ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024м. ХарківСправа № 910/11403/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421)
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019)
про стягнення 444 034,04 грн
за участю представників сторін:

позивача - адвоката Гурського Германа Юрійовича

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (відповідач), з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, про стягнення 444 034,04 грн, з яких:

- заборгованість за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн,

- інфляційна складова боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію у розмірі 199,11 грн,

- 3% річних, що були нараховані на заборгованість за теплову енергію у розмірі 351,86 грн,

- заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 362 440,51 грн,

- інфляційна складова боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію та спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 59 591,66 грн,

- 3% річних, що були нараховані на заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15 605,43 грн,

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії розмірі 938,28 грн,

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води у розмірі 482,58 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 6 660,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на постачання теплової енергії № 520649-01 від 12.07.2019, за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, щодо оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі №910/11403/24 позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Діамант" про стягнення заборгованості в розмірі 444 034,04 грн передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

16.10.2024 до Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №910/11403/24.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 для розгляду справи №910/11403/24 визначено суддю Чистякову І.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.10.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/11403/24. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25 листопада 2024 року об 11:00. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Запропоновано учасникам справи провести перемови на предмет проведення процедури мирного врегулювання спору або укладення мирової угоди та письмово повідомити суд до початку підготовчого засідання про наявність обставин, зазначених у ч. 2 ст. 182 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Звернуто увагу відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина 2 статті 178 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2024, зокрема, призначено підготовче засідання у справі № 910/11403/24 на "16" грудня 2024 р. об 11:20 год.

В судовому засіданні 16.12.2024 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 16.12.2024, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30 грудня 2024 року о(б) 09:30 год.

Присутній в судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з`явився.

Копію ухвали суду від 16.12.2024 у цій справі було надіслано судом за відомою адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 566) її не було отримано відповідачем та 22.12.2024 повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "відсутність адресата за вказаною адресою", що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Також, копію ухвали суду від 01.11.2024 про відкриття провадження у цій справі також було надіслано судом за вказаною вище адресою місцезнаходження відповідача, проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 353) її не було отримано відповідачем та 19.11.2024 повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Крім того, копію ухвали суду від 01.11.2024 про залишення позовної заяви без руху також було надіслано судом за вказаною вище адресою місцезнаходження відповідача, проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 647) її не було отримано відповідачем та 06.11.2024 повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Суд зазначає, що порядок направлення та вручення судових рішень визначений у ст. 242 ГПК України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч.5 ст.242 ГПК України).

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.11 ст.242 ГПК України).

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.6 ст.242 ГПК України).

Виходячи зі змісту ст. 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил №270 (в редакції на день видачі та направлення ухвали суду), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Ураховуючи те, що відповідач відзив на позов до суду не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст.165, ч. 2 ст.178, ч. 1 ст.202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Суд також зазначає, що ухвали суду у цій справі було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно пунктів 2, 4, 6, 7 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першою статті 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід також зазначити, що згідно рішення ЄСПЛ у справі "Смірнов проти України" від 08.11.2005, в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки

Ураховуючи вищенаведене та те, що відповідач не з`явився у судові засідання, поважних причин для відкладення розгляду справи ним не наведено, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті у судовому засіданні за відсутності відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2019 між позивачем (Теплопостачальна організація) та відповідачем (Абонент) укладено договір №520649-01 на постачання теплової енергії (далі - договір).

Відповідно п.1.1 договору предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.2.1. договору Теплопостачальна організацію зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до цього Договору.

Відповідно до п.2.3.2. договору Абонент зобов`язується виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку №4 до Договору.

Згідно з п. 1, 2 Додатку № 4 до договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі.

Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує "Теплопостачальній організації" вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює Договір про заставу майна, згідно Закону України "Про заставу, як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії.

Відповідно до п. 3 Додатку № 4 до договору Абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК за адресою: вул. Волоська, 42: облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

Об`єктом постачання теплової енергії за Договором є нежитлові приміщення за адресою: 01024, м.Київ, вул. Шовковична, буд.32/34, загальною площею 364 м2.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28177909 від 16.10.2014 ТОВ фірма "Діамант" () є власником нежитлових приміщень №72, 74, 75 кафе, за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 32/34, загальною площею 364 кв.м.

Відповідно до п. 8.1. договору цей договір набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 15.04.2020.

Згідно з п. 8.4. договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

В матеріалах справи відсутні заяви сторін щодо припинення договору.

Отож у спірний період договір не припинив свою дію.

За твердженням позивача, відповідачем не виконувались взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн за період жовтень 2021 року.

Крім того, позивачем зазначено, що на підставі набуттям чинності Закону України від 03.12.2020 № 1060 Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 №1022.

Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, автоматично вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО, споживачі (співвласники багатоквартирного будинку) не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин (колективний споживач, колективний договір або індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) та не уклали відповідний договір з КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО.

Враховуючи наведене, позивач набув функцій виконавця послуг з постачання теплової енергії та гарячої води для мешканців вищезазначеного будинку за збігом терміну 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО, тобто з 01.11.2021.

Як вказано у позовній заяві, з 01.11.2021 споживачам за адресою: 01024, м.Київ, вул. Шовковична, буд.32/34 надаються послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за договорами з постачання теплової енергії та гарячої води, які є договорами приєднання.

За твердженням позивача, доказом безумовної згоди споживача на приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води є продовження отримання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються позивачем.

Як зазначено позивачем, відповідачем не вчинені дії з відключення від послуг з постачання теплової енергії в порядку чинного законодавства.

Так, згідно з п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://kte.kmda.gov.ua/wp-content/uploads/2021/09/Zminy-do-Nakazu-360.pdf.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Згідно з п. 32 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п. 33 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

В той же час, згідно з п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 14, ст. 550), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;

плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця https://kte.kmda.gov.ua/wp-content/uploads/2021/09/Zminy-do-Nakazu-360.pdf.

Згідно з п. 32 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до п. 33 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитої послуги та обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, зокрема за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до п. 34 індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За твердженням позивача, відповідачем неповно виконувались взяті на себе зобов`язання за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого за період з листопада 2021 року по травень 2024 року утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 362 440,51 грн.

Крім того, за твердженням позивача, відповідач не вносив плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, внаслідок чого за період з грудня 2021 року по травень 2024 року утворилась заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії в сумі 938,28 грн та за період з квітня 2024 року по травень 2024 року утворилась заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води в сумі 482,58 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 444 034,04 грн, з яких:

- заборгованість за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн,

- інфляційна складова боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію у розмірі 199,11 грн,

- 3% річних, що були нараховані на заборгованість за теплову енергію у розмірі 351,86 грн,

- заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 362 440,51 грн,

- інфляційна складова боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію та спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 59 591,66 грн,

- 3% річних, що були нараховані на заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15 605,43 грн,

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії розмірі 938,28 грн,

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води у розмірі 482,58 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, позовні вимоги позивача не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн за період жовтень 2021 року за договором №520649-01 на постачання теплової енергії від 12.07.2019, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України унормовано, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав відповідачу послуги з постачання теплової енергії за договором №520649-01 на постачання теплової енергії від 12.07.2019 за адресою: 01024, м.Київ, вул. Шовковична, буд.32/34, що підтверджується наявними у справі актом звіряння розрахунків за теплову енергію, рахунком-фактурою за теплову енергію, актами приймання-передавання товарної продукції, корінцями нарядів, однак відповідач виконав свої зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії за договором неналежним чином, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн за період жовтень 2021 року, що не спростовано відповідачем.

Щодо заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з листопада 2021 року по травень 2024 року за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, суд зазначає наступне.

На підставі набуттям чинності Закону України від 03.12.2020 № 1060 Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається Індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом абз. 2 ч. 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, автоматично вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО, споживачі (співвласники багатоквартирного будинку) не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин (колективний споживач, колективний договір або індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) та не уклали відповідний договір з КП КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО.

Як вбачається з матеріалів справи позивач надавав з 01 листопада 2021 року відповідачу послуги з постачання теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: 01024, м.Київ, вул. Шовковична, буд.32/34, що не спростовано відповідачем та підтверджується наявними у справі рахунками на оплату послуг з постачання теплової енергії, актами надання послуг з постачання теплової енергії, однак відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії належним чином, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 362 440,51 грн з листопада 2021 року по травень 2024 року, що також не спростовано відповідачем.

Щодо заборгованості плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за вказаними індивідуальними договорами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про житлово-комунальні послуги комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються: шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, - у разі укладення Індивідуальних договорів або Індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; за рахунок співвласників багатоквартирного будинку - у разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договорів про надання комунальних послуг з колективним споживачем або у разі прийняття співвласниками відповідного рішення про обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку. Порядок та умови обслуговування та заміни вузла комерційного обліку визначаються правилами і типовими договорами про надання відповідних комунальних послуг.

За положеннями п. 11 ч. 1 ст. 1, ч. 5 ст. 13 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води та постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії споживачем щомісяця однією сумою вноситься виконавцю комунальної послуги плата за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, і яка є платежем, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат, пов`язаних з укладенням договору, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонента за індивідуальним договором (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води).

Плата за абонентське обслуговування розраховується позивачем на одного абонента (один особовий рахунок) на місяць з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808 Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за Індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг.

Отже у відповідача існує обов`язок сплати позивачу плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав відповідачу послуги з абонентського обслуговування послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за вказаною вище адресою, що підтверджується актами виконання робіт з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, рахунками на оплату плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а також не спростовано відповідачем.

Однак відповідач не вносив плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, внаслідок чого за період з грудня 2021 року по травень 2024 року утворилась заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії в сумі 938,28 грн та за період з квітня 2024 року по травень 2024 року утворилась заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води в сумі 482,58 грн, що не спростовано відповідачем.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Ураховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано позовні вимоги позивача, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн, заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 362 440,51 грн, заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії розмірі 938,28 грн та заборгованості з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води у розмірі 482,58 грн, законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог щодо стягнення інфляційної складової боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію у розмірі 199,11 грн, 3% річних, що були нараховані на заборгованість за теплову енергію у розмірі 351,86 грн, інфляційної складової боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію та спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 59 591,66 грн та 3% річних, що були нараховані на заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15 605,43 грн, суд зазначає наступне.

За нормами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення інфляційної складової боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію у розмірі 199,11 грн, 3% річних, що були нараховані на заборгованість за теплову енергію у розмірі 351,86 грн, інфляційної складової боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію та спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 59 591,66 грн, 3% річних, що були нараховані на заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15 605,43 грн, законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 6660,51 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 599, 610-612, 627-629, 634, 714 Цивільного кодексу України, ст. 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. 7, 12, 13, 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) заборгованість за теплову енергію у розмірі 4 424,61 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р № НОМЕР_2 у ТВБВ N2 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) інфляційну складову боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію у розмірі 199,11 грн, 3% річних, що були нараховані на заборгованість за теплову енергію у розмірі 351,86 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 362 440,51 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) інфляційну складову боргу, що була нарахована на заборгованість за теплову енергію та спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 59 591,66 грн, 3% річних, що були нараховані на заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 15 605,43 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р N НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії розмірі 938,28 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р № НОМЕР_5 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) заборгованість з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води у розмірі 482,58 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ДІАМАНТ" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3/1, ідентифікаційний код 30658019) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421, р/р № НОМЕР_2 у ТВБВ N9 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ "ОЩАДБАНК", МФО 322669) судовий збір в сумі 6660,51 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням гиг 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "08" січня 2025 р.

Суддя І.О. Чистякова