ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
25.11.2024 м. Харків Справа № 905/2109/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
при секретарі судового засідання Зайцевій А.А.,
розглянувши справу №905/2109/20
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях
до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська»
про стягнення 25 860 037,54 грн
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 25.11.2024
В провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа № 905/2109/20 за позовом РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях про стягнення з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь Державного бюджету України 25 860 037,54 грн, з яких: 24 465 766,47 грн заборгованість з орендної плати, яка виникла за період з червня по жовтень 2020 року, 1 394 271,07 грн пеня, яка нарахована за період з 25.06.2020 по 18.11.2020 за порушення зобов`язань із внесення орендної плати за період з січня по жовтень 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди цілісного майнового комплексу Відокремленого підрозділу «Шахта «Білозерська» Державного підприємства «Добропіллявугілля» №5/2008 від 13.11.2008 в частині внесення орендної плати.
Справа розглядається за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження. На підставі протокольної ухвали у підготовчому засіданні 19.11.2024 оголошено перерву до 25.11.2024.
12.11.2024 за вх.№8218/24 господарський суд одержав заяву позивача, в якій останній просить суд закрити провадження у справі № 905/2109/20 у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України з посиланням на те, що згідно з платіжним дорученням № 1899804 від 22.01.2021 відповідачем здійснено платіж в розмірі 59 538 484,20 грн, з яких 24 465 766,47 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості з орендної плати та 1 394 270,84 грн - в рахунок погашення пені. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 387 900,56 грн на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України з огляду на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій з боку відповідача.
18.11.2024 за вх.№8362/24 господарський суд одержав заяву відповідача, в якій останній підтримує заяву позивача за вх.№8218/24 від 12.11.2024 та просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України. Також відповідач просить суд вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України.
Згідно з п.2 ч.1, ч.ч.3,4 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04).
Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору (постанова Верховного Суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23).
Обставини справи свідчать, що в процесі розгляду справи відповідачем здійснено платіж у розмірі 59 538 484,20 грн (платіжне доручення № 1899804 від 22.01.2021 міститься у справі), з яких 24 465 766,47 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості з орендної плати та 1 394 270,84 грн - в рахунок погашення пені (з урахуванням листа відповідача від 28.10.2024 № 118/6-971/2024 та листа позивача від 11.11.2024 № 11-03-1860ВС щодо зарахування коштів) .
Щодо судових витрат.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Зважаючи на те, що провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, судовий збір у розмірі 387 900,56 грн, сплачений за платіжним дорученням № 770 від 26.11.2020, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.
Заява позивача в частині стягнення з відповідача судового збору відхилена судом з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Отже, зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено також дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок, здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. Процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому, висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Суд має застосовувати приписи ч.9 ст.129 ГПК України за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони.
Водночас, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Тобто, у разі закриття провадження у справі спір по суті не вирішується, неправильність дій сторони не встановлюється, та, відповідно, результат вирішення спору відсутній, що, у свою чергу, виключає застосування у цьому випадку положень ч. 9 ст. 129 ГПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №922/1277/17, від 25.03.2021 у справі № 905/717/20.
Заява відповідача в частині повернення позивачу 50% судового збору відхилена судом з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містяться і у ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».
Отже, приписи ч. 1 ст. 130 ГПК України можуть бути застосовані у таких випадках: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.
Оскільки провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору (а не відмовою позивача від позову), положення ч. 1 ст. 130 ГПК України також не підлягають застосуванню у цьому випадку.
Повна ухвала складена з перевищенням встановленого законом строку з об`єктивних причин, пов`язаних з дією воєнного стану на території України, поточною ситуацією у м. Харків, який є прифронтовим містом, особливим режимом роботи суду в умовах воєнного стану (дистанційний (віддалений) режим роботи суду або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), обмежений доступ до приміщення суду).
Керуючись ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд
1. Заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях за вх.№8218/24 від 12.11.2024 та Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» за вх.№8362/24 від 18.11.2024 про закриття провадження у справі задовольнити частково.
2. Закрити провадження у справі №905/2109/20.
3. В решті заяв відмовити.
Ухвала є виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання в порядку та строк, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 31.01.2025.

Суддя Л.В. Ніколаєва