБА_3

АДРЕСА_3 , код РНОКПП НОМЕР_3

5) ОСОБА_4

АДРЕСА_4

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за участі представників сторін:

позивача: Нурієв С.К. дані КЕП (ЕЦП);

відповідача: Замніус А.Ю., дані КЕП (ЕЦП) № користувача, ордер серії СВ №1063659 від 08.08.2023;

третьої особи-1: не з`явився;

третьої особи-2: не з`явився;

третьої особи-3: не з`явився;

третьої особи-4: не з`явився;

третьої особи-5: Нурієв С.К. дані КЕП (ЕЦП);

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у задоволені позову (вх. №1258/22 від 27.04.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» на рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у справі №911/1265/21 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у справі №911/1265/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.07.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022 скасовано, а справу № 911/1265/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 справу №911/1265/22 передано на розгляд судді Саванчук С.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.08.2023 прийнято справу №911/1265/21 про витребування майна з чужого незаконного володіння до свого провадження, проведення підготовчого засідання суду призначено на 14.09.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. №17198/23 від 11.09.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. №17119/23 від 11.09.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» (вх. №17119/23 від 11.09.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. №17284/23 від 12.09.2023) про відкладення підготовчого засідання.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи (вх. №17283/23 від 12.09.2023).

У судове засідання 14.09.2023 з`явився представник відповідача шляхом відеоконференцзв`язку, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені усі, крім третьої особи-1, третьої особи-2, третьої особи-3, третьої особи-4, третьої особи-5, поштові повідомлення на час судового засідання знаходяться у точці видачі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2023 підготовче засідання відкладено на 05.10.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання (вх. №18879/23 від 04.10.2023) про витребування доказів, яке містило клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів.

У судове засідання 05.10.2023 з`явився представник відповідача шляхом відеоконференцзв`язку, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені усі, крім третьої особи-1, третьої особи-3, третьої особи-4: поштові повідомлення на час судового засідання знаходяться у точці видачі.

За результатами розгляду клопотання відповідача (вх. №18879/23 від 04.10.2023) про витребування доказів, суд дійшов висновку про його задоволення, з огляду на таке.

Відповідач заявив суду про необхідність витребування у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 для огляду у судовому засіданні у справі №911/1265/21: оригінал договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був укладений 11.06.2012 та копія якого знаходиться в матеріалах справи №820/1050/15; оригінал договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був укладений 10.06.2012 та копія якого знаходиться в матеріалах справи №642/3206/17; оригінал договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був укладений 11.12.2012 та копія якого знаходиться в матеріалах справи №922/360/22. Також відповідач заявив суду про необхідність витребування у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 для залучення до матеріалів справи №911/1265/21: завірену належним чином копію договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був укладений 11.06.2012 та копія якого знаходиться в матеріалах справи №820/1050/15; завірену належним чином копію договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був укладений 10.06.2012 та копія якого знаходиться в матеріалах справи №642/3206/17; завірену належним чином копію договору дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який був укладений 11.12.2012 та копія якого знаходиться в матеріалах справи №922/360/22.

Відповідно до частин 1, 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідач обґрунтовує клопотання тим, що Верховний Суд у постанові від 12.07.2023 у справі №911/1265/21 направив справу на новий розгляд та, зокрема, зазначив таке: «Крім того, суди попередніх інстанцій не перевірили доводи позивача про укладення договору про відчуження частки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , не з`ясували його умов та дати укладення, що за умови його укладення до дати загальних зборів 02.07.2012 зумовило б необхідність присутності ОСОБА_4 , як набувача частки, під час їх проведення. Таким чином господарські суди не з`ясували чи перейшла до іншої особи частка ОСОБА_1 в розмірі 47%, на якій підставі, коли та до кого саме - ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 ». З огляду на це та наявність згадування в інших судових справах за участі сторін декількох варіантів дати договорів дарування частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а саме: 10.06.2012, 11.06.2012, 11.12.2012, відповідач вважає необхідним витребувати дані договори дарування. Окрім цього, суд зауважує, що представник відповідача звертався до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 з відповідними адвокатськими запитами від 08.09.2023 та 22.09.2023.

Відповідно до частини 3 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. У той же час, відповідач у своєму клопотанні зазначає, що не міг подати чи клопотати про витребування відповідних доказів у встановлений законодавством строк, у зв`язку з тим, що відповідні адвокатські запити направлялись 08.09.2023 та 22.09.2023, а тому клопоче про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає зазначені відповідачем причини пропуску строку на подання клопотання про витребування доказів поважними та, відповідно, поновлює відповідачу строк на витребування доказів.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав, з огляду на необхідність продовження строку підготовчого провадження та неможливість вчинення всіх дій, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого провадженя.

У судовому засіданні 05.10.2023 представником відповідача заявлено усне клопотання про перегляд заяви про проведення наступного засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.10.2023 підготовче засідання відкладено на 14.11.2023, витребувані докази за клопотанням відповідача.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. №20342/23 від 27.10.2023) про надання копій документів.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення щодо надання доказів (вх.№21063/23 від 08.11.2023) на виконання ухвали суду від 05.10.2023 про витребування доказів.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. №4377/23 від 10.11.2023) про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 14.11.2023 шляхом відеоконференції з`явився представник відповідача, представники позивача та третіх осіб не з`вились, про дату, час та місце судового засідання судом повідомлялись поштовим зв`язком на належні адреси.

У судовому засіданні 14.11.2023 оголошена перерва до 30.11.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №22317/23 від 30.11.2023).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» (вх. №17119/23 від 11.09.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

У судове засідання 30.11.2023 шляхом відеоконференції з`явився представник відповідача, представники позивача та третіх осіб не з`вились, про дату, час та місце судового засідання судом повідомлялись поштовим зв`язком на належні адреси.

У судовому засіданні 30.11.2023 розглянуто клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №22317/23 від 30.11.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль».

Суд відзначає, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» (вх. №22317/23 від 30.11.2023) подавалось до суду представником директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» Нурієвим С.К.

За результатами оцінки судом даного клопотання суд дійшов висновку про відсутність підстав для його прийняття судом та про повернення його заявнику без розгляду, з таких підстав.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль».(вх. №22317/23 від 30.11.2023) не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету юридичної особи, яка подає заяву, а також, за перевіркою суду, заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» () не зареєструвало електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення.

За азбацом 1 частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відтак, у зв`язку із відсутністю зазначення у клопотаннях відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету юридичної особи, яка подає заяву, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» (вх. №22317/23 від 30.11.2023) підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі азбацу 1 частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України - у зв`язку із невідповідністю її вимогам частини першої цієї статті.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» як юридична особа, зареєстрована за законодавством України, має зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

При цьому, згідно з абзацом 2 частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

На підтвердження відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, судом додано до матеріалів позову відповідь № 310751 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, яка сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Зважаючи на вищевказане, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» (вх. №22317/23 від 30.11.2023) підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі азбацу 2 частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України - у зв`язку з тим, що її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2023 задоволено заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №17119/23 від 11.09.2023) та призначено справу до розгляду по суті на 21.12.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. №23312/23 від 20.12.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2023 задоволено заяву позивача (вх. №23312/23 від 20.12.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

У судове засідання 21.12.2023 з`явились представники позивача, відповідача та третя особа-5. Третя особа-1 та третя особа-2: не з`явились, про дату, час, місце судового засідання судом повідомлені через систему «Електронний суд». Третя особа-3 та третя особа-4 не повідомлені, ухвала суду про дату, час, місце судового засідання знаходиться у точці видачі поштового відділення.

У судовому засіданні 21.12.2023 розпочато стадію розгляду справи по суті, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.01.2024.

Перед судовим засіданням 23.01.2024 у місті Києві оголошено повітряну тривогу.

Відповідно до розпорядження Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 про порядок дій при оголошенні повітряної тривоги, у разі оголошення сигналу «повітряна тривога» суддям, працівникам апарату та відвідувачам суду необхідно негайно залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття.

У зв`язку із значною тривалістю повітряної тривоги судове засідання 23.01.2024 не відбулось.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Верховного Суду надійшов лист (вх. №1059/24 від 24.01.2024).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2024 судове засідання призначено на 20.02.2024.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла судова промова (вх. №1743/24 від 20.02.2024).

У судове засідання 20.02.2024 з`явились представники позивача та третьої особи-5 Нурієв С.К. та представник відповідача Замніус А.Ю.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Представники третьої особи-3 та третьої особи-4 не повідомлені, копії ухвали про дату, час та місце судового засідання знаходяться у відділенні поштового зв`язку.

У судовому засіданні 20.02.2024 розглянуті всі питання порядку з`ясування обставин та дослідження доказів, оголошено перерву до 12.03.2024, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2024 повідомлено учасників справи про перерву в судовому засіданні до 12.03.2024.

У судове засідання 12.03.2024 з`явився представник позивача та третьої особи-5 Нурієв С.К. та представник відповідача Замніус А.Ю.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Представники третьої особи-3 та третьої особи-4 не повідомлені, копія ухвали про дату час та місце судового засідання знаходиться у відділенні поштового зв`язку.

У зв`язку із оголошенням під час судового засідання 12.03.2024 повітряної тривоги у місті Харкові, де перебував представник позивача та третьої особи-5 (Нурієв С.К.), який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у судовому засіданні оголошена перерва до 02.04.2024 о 16:20, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

Також, судом переглянуті клопотання представника позивача та третьої особи-5 Нурієва С.К. та представника відповідача Замніуса А.Ю. про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до частин 1-5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несуть учасники справи, які подали відповідні заяви.

Зважаючи на наявність у Господарському суді Київської області технічної можливості та відповідність заяв вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2024 повідомлено учасників справи про перерву в судовому засіданні до 02.04.2024.

У судове засідання 12.03.2024 з`явився представник позивача та третьої особи-5 Нурієв С.К. та представник відповідача Замніус А.Ю., представники третьої особи-1 та третьої особи-2 у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином; представники третьої особи-3 та третьої особи-4 не повідомлені, копія ухвали про дату час та місце судового засідання знаходиться у відділенні поштового зв`язку.

За результатами розгляду у судовому засіданні матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд -

встановив:

Правовідносини сторін

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПРОФІЛЬ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДАБАНК» про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: А - склад загальною площею 1106 кв.м, К - колонка, №-огорожа, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 12.

За змістом позовної заяви спірне майно було незаконно відчужено Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» в особі незаконного складу учасників без належних повноважень, а саме: Бєлінською Г.І., без згоди повноважного складу загальних зборів товариства - позивача на відчуження такого майна, на користь ОСОБА_5 , відтак, майно відчужене поза волею його власника, що є підставою для його витребування в останнього набувача (власника), яким, на час подання позову, є відповідач.

Отже, підставами позову є те, що вибуття майна з власності позивача поза його волею є підставою для витребування такого майна у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк», яке є останнім набувачем (власником) майна.

Аргументи позивача

15.11.2006 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПРОФІЛЬ» (далі - позивач, Товариство), місце реєстрації: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Артема, 50.

Засновниками Товариства були: ОСОБА_2 із часткою у статутному капіталі 51%; ОСОБА_1 із часткою 47%; ОСОБА_6 із часткою 2% (керівник).

02.07.2012 проведено загальні збори учасників Товариства, за підсумками якого складено Протокол №3, в якому зазначено, що ОСОБА_1 була виведена зі складу учасників Товариства, у зв`язку із поданням нею заяви про вихід з Товариства. В результаті виходу ОСОБА_1 , її частка учасника перейшла до ОСОБА_2 , таким чином частка ОСОБА_2 була збільшена до 98% статутного капіталу Товариства, а частка ОСОБА_6 залишилась у розмірі 2%.

Товариство було власником майна, а саме: А - склад загальною площею 1106 кв.м, К - колонка, №-огорожа, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 12 (далі - майно).

Позивач вказує, що ОСОБА_1 про проведення 02.07.2012 загальних зборів, про порядок денний цих зборів повідомлена не була. Участі у зборах вона не брала, в реєстрі учасників зборів не розписувалась, Протоколу № 3 загальних зборів учасників Товариства від 02.07.2012 не підписувала, заяви про свій вихід з Товариства не подавала, цивільно-правову угоду щодо відчуження своєї частки іншому учаснику ОСОБА_2 , не укладала.

Зазначає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. листом за № 27/01-16 від 19.05.2014 повідомив, що заява ОСОБА_1 ним не виготовлялась, справжність підпису на ній не засвідчувалась, оскільки 02.07.2012 нотаріальні дії ним не вчинялись. Крім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. повідомив, що вказаний в заяві реєстровий номер 214/13 з виготовленням знаку «/» (дріб) він у нотаріальній діяльності не використовував, підпис на копії заяви відрізняється від його підпису, а сам бланк заяви ОСОБА_1 , із зазначеними у ньому серією та номером, використаний іншим нотаріусом.

На підставі підроблених документів (заяви про вихід та протоколу зборів) зміни до установчих документів, згідно з якими частка ОСОБА_1 перейшла до ОСОБА_2 , були внесені до Єдиного державного реєстру.

Як зазначає позивач, Харківський окружний адміністративний суд у справі №820/1050/15 постановою від 10.03.2015 та додатковою постановою від 22.09.2015 скасував реєстраційні дії стосовно ТОВ «Сервіс Профіль», а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що пов`язані зі змінами до установчих документів, та внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів. У вказаній справі судом було встановлено, що ОСОБА_1 написала заяву від 11.12.2012 про припинення своєї участі в Товаристві, у зв`язку із відчуженням своєї частки шляхом дарування громадянину ОСОБА_4 .

Внаслідок скасування реєстраційних дій державного реєстратора, на підставі виконання вищезазначеного рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/1050/15, участь ОСОБА_1 в Товаристві та Статут Товариства, який був чинним на момент складення протоколу зборів учасників № 3, були відновлені 07.09.2015 та 26.10.2015 відповідно.

Однак, відновлений внаслідок скасування реєстраційних дій у 2015 році склад учасників Товариства змінився, оскільки 30.08.2013 з Товариства вийшли його учасники ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Так, рішенням загальних зборів учасників Товариства у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , оформленим протоколом №4 від 30.08.2013, всі 100% статутного капіталу були передані призначеному директору Товариства ОСОБА_7 .

Крім того, позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.10.2017 у справі № 642/3206/17 було встановлено факт виходу ОСОБА_2 і ОСОБА_6 зі складу учасників Товариства 30.08.2013, це стало підставою для проведення реєстраційних дій, а саме: 10.04.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано склад учасників та призначений керівник Товариства ОСОБА_4

21.09.2018 рішенням загальних зборів Товариства, оформленим протоколом №7, визнано недійсними рішення зборів учасників Товариства, які оформлені протоколами №3 від 02.07.2012 та №4 від 30.08.2013.

24.04.2018 Товариство отримало копію договору купівлі-продажу від 15.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., за умовами якого було встановлено, що ТОВ «Сервіс Профіль» продало, а ОСОБА_3 купила за 128100,00 грн нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення складається з: А - склад загальною площею 1106 кв.м, К - колонка, №-огорожа; зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 12, розташоване на земельній ділянці площею 0,50 га з цільовим призначенням: будівництво цеху ПВХ виробів.

Згідно з вказаним договором купівлі-продажу вбачається, що від імені продавця - ТОВ «Сервіс Профіль», в особі директора Бєлінської Г.І., діяв за довіреністю ОСОБА_2 , довіреність посвідчена приватним нотаріусом КМНО Відутою О.В. від 20.09.2013 за реєстровим №3043. Позивач зазначає, що покупцем майна Товариства виступила дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , а грошові кошти від продажу нерухомого майна на рахунок Товариства не надходили.

26.07.2019 Товариство дізналось, що власником спірного майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вадабанк», яке придбало спірне майно у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі-складу) від 26.07.2019, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстровано в реєстрі за №3658, договірна ціна, за якою відчужувалося нерухоме майно, становила 475518,72 грн.

З огляду на вказані вище обставини, позивач стверджує, що продаж майна за договором купівлі-продажу від 15.10.2013 відбувся в особі неналежного власника та директора Товариства ОСОБА_7 та без згоди на відчуження такого майна повноважним складом учасників Товариства. У зв`язку з чим, вважає наявними достатні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння відповідача на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Аргументи відповідача

Відповідач повідомив, що придбав за 475518,72 грн спірне майно у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 26.07.2019, договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Бурлакою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №3658.

Вказує, що господарськими судами було розглянуто три справи (№922/4211/19, №922/1262/18, №922/1604/19) та жодним судовим рішенням не встановлено факт неправомірності відчуження спірного нерухомого майна, оскільки договір купівлі-продажу не визнано недійсним, а також не встановлено неправомірності виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «Сервіс Профіль», не визнано недійсними протоколи загальних зборів учасників на яких надавалася згода на відчуження спірного майна, та не встановлено будь-яких інших порушень, які б свідчили про те, що спірне майно вибуло із власності позивача поза його волею.

Вважає себе добросовісним володільцем спірного майна, яке придбане за відплатним договором та зареєстровано належним чином.

Про наявність будь-яких дефектів при відчужені майна у 2013 році відповідач не знав та не міг знати, а на момент придбання майна не існувало жодного рішення, яким було встановлено дефект волі позивача на відчуження спірного майна.

Аргументи третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. надіслав лист №145/01-16 від 19.10.2021, в якому повідомив, що у 2014 році до нього звернувся представник ОСОБА_1 з приводу надання інформації стосовно засвідчення нотаріусом підпису на заяві ОСОБА_1 про її вихід зі складу учасників господарського товариства, для цього надав копію відповідної заяви ОСОБА_1 .

За результатом огляду копії заяви третя особа повідомила, що заява ОСОБА_1 ним не виготовлялась, справжність підпису на ній (заяві) не засвідчувалась, оскільки 02 липня 2012 року ніяких нотаріальних дій він не вчиняв.

Також повідомив, що реєстраційний номер, який вказаний у заяві: «№214/13», з використанням знаку «/» (дріб), у нотаріальній діяльності не використовується, а підпис нотаріуса на фотокопії заяви відрізняється від його справжнього підпису.

Стосовно бланку нотаріального документу, а саме: його серії та номеру, нотаріус повідомив, що бланк такої серіїї та номеру ним не використовувався та використаний іншим нотаріусом.

Заявив про розгляд справи без його участі.

Аргументи третьої особи ОСОБА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 по суті справи пояснила, що позов підтримує, з підставами та обґрунтуванням позову погоджується та зазначає, що при заснуванні Товариства її частка складала 47% статутного капіталу.

11.12.2012 як учасник Товариства вона уклала договір дарування свої частки на користь ОСОБА_4 , згідно з вимогами чинного законодавства було підготовлено відповідну заяву до Товариства, яку засвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко О.В.

Однак повідомити в розумні строки Товариство про укладення договору дарування свої частки (47% статутного капіталу) їй не вдалось, оскільки за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_5 , Товариство фактично не знаходилось.

У подальшому, ОСОБА_1 стало відомо, що її було виведено зі складу учасників Товариства згідно з рішенням загальних зборів Товариства, оформлених протоколом №3 від 07.02.2012, на підставі нібито написаної нею заяви про передачу належної частки (47% статутного капіталу) на користь ОСОБА_9 .

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. на її звернення щодо походження заяви про передачу належної їй частки статутного капіталу повідомив, що такої заяви нотаріус не виготовляв, печатка та підпис, що проставлені від його імені на заяві, відрізняються від оригінальних.

Заяву, що аналогічна до повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.В., надала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Присяжнюк О.М., яка зазначила, що не засвідчувала підпис ОСОБА_1 на новій редакції Статуту Товариства від 16.05.2012, в якому зазначена нова юридична адреса Товариства: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-А.

Аргументи третьої особи ОСОБА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 своїх аргументів та заяв по суті справи не надав. Ухвала Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 17.08.2023 була направлена ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчить штамп вихідної кореспонденції суду вих. №473 на зворотньому боці документа від 18.08.2023; усі подальші ухвали Господарського суду Київської області про призначення судових засідань у справі також направлялись ОСОБА_2 рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчать штампи вихідної кореспонденції суду на зворотньому боці оригіналів ухвал, що наявні у матеріалах справи.

Аргументи третьої особи ОСОБА_3

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 своїх аргументів та заяв по суті справи не надала. Ухвала Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 17.08.2023 була направлена ОСОБА_3 рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчить штамп вихідної кореспонденції суду вих. №473 на зворотньому боці документа від 18.08.2023; усі подальші ухвали Господарського суду Київської області про призначення судових засідань у справі також направлялись ОСОБА_3 рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, про що свідчать штампи вихідної кореспонденції суду на зворотньому боці оригіналів ухвал, що наявні у матеріалах справи.

Аргументи третьої особи ОСОБА_4

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 пояснив, що 11.12.2012 учасник Товариства ОСОБА_1 подарувала йому свою частку статутного капіталу, яка складала 47% на підставі договору дарування.

У договорі дарування від 11.12.2012 вказано, що юридичною адресою Товариства є: Київська обл., Броварський р-н, с. Гоголів, вул. Артема, 50, однак, на момент укладення договору дарування, юридична адреса Товариства була змінена, про що сторони договору дарування не знали.

Вказує, що необізнаність дарувальника щодо зміни юридичної адреси Товариства пов`язана з тим, що 16.05.2012 юридична адреса Товариства була змінена рішенням загальних зборів Товариства, що оформлено протоколом №2, на яких, як зазначено у протоколі, брала участь ОСОБА_1 , підписи всіх трьох учасників Товариства на новій редакції Статуту було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Присяжнюк О.В.

Повідомляє, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Присяжнюк О.В. надіслала лист №14/01-16 від 18.01.0222 на звернення ОСОБА_1 , в якому повідомила, що 16.05.2012 не засвідчувала підпис ОСОБА_1 на новій редакції Статуту та взагалі в цей день нотаріальних дій не вчиняла.

ОСОБА_4 також пояснив, що листом №27/01-16 від 19.05.2014 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. спростував вчинення ним нотаріальних дії щодо виготовлення заяви ОСОБА_1 про вихід з Товариства, передачу своєї частки статутного капіталу, яка складала 47%, та завірення її підпису на даній заяві, і взагалі нотаріус 02.07.2012 ніяких нотаріальних дій не вчиняв.

Норми права, що підлягають застосуванню

Частиною першою статті 53 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на час спірних правовідносин) встановлено: учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Частиною першою статті 147 Цивільного кодексу України (зараз та надалі за текстом рішення - Цивільний кодекс України, в редакції на час спірних правовідносин) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України встановлено: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою, другою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 318 Цивільного кодексу України, суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу; усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Статтею 325 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати; склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України передбачено: якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного учасниками справи та висновки суду за результатами розгляду заяв

Предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2006 здійснено державну реєстрацію юридичної особи позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПРОФІЛЬ», місцем реєстрації визначено: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Артема, 50.

Засновниками Товариства були: ОСОБА_2 , з часткою у статутному капіталі 51%, ОСОБА_1 , з часткою у статутному капіталі 47%, ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі 2% (керівник).

02.07.2012 на загальних зборах учасників Товариства прийнято рішення, яке оформлено протоколом №3, в якому зазначено, що ОСОБА_1 була виведена зі складу учасників Товариства, у зв`язку із поданням нею заяви про вихід з Товариства. У результаті виходу ОСОБА_1 , її частка учасника перейшла до ОСОБА_2 , таким чином частка ОСОБА_2 була збільшена до 98% статутного капіталу Товариства, а частка ОСОБА_6 залишилась у розмірі 2%.

Судом встановлено, що Товариство було власником спірного нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке складається з: А - склад загальною площею 1106 кв.м, К - колонка, №-огорожа, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 12, розташоване на земельній ділянці площею 0,50 га із цільовим призначенням: будівництво цеху ПВХ виробів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів учасників Товариства у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , оформленим протоколом №4 від 30.08.2013, всі 100% статутного капіталу були передані призначеному директору Товариства ОСОБА_7 .

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2013 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. був посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» продало, а ОСОБА_3 купила за 128100,00 грн спірне у справі нерухоме майно.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2013 від імені продавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль», в особі директора Бєлінської Г.І., діяв ОСОБА_2 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою О.В. 20.09.2013 за реєстровим № 3043.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» пояснив, що придбало вказане спірне майно у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі-складу) від 26.07.2019, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстровано в реєстрі за №3658, договірна ціна, за якою придбане спірне нерухоме майно, становила 475518,72 грн.

За результатами оцінки доказів, що надані сторонами, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Стосовно проведення загальних зборів учасників Товариства, передачі часток учасників Товариства, починаючи з 2012 року, та придбання відповідачем спірного нерухомого майна у 2019 році, суд вказує таке.

Суду надано лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю. № 27/01-16 від 19.05.2014, з якого вбачається, що заяву ОСОБА_1 нотаріус не виготовляв, справжність підпису на ній не засвідчував, оскільки в цей день нотаріальні дії ним не вчинялись, крім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю. повідомив, що вказаний у заяві реєстровий номер 214/13 з виготовленням знаку «/» (дріб) він у нотаріальній діяльності не використовував, підпис на копії заяви відрізняється від його підпису, а сам бланк заяви ОСОБА_1 , із зазначеними у ньому серією та номером, використаний іншим нотаріусом.

Суд враховує, що такі твердження нотаруса, у випадку їх неправдивості, могли бути спростовані іншими учасниками справи, зокрема, відповідачем, який заперечував позов, наданням суду належних доказів, з огляду на сувору звітність бланків, що видаються нотаріусам для вчинення нотаріальних дій та самих нотаріальних дій, із фіксуванням, у тому числі, серій та номерів бланків та дат вчинення нотаріальних дій, проте, таких доказів або клопотань про їх витребування судом, учасниками справи суду не подано.

Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

За матеріалами справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 подавала свою заяву про вихід з Товариства та укладала цивільно-правову угоду щодо відчуження своєї частки іншому учаснику ОСОБА_2 , що що покладено в основу рішень загальних зборів Товариства, що оформлені протоколом № 3 від 02.07.2012.

З огляду на вказане, суд вважає, що зміни до установчих документів Товариства, згідно з якими частка ОСОБА_1 перейшла до ОСОБА_2 , в результаті чого до Єдиного державного реєстру внесено відповідні зміни, здійснено на підставі підроблених документів (заяви про вихід та протоколу зборів).

До таких висновків суд дійшов, оскільки приймає як належний доказ, який не спростований перед судом, вищевказаний лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю. за №27/01-16 від 19.05.2014 (а.с. 19 том №1, а.с. 14 том №5), у зв`язку із прийняттям якого, відсутні докази складання ОСОБА_1 заяви про передачу належної їй частки (47% статутного капіталу) на користь ОСОБА_9 .

Також у матеріалах справи (а.с. 253 том №2) наявний оригінал листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю. за №145/01-16 від 19.10.2021, в якому він повідомив інформацію аналогічну тій, що зазначена в копії листа за №27/01-16 від 19.05.2014 (а.с. 19 том №1, а.с. 14 том №5).

При цьому, суд зауважує, що заява ОСОБА_1 про її виведення зі складу учасників товариства не може слугувати самостійною правовою підставою для переходу права власності на її частку (47% статутного капіталу), оскільки вона адресована товариству і містить інформацію про припинення в особи права на частку, однак заява не є правочином, заяву ОСОБА_1 можна розглядати як повідомлення Товариства про відчуження нею своєї частки.

Подібний правовий висновок щодо заяви учасника про вихід з товариства зазначений у пункті 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15.

Отже, суд вказує про відсутність доказів, які могли б підтвердити достовірність факту відчуження ОСОБА_1 . ОСОБА_2 корпоративних прав на основі вільного волевиявлення, зокрема, укладення між нею та ОСОБА_2 цивільно-правового договору, спрямованого на відчуження частки у статутному капіталі Товариства, як на безоплатній, так і на оплатній основі.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15.

Отже, суд дійшов висновку про допустимість твердження позивача про незаконну зміну складу учасників Товариства, яке відбулось 02.07.2012, а саме: про відсутність факту відчуження ОСОБА_1 своєї частки (47% у статутному капіталі товариства) на користь ОСОБА_2 , що, у свою чергу, вказує на наявність обставин вибуття спірного нерухомого майна поза волею власника позивача у справі, оскільки без 47% частки належного учасника відсутній кворум - більше 60% голосів на загальних зборах Товариства 30.08.2013 де відбувся перехід 100% частки ОСОБА_7 та призначення її директором, яка і відчужила спірне нерухоме майно Товариства, крім того, необхідним було повідомлення всіх дійсних учасників товариства про проведення таких загальних зборів та його порядок денний.

Судом встановлено, що постановою від 10.03.2015 та додатковою постановою від 22.09.2015 у справі Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/1050/15 було скасовано реєстраційні дії стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль», а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що пов`язані зі змінами до установчих документів та внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів. При розгляді зазначеної адміністративної справи судом встановлено, що 11.12.2012 ОСОБА_1 написала заяву про припинення своєї участі у Товаристві у зв`язку із відчуженням своєї частки ОСОБА_10 .

Судом досліджені вказані рішення та встановлене, що внаслідок скасування реєстраційних дій державним реєстратором від 07.09.2015 та 26.10.2015, відновлена участь ОСОБА_1 у Товаристві та Статут Товариства, який був чинним на момент складення протоколу зборів учасників № 3.

Однак відновлений внаслідок скасування реєстраційних дій у 2015 році склад учасників Товариства змінився, оскільки учасники ОСОБА_6 та ОСОБА_2 вийшли з Товариства на підставі рішення зборів учасників Товариства від 30.08.2013, оформленого протоколом № 4, відповідно до якого 100% статутного капіталу були передані ОСОБА_7 , яка була призначена директором Товариства.

Судом досліджено та встановлено, що за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, 06.10.2017 у справі №642/3206/17 ухвалено рішення Ленінського районного суду м. Харкова, яким встановлений факт виходу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства 30.08.2013, що стало підставою для проведення відповідних реєстраційних дій.

Разом з тим, 10.04.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано законний склад учасників та призначений керівник Товариства ОСОБА_4 .

На виконання ухвали суду від 05.10.2023 у цій справі, якою у третьої особи ОСОБА_4 витребувано оригінали та копії договору дарування частки статутного капіталу Товариства, що укладений між ним та ОСОБА_1 від 10.06.2012, 11.06.2012 та 11.12.2012, оскільки такі дати цього договору згадуються при розгляді судами спірних правовідносин, третя особа ОСОБА_4 пояснив таке.

Оригінал договору дарування від 11.06.2012 між ним та ОСОБА_1 - відсутній (знищений сторонами), оскільки сторони цього договору по різному розуміли момент переходу права власності на частку та на корпоративні права з цієї частки, відтак, у подальшому, сторони дійшли взаємної згоди, що цей договір не відбувся та не призвів до будь-яких наслідків, крім того, заяву ОСОБА_1 про укладення договору дарування не було засвідчено нотаріально.

Також ОСОБА_4 пояснив, що при подачі позову до адміністративного суду була допущена помилка, про яку було зазначено в постанові адміністративного суду, однак даним судом було встановлено, що 11.12.2012 ОСОБА_1 була написана та нотаріально посвідчена заява про відчуження її частки корпоративних прав на користь ОСОБА_4 за договором дарування від 11.12.2012.

Стосовно договору дарування від 10.06.2012 ОСОБА_4 пояснив, що такий договір між ним та ОСОБА_1 ніколи не укладався, а в рішенні суду у справі №642/3206/17 така дата вказана помилково.

Крім того, він пояснив, що оригінал договору дарування від 11.12.2012 разом з нотаріально завіреною заявою ОСОБА_1 про вчинення такого договору було надано державному реєстратору для внесення змін до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також ОСОБА_4 пояснив, що у справі №911/1265/21 знаходиться копія реєстраційної справи Товариства, де, зокрема, на аркуші реєстраційної справи 196 знаходиться копія договору дарування від 11.12.2012, а на аркуші 197 копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 .

Суд дослідив вказані документи, що входять до копії реєстраційної справи Товариства, яка долучена до матеріалів цієї справи (том №2, а.с. 3-251) та встановив таке.

У матеріалах цієї справи у томі №2 на а.с. 208 (копія реєстраційної справи а.с. 196) знаходиться нотаріальна копія заяви ОСОБА_1 , якою вона повідомляє про відчуження частки у статутному капіталі Товариства в розмірі 47%, що складає 18750,00 грн, на користь ОСОБА_4 , згідно з договором дарування корпоративних прав від 11.12.2012, у зв`язку з чим припиняє свою участь в Товаристві. Заява засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. від 11.12.2012 за №3325.

Також у матеріалах цієї справи у томі №2 на а.с. 209 (копія реєстраційної справи а.с. 197) знаходиться копія договору дарування корпоративних прав від 11.12.2012, відповідно до якого дарувальник ( ОСОБА_1 ) передав, а обдарований ( ОСОБА_4 ) прийняв безоплатно у власність дарунок частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПЛЮС» (юридична адреса: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Артема, 50, ) разом із всіма корпоративним правами, які належать дарувальнику (пункт 1 договору дарування).

Згідно з пунктом 2 вказаного договору дарування, дарунок за цим договором є частка, яка на момент його укладення складає 47% статутного капіталу Товариства, що становить 18750,00 грн, а також всі майнові і корпоративні права, якими дарувальник володіє, що включає права на участь в управлінні, отриманні та інші правомочності, встановлені законом та статутом Товариства, або виникнуть в майбутньому (переважне право на купівлю інших часток статутного капіталу Товариства тощо).

Пунктом 3 цього договору дарування вказано, що право власності на дарунок виникає в обдарованого з моменту підписання цього договору.

З огляду на надані суду докази, суд встановив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений єдиний правочин щодо відчуження частки ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства в розмірі 47%, що складає 18750,00 грн, на користь ОСОБА_4 , а саме: договір дарування корпоративних прав від 11.12.2012, що укладений на підставі заяви ОСОБА_1 , що засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. від 11.12.2012 за №3325.

Такі висновки суду грунтуються на належності наданих суду доказів: належним чином завірену копію реєстраційної справи Товариства, що містить у собі копію вказаного договору дарування та нотаріально посвідченої заяви, надав до матеріалів справи уповноважений на зберігання оригіналів таких документів орган - департамент реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, відтак, відповідно до статей 29, 30 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", статей 76-79, 91 Господарського процесуального кодексу України суд приймає ці письмові докази як належні, належних письмових доказів укладання ОСОБА_1 інших правочинів на відчуження своєї частки у статутному капіталі Товариства, в будь-якому розмірі, від належних їй 47% статутного капіталу Товариства, суду не надано.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19 зазначено, що питання застосування законодавства, яке діяло до набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», в аспекті набуття особою статусу учасника товариства розглядалося також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19, пункти 7.63-7.66), де сформульовані такі висновки.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю мав містити, зокрема, відомості про розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника (статті 4, 51 Закону України «Про господарські товариства», абзац другий частини першої статті 143 ЦК України). У разі зміни складу учасників або розміру їх часток товариство в особі загальних зборів було зобов`язано прийняти рішення про внесення змін до статуту товариства на підставі волевиявлення учасника товариства та набувача частки про передання частки. Таке волевиявлення могло міститися, зокрема, в заяві учасника товариства та набувача частки, або могло бути доведено до відома товариства іншим чином. Рішення товариства про внесення змін до статуту товариства та його статут були, серед іншого, підставою для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДРЮОФОПГФ. З моменту внесення відповідних змін до зазначеного Реєстру рішення товариства про внесення змін до статуту товариства вичерпувало свою дію. У разі відчуження учасником товариства своєї частки у статутному капіталі товариства законом не було передбачено ані погодження товариством такого відчуження, ані прийняття набувача частки до складу учасників товариства. Отже, рішення загальних зборів учасників товариства про погодження рішення учасника відступити належну йому частку в статутному капіталі та про включення набувача частки до складу учасників не спричинило юридичних наслідків щодо зміни складу учасників товариства. Такі зміни у складі учасників відбулися не внаслідок прийняття рішення загальними зборами учасників товариства, а внаслідок звернення продавця та покупців частки до цих зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2018 загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» було перевірено обставини скликання, проведення та прийняття рішень зборів учасників Товариства, оформлених протоколами №3 від 02.07.2012 та №4 від 30.08.2013, та визнано зазначені рішення недійсними (протокол №7).

Судом з`ясовано, що 24.04.2018 Товариство, в особі директора ОСОБА_4 , отримало від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15.10.2013 на суму 128100,00 грн, за цим договором продавцем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» в особі директора Бєлінської Г.І., яку за довіреністю представляв Красюк К.В., а покупцем ОСОБА_3 , предметом договору є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , яке складається з: А - склад загальною площею 1106 кв.м, К - колонка, №-огорожа; зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 12, розташоване на земельній ділянці площею 0,50 га із цільовим призначенням: будівництво цеху ПВХ виробів.

Також за матеріалами справи судом встановлений факт укладання договору купівлі-продажу від 26.07.2019, згідно з яким ОСОБА_8 продав за 475518,72 грн відповідачу вищевказане спірне нерухоме майно.

Даний договір купівлі-продажу від 26.07.2019 посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрований в реєстрі за №3658.

За вимогами частини першої статті 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначаються залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

02.07.2012 на загальних зборах учасників Товариства прийнято рішення, яке оформлено протоколом №3, в якому зазначено, що ОСОБА_1 була виведена зі складу учасників Товариства, у зв`язку із поданням нею заяви про вихід з Товариства. У результаті виходу ОСОБА_1 , її частка учасника перейшла до ОСОБА_2 , таким чином частка ОСОБА_2 була збільшена до 98% статутного капіталу Товариства, а частка ОСОБА_6 залишилась у розмірі 2%.

З огляду на вищевикладені висновки суду, судом встановлено, що 11.12.2012 ОСОБА_1 була написана та нотаріально посвідчена заява про відчуження її частки корпоративних прав на користь ОСОБА_4 за договором дарування від 11.12.2012, відтак, на загальних зборах учасників Товариства 02.07.2012 мала бути присутня ОСОБА_1 , однак, як встановлено судом вище, відсутні докази наявності її належної заяви про передачу своєї частки ОСОБА_2 , крім того, така заява не породжує юридичного факту переходу права власності на частку, за відсутності доказів будь-якого правочину між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо відчуження частки.

За вказаних обставин, на загальних зборах учасників Товариства 30.08.2013 як учасник Товариства з розміром частки у 47% статутного капіталу мав бути присутній ОСОБА_4 , якого там не було, що вбачається з протоколу № 4 цих зборів та якого не повідомляли про ці загальні збори учасників, з огляду на визначений учасниками зборів розподіл 100% голосів без участі ОСОБА_4 , відтак, рішення загальних зборів учасників Товариства від 30.08.2013, що оформлене протоколом № 4 щодо передачі 100 % статутного капіталу ОСОБА_7 та призначення її директором Товариства - прийняте за відсутності кворуму та без повідомлення про збори та їх порядок денний учасника Товариства ОСОБА_4 , що був на той час власником 47% статутного капіталу (голосів), що не може свідчити про те, що подальше відчуження ОСОБА_7 спірного нерухомого майна відбулось з урахуванням волі власника такого майна - Товариства.

Отже, з урахуванням вищезазначених обставин, починаючи з непідтверджених обставин переходу частки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який відбувся на підставі підроблених документів, подальшого переходу частки від ОСОБА_2 іншим особам як учасникам Товариства, суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника не з його волі та має бути витребувано на його користь, з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Досліджені судом обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірних правовідносин, настання відповідальності або інших наслідків, тобто таких фактів, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (судом враховані висновки, що викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Христов проти України", no. 24465/04, від 19.02.2009, "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008).

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Згідно зі статтею 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Суд зазначає, що у постанові Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/1050/15 від 10.03.2015 та додаткової постанови від 22.09.2015 встановлено факт протиправних дій Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо здійснення 13.07.2012 та 09.09.2013 державної реєстрації нових редакцій статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс профіль» та скасовано державну реєстрацію щодо останнього: запис №7016015 та запис №1016015; зобов`язано Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо державної реєстрації даних про учасників та керівника ТОВ «Сервіс Профіль», відповідну до його Статуту, яка була чинною до нових редакції від 13.07.2012 та 09.09.2013; скасовано реєстраційні дії стосовно ТОВ «Сервіс Профіль» (код 34719609), проведені відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, а саме:

1) 02.08.2012 № 8016015 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів».

2) 04.09.2013 № 0016015 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів».

3) 27.11.2013 № 2016015 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів».

Отже, підставою для переходу права власності на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» до ОСОБА_7 (100% статутного капіталу) та, відповідно, припинення права власності на частку учасника Товариства ОСОБА_1 (яка володіла 47% статутного капіталу), на таку частку з набуттям його третьою особою ( ОСОБА_2 ), є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений іншими учасниками Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (відповідно 51% та 2% статутного капіталу).

Таким чином, рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлені протоколами №3 від 02.07.2012 та №4 від 30.08.2013, за своїм змістом не відповідають закону, не створюють правових наслідків, оскільки застосування імперативної норми закону не може залежати від волі приватних осіб. Такі ж наслідки настають, якщо рішення загальних зборів учасників товариства за своїм змістом не відповідає нормам статуту, оскільки останній є локальним нормативним актом юридичної особи (підпункт 4.22 пункту 4 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2020 року у справі № 910/10463/19). Не може створювати правових наслідків і рішення загальних зборів учасників товариства, які насправді не було проведено, хоча на підтвердження такого рішення складений протокол (помилковий, підроблений тощо).

Згідно зі статтею 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За обставин порушення таких прав, власник не обмежений можливістю захистити свої права в спосіб, визначений законодавством, який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння - віндикації.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини та майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (було загублено, викрадено, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

При цьому, наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд повинен встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема, чи з волі власника майно вибуло із його володіння.

Зазначений засіб захисту права власності - витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація) застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Віндикаційний позов захищає право власності в цілому, оскільки пред`являється у тих випадках, коли порушені права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові.

Крім того, судом зазначається, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Так, у постанові від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. При цьому зазначені норми є загальними, стосуються майна в цілому, тобто регулюють правовідносини щодо і рухомого, і нерухомого майна.

Отже, позовні вимоги до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння, який є останнім набувачем спірного нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства України, оскільки позивач позбавлений можливістю користуватись, розпоряджатись та фактично володіти майном.

Судом встановлено, що позивач як власник майна, був незаконно позбавлений такого майна, оскільки спірне майно вибуло з його володіння не з його волі, та незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача, це надає позивачу право для витребування майна.

Інші доводи та докази учасників справи оцінені судом у сукупності з вищевикладеними та не наводяться у рішенні суду, позаяк не спростовують вказаних у рішенні висновків суду та не покладені судом в його основу.

Результати розгляду заяви

Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд повинен у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Згідно із статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 13, 73-79, 86, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №1258/22 від 27.04.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити повністю.

2. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк», , місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 17/1, кв. 121, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Короленка, 25, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: с. Гоголів Броварського району Київської області, вул. Артема, 50, яке складається з: А - склад загальною площею 1106 кв. м, К - колонка, №-огорожа; зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 12.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадабанк» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Грушевського, будинок 17/1, квартира 121, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Профіль» (61003, Харківська область, місто Харків, вулиця Короленка, будинок 25, ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) відшкодування судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 3405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень) відшкодування судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень) відшкодування судових витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 20.03.2025.

Суддя С.О. Саванчук