ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
26.11.2024 Справа № 908/3053/24
Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої Олени Сергіївни, розглянувши заяву, що надійшла через систему «Електронний суд» (вхід. №3366/08-07/24 від 22.11.2024; документ сформований в системі 21.11.2024) від
до боржника: Фізичної особи - підприємця Івахнової Людмили Василівни , РНОКПП НОМЕР_1
про видачу судового наказу про стягнення суми 6055,87 грн,
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.11.2024 здійснено автоматизований розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/3053/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.
Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність якого заявнику невідомо (ч. 2 ст. 12 ГПК України).
Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Зі змісту ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 181 ГК України унормовано, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Зі змісту поданої ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» заяви та доданих до неї документів слідує, що вимога про стягнення суми грошової заборгованості виникла на підставі Договору №111 про постачання електричної енергії споживачу від 01.08.2021, який укладений між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та Фізичною особою-підприємцем Івахновою Людмилою Василівною шляхом фактичного споживання електричної енергії споживачем на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» за 2022 рік (Додаток 3 до Договору). Внаслідок порушення умов договору в частині оплати вартості спожитої електричної енергії за лютий 2022 в обсязі 2618 кВт*год у боржника утворилась заборгованість у розмірі 6055,87грн. У заяві в т.ч. вказано, що боржнику на його електронну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено вимогу №237/64 від 13.09.2024, акт звірки, акт прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2022 року та рахунок на оплату за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року, однак відповідь на вказану вимогу заявник не отримав. На підставі викладеного заявник просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 6055,87 грн, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 (302800,00 грн).
Згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
За змістом ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Підстав, передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, для відмови у видачі судового наказу судом не встановлено.
На підставі викладеного, за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» суд вважає за необхідне видати судовий наказ.
Заявлені вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.173-175, 181, 193, 203, 275, 276 ГК України, ст.ст. 11, 16, 205, 207, 525, 526, 530, 610-612, 629, 634, 640, 714 ЦК України, ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 року №312 та умов договору.
З боржника на користь заявника підлягає стягненню сума 242,24 грн судового збору, сплаченого заявником за подання заяви.
Згідно з ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з метою повідомлення боржника про видачу даного судового наказу - розмістити його текст на офіційному веб-порталі Судової влади України. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (ч. 1 ст. 159 ГПК України).
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати/надіслати стягувачу.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень (ч. 4 ст. 147 ГПК України).
Судовий наказ набрав законної сили « 18» грудня 2024 року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до: « 18» грудня 2027 року.
Судовий наказ видано стягувачу « 03» січня 2025 року.
Суддя О.С.Боєва