ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2024 р. Cправа №902/1072/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", м.Вінниця

до Державної установи "Піщанська виправна колонія (№59)", селище Трудове Тульчинського району Вінницької області

про стягнення 106628,41 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" з позовом про стягнення з Державної установи "Піщанська виправна колонія (№59)" 106628,41 грн заборгованості, нарахованої з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №ПІ-0046/К-2-24 від 30.01.2024 в частині оплати за отриману електроенергію в червні та липні 2024 року, а саме: 105332,73 грн - основної заборгованості; 663,68 грн - 3% річних та 632,00 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 14.10.2024 відкрито провадження у справі №902/1072/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 21.11.2024.

05.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву №248 від 29.10.2024 (а.с.43-44), де відповідач проти позову заперечив, зокрема зауважив про часткове погашення основної заборгованості за поставлену у червні 2024 року електроенергію в сумі 50526,37 грн, в обґрунтування чого долучив відповідні докази.

Однак, 21.11.2024 слухання справи №902/1072/24 не відбулось у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога", а тому ухвалою суду від 26.11.2024 відкладено слухання справи до 12.12.2024.

10.12.2024 до суду надійшла заява позивача про закриття провадження у справі б/н від 10.12.2024 (а.с.66-67), в якій позивач, з посиланням на добровільну сплату відповідачем, просив закрити провадження у справі №902/1072/24 в частині вимог про стягнення 105332,73 грн - основної заборгованості; ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 663,68 грн - 3% річних та 632,00 грн - інфляційних втрат.

Водночас 12.12.2024 слухання справи №902/1072/24 повторно не відбулось у зв`язку з надходженням повідомлення про замінування приміщення Господарського суду Вінницької області, а тому ухвалою суду від 16.12.2024 відкладено розгляд справи до 26.12.2024.

На визначену судом дату, сторони не з`явились, водночас в заяві б/н від 24.12.2024 (а.с.78-79) позивач просив судове засідання, призначене на 26.12.2024, провести без участі його представника.

Відповідач про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про направлення ухвали від 16.12.2024 на адресу електронної пошти відповідача (а.с.77) та до його електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС.

Враховуючи наведене, неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, 26.12.2024 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, які встановив суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та зміст спірних правовідносин.

30.01.2024 між позивачем (далі - Постачальник) та відповідачем (далі - Споживач) укладено договір на постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №ПІ-0046/К-2-24 (далі - Договір) (а.с.7-11), за умовами п.2.1 якого Постачальник здійснює постачання електричної енергії, в т.ч. з урахуванням тарифу щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ "Укренерго" (далі - ОСП), відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП договором, Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Обсяг закупівлі електричної енергії - 40130 кВт/год. (активна електрична енергія):

- активна електрична енергія (гуртожитки) - 22 730 кВт/год.;

- активна електрична енергія - 17 400 кВт/год.

Відповідно до п.5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 1 до цього Договору.

Ціна за 1 кВт/год. електричної енергії, з урахування тарифів на її розподіл, становить

1) активна електрична енергія (гуртожитки) - 2,64 грн (дві гривні шістдесят чотири копійки) з урахуванням ПДВ;

2) активна електрична енергія - 8,59 грн (вісім гривень п`ятдесят дев`ять копійок) з урахуванням ПДВ.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає: 209473,20 (двісті дев`ять тисяч чотириста сімдесят три гривні двадцять копійок) грн з урахуванням 34912,20 грн (тридцять чотири тисячі дев`ятсот дванадцять гривень двадцять копійок) ПДВ.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.5 Договору).

Згідно з п.5.7 Договору оплата акту прийняття-передавання товарної продукції Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у акті прийняття - передавання товарної продукції, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати акту прийняття-передавання товарної продукції, оформленого Споживачем.

Відповідно до п.5.8 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором. Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 1 до цього Договору.

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту його підписання (п.13.1 Договору).

Умовами комерційної пропозиції (а.с.13), яка є додатком 1 до Договору, сторонами погоджено також наступні умови:

- термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та акта прийняття-передавання товарної продукції: не пізніше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати платежу. Рахунки за електроенергію та акти прийняття - передавання товарної продукції направляються на електронну адресу Споживача, вказану у реквізитах або надсилаються на поштову адресу Споживача або особисто (п.2 комерційної пропозиції);

- строк оплати: протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання рахунку за спожиту електричну енергію та акту прийняття-передавання товарної продукції 100% вартості фактично спожитого обсягу електричної енергії на розрахунковий період (п.3 комерційної пропозиції);

- розмір пені за порушення строку оплати або штраф: при порушенні Споживачем термінів оплати за електричну енергію згідно даної комерційної пропозиції, Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п.4 комерційної пропозиції);

- цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє: до 31.12.2024 року включно, але до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п.7.1 комерційної пропозиції).

На виконання умов Договору Споживачу було поставлено в червні та липні 2024 електричної енергії на суму 105332,73 грн, що підтверджується актами, підписаними між сторонами, (а.с.6):

- акт прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії №2-1 за червень 2024 року на суму 50526,37 грн;

- акт прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії №2-1 за липень 2024 року на суму 54806,36 грн.

В матеріалах справи також наявні рахунки на оплату поставленої

Після відкриття провадження у цій справі №902/1072/24 Споживачем сплачено вартість поставленої електричної енергії, що підтверджується такими документами (а.с.69-70):

- платіжною інструкцією №10/10/2024№454_00000/627 від 11.10.2024 на суму 50526,37 грн з призначенням платежу: "...оплата електроенергії за червень 24... акт №2-1 від 12.07.24...";

- платіжною інструкцією №22/11/2024№488_00000/a54 від 27.11.2024 на суму 45121,58 грн з призначенням платежу: "...оплата електроенергії за липень 24... акт №2-1 від 15.08.24...";

- платіжною інструкцією №22/11/2024№489_00000/c08 від 27.11.2024 на суму 9684.78 грн з призначенням платежу: "...оплата електроенергії за липень 24... акт №2-1 від 15.08.24..."

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Розглядаючи вимоги про стягнення 105332,73 грн - основної заборгованості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір на постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №ПІ-0046/К-2-24 від 30.01.2024, положення якого врегульовано Законом України "Про ринок електричної енергії", ЦК України та ГК України.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема про постачання електричної енергії споживачу.

За правилами ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до ч.1 ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 2 ст.275 ГК України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (ч.7 ст.276 ГК України).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються також Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (надалі за текстом також - ПРРЕЕ).

Відповідно до п.4.1 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

За умовами п.4.8 розділу IV ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до п.4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач за період з червня по липень 2024 поставив відповідачу електричної енергії на загальну вартість 105332,73 грн (а.с.6).

Частиною 1 ст.193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами ч.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень п.3 комерційної пропозиції, яка є додатком 1 до Договору: оплата здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання рахунку за спожиту електричну енергію та акту прийняття-передавання товарної продукції 100% вартості фактично спожитого обсягу електричної енергії на розрахунковий період.

Враховуючи положення ст.79 ГПК України, суд зауважує, що наявні у справі докази сплати заборгованості (а.с.69-70), з посилання в призначенні платежу на реквізити актів прийняття-передавання за червень-липень 2024, свідчать про отримання відповідачем відповідних актів разом з рахунками на оплату, проте в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження дати отримання таких документів відповідачем.

За таких обставин, суд вважає що до спірних правовідносин в частині визначення дати з якої відповідач вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань, варто застосувати положення п.4.12 розділу IV ПРРЕЕ, за змістом якого рахунок за спожиту електричну енергію оплачується в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Як відзначалось судом: розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.5 Договору).

Таким чином відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань:

- за актом прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії №2-1 за червень 2024 року - з 23.07.2024;

- за актом прийняття-передавання товарної продукції активної електричної енергії №2-1 за липень 2024 року - 21.08.2024.

Судом встановлено, що після відкриття провадження в справі №902/1072/24 відповідачем здійснено погашення основної заборгованості за Договором на суму 105332,73 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями (а.с.69-70).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Зазначені висновки щодо застосування п.2 ч.1 ст.231 ГПК України викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №905/1584/15, від 06.03.2019 у справі №914/130/16.

За таких обставин, враховуючи повне погашення відповідачем основної заборгованості за Договором в сумі 105332,73 грн, суд констатує, що у цій справі відсутній предмет спору щодо стягнення 105332,73 грн основної заборгованості, що є підставою для закриття провадження у цій частині.

Щодо стягнення 663,68 грн - 3% річних за період з 07.07.2024 по 07.10.2024, суд зазначає таке.

За правилами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши обрахунок 3% річних, судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення 663,68 грн - 3% річних є правомірними та обґрунтованими.

Розглянувши вимогу позивача стосовно заявлених 632,00 грн - інфляційних втрат за період з 07.07.2024 по 07.10.2024, суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності нарахування позивачем суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, суд враховує висновки щодо застосування ст.625 ЦК України, викладену у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 та від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, згідно з якими.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Постанова КМУ №1078) та Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст.625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Враховуючи наведені висновки, здійснивши перевірку правильності нарахування заявленої суми, суд дійшов висновку про правомірність вимог в частині стягнення 632,00 грн - інфляційних втрат.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

При звернені із цим позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с.18).

В заяві про закриття провадження у справі б/н від 10.12.2024 позивач просив стягнути з відповідача також 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 ГПК України визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, згідно з частиною 3 ст.130 ГПК України: "... якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача."

З урахуванням наведених положень закону та обставин справи (задоволення позовних вимог в частині та не підтримання позивачем вимог в розмірі 105332,73 грн унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову), суд доходить висновку про повне покладення на відповідача судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/1072/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи "Піщанська виправна колонія (№59)" (вул.Центральна, буд.1, с.Трудове, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 24073, ідентифікаційний код 08562571) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код 41835359) 663,68 грн - 3% річних, 632,00 грн - інфляційних втрат та 2422,40 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Закрити провадження в справі №902/1072/24 в частині стягнення основного боргу в сумі 105332,73 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

7. Повне рішення складено 31 грудня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - ТОВ "Енера Вінниця" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної форми ();

4, 5 - представнику ТОВ "Енера Вінниця" Говдику Т.Я. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної форми ();

6, 7 - Державній установі "Піщанська виправна колонія (№59)" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної форми ()