ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3388/23

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/3388/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтеко"

про стягнення 1457458, 74 грн.

за участю представників:

від позивача: Вага Ю.В., ордер серія АІ №1487828 від 02.11.2023

від відповідача: Скрицька Н.А., довіреність №б/н від 30.03.2023

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 02.11.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтеко" про стягнення 1457458, 74 грн.

Разом з позовом позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів №1 та клопотання про витребування доказів №2.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.12.2023 о 15:15.

23.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує, у зв`язку з наступним:

- позивачем визнається у позові той факт, що заборгованість дійсно почала виникати саме після початку повномасштабного вторгнення;

- позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують вчасне надіслання з лютого 2022 року, як рахунків на оплату відповідачу, так і видаткових накладних. Не надано ані фіскальних чеків, ані описів вкладення, що підтверджують надіслання рахунків відповідачу;

- позивачем додано до позовної заяви підтвердження надсилання вимоги про погашення заборгованості особі, яка наразі не має жодного відношення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафтеко», хоча інформація про директора господарюючого суб`єкта на теперішній час є у відкритому доступі;

- відповідач має бути звільнений від цивільно-правової відповідальності за невиконання обов`язків згідно Договору внаслідок непереборної сили, оскільки з початком повномасштабного вторгнення більшість господарських процесів відповідача були призупинені і не відновились до теперішнього часу;

- порушення виконання зобов`язань внаслідок несвоєчасної оплати товару не завдало збитків позивачу;

- п. 8.3. Договору встановлює неустойку за несплату відповідачем, зокрема, попередньої оплати (авансу) у розмірі 50%, а не порушення строку оплати виконаних робіт з виготовлення товару після його передачі;

- відповідач не вбачає правових підстав для застосування до відповідача неустойки у вигляді пені за порушення зобов`язання з внесення 50% авансового платежу за підрядні роботи, в той час як іншими умовами Договору не встановлено нарахування пені за порушення строків оплати/неоплату виконаних та переданих замовнику підрядних робіт.

У судовому засіданні 28.12.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/3388/23 та оголошено перерву в судовому засіданні до 15.02.2024 о 16:00.

У судовому засіданні 15.02.2024 суд, у порядку частин 4, 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів №2.

Під час розгляду вказаного вище клопотання позивача суд виходив з наступного.

У клопотанні позивача про витребування доказів №2 останній просить суд витребувати у ТОВ «Діром Груп» таке:

- інформацію, чи постачало ТОВ «Крафтеко» (ідентифікаційний код 41127345) покупцю ТОВ «ДІРОМ ГРУП» протягом 2022 р. Мішок паперовий 0199 RB 115, Мішок паперовий 0190 RB 112, Мішок паперовий 0194 RB 113, Мішок паперовий 0196 RB 322, Мішок паперовий 0200 RB 333, Мішок паперовий 0143 RB 321, Мішок паперовий 0196 RB 32, Мішок паперовий 0205 RB 111, Мішок паперовий 0205 RB 111 та в січні-лютому 2023 мішки паперові 0205 RB 111; мішки паперові 0190 RB 112, мішки паперові RB 114, мішки паперові 0196 RB 322, мішки паперові 0144 RB 440, мішки паперові 0198 RB 335, мішки паперові 0191 RB-Termofiх;

- у випадку якщо товар поставлявся, то зобов?язати ТОВ «ДІРОМ ГРУП» надати копії усіх видаткових накладних за операціями з постачання ТОВ «Крафтеко» (ідентифікаційний код 41127345) мішків паперових із маркуванням "Redbeg" за період січень 2022 - лютий 2023.

Також у вказаному вище клопотанні позивач просить суд витребувати у ТОВ «Діром ДТ Київ» наступне:

- інформацію, чи постачало ТОВ «Крафтеко» (ідентифікаційний код 41127345) покупцю ТОВ «ДІРОМ ТД КИЇВ» протягом 2022 Мішок паперовий 0190 RB 112, Мішок паперовий 0143 RB 321, Мішок паперовий 0196 RB 322, Мішок паперовий 0144 RB 440, Мішок паперовий 0194 RB 113, Мішок паперовий 0198 RB 335, Мішок паперовий 0191 RB-Termofix, Мішок паперовий 0145 RB 444, Мішок паперовий RB 114, Мішок паперовий 0194 RB 113 та у лютому 2023 мішки паперові із номенклатурою 0200 RB 333 ; 0205 RB 111; RB 114; 0196 RB 322; 0198 RB 335; 0198 RB 335; 0143 RB 321; 0144 RB 440; 0190 RB 112; 0191 RB-Termofix;

- у випадку якщо товар поставлявся, то зобов?язати ТОВ «ДІРОМ ТД КИЇВ» надати копії усіх видаткових накладних за операціями з постачання 41127345 мішків паперових із маркуванням "Redbeg" за період січень 2022 - лютий 2023.

Разом з цим, позивач у зазначеному клопотанні просить суд зобов`язати відповідача надати інформацію та підтвердні документи щодо придбання ним мішків паперових: 0199 RB 115, 0190 RB 112, 0194 RB 113, 0196 RB 322, 0200 RB 333, 0143 RB 321, 0196 RB 32, 0205 RB 111, 0205 RB 111 0205 RB 111; 0190 RB 112, RB 114, 0196 RB 322, 0144 RB 440, 0198 RB 335, 0191 RB-Termofix, 0145 RB 444, які в подальшому протягом січня 2022 - лютого 2023 поставлялися ним на ТОВ «ДІРОМ ГРУП» (ідентифікаційний код 35857343), ТОВ «ДІРОМ ДТ Київ» (код 42034330).

Частиною 1 ст. 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно пунктів 2, 4, 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Дослідивши клопотання позивача про витребування доказів №2, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з підстав заявлених у ньому.

Ухвалою суду від 15.02.2024 забов`язано сторін провести звірку взаєморозрахунків та надати суду відповідні докази, а також постановлено оголосити перерву в судовому засіданні до 14.03.2024 о 16:30.

21.02.2024 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення до клопотання №1 про витребування доказів.

26.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

08.03.2024 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи.

12.03.2024 на адресу суду від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.03.2024 суд, у порядку частин 4, 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів №1.

Під час розгляду вказаного вище клопотання суд виходив з наступного.

У клопотанні позивача про витребування доказів №1 останній просить суд витребувати у Києво-Святошинської ДПІ ГУ ДПС у Київській області та ГУ ДПС у Київській області наступну інформацію та документи:

1. Інформацію щодо того, чи було включено ТОВ «КРАФТЕКО» (ідентифікаційний код 41127345; Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, 1А) до складу податкового кредиту суми ПДВ з операцій з постачання товарів від продавця ТОВ «СГМ-ПАК» (ідентифікаційний код 38353206; м. Хмельницький, вул. Довженка, 4/7) за період 01.12.2021 - 07.03.2023, а також інформацію щодо дати відповідних податкових накладних, обсягу постачання та номенклатури поставленого товару.

- Інформацію щодо того, чи було включено ТОВ «КРАФТЕКО» до складу податкового кредиту операції з продавцем ТОВ «СГМ-ПАК» за наступними характеристиками:

- 01.12.2021 - 64 512, 00 грн.;

- 13.12.2021 - 32 327, 88 грн.;

- 14.12.2021 - 34 847, 10 грн.;

- 10.01.2022 - 137 899, 98 грн.;

- 12.01.2022 - 35 878, 68 грн.;

- 02.02.2022 - 107 818, 63 грн.;

- 15.02.2022 - 147 237, 60 грн.;

- 16.02.2022 - 37 797, 18 грн.;

- 16.02.2022 - 45 856, 80 грн.;

- 21.04.2022 - 50 000, 00 грн.;

- 22.04.2022 - 16 529, 44 грн.;

- 14.06.2022 - 110 808, 00 грн.;

- 15.07.2022 - 100 000, 00 грн.;

- 22.07.2022 - 50 000, 00 грн.;

- 29.07.2022 - 115 859, 80 грн.;

- 02.08.2022 - 121 464, 00 грн.;

- 11.08.2022 - 40 000, 00 грн.;

- 12.08.2022 - 53 595,10 грн.;

- 22.08.2022 - 34 000, 00 грн.;

- 26.08.2022 - 17 500, 00 грн.;

- 29.08.2022 - 58 000, 00 грн.;

- 06.09.2022 - 99 000, 00 грн.;

- 07.09.2022 - 200 000, 00 грн.;

- 27.09.2022 - 67 392, 00 грн.;

- 30.09.2022 - 120 452, 72 грн.;

- 04.10.2022 - 25 540, 00 грн.;

- 06.02.2023 - 30 176, 72 грн.;

- 06.02.2023 - 78 471, 84 грн.;

- 06.02.2023 - 203 699, 46 грн.;

- 06.02.2023 - 70 383, 60 грн.;

- 07.02.2023 - 28 728, 00 грн.;

- 07.02.2023 - 22 212, 00 грн.;

- 07.02.2023 - 39 636, 00 грн.;

- 07.02.2023 - 28 338, 60 грн.

3. Копії поданих ТОВ «Крафтеко» декларацій з ПДВ, зокрема Розділ ІІ «ПОДАТКОВИЙ КРЕДИТ», де відображено операції з продавцем ТОВ «СГМ-ПАК» (ідентифікаційний код 38353206), вчинені за період 01.12.2021 - 07.03.2023.

4. Витребувати інформацію, чи реєстрував продавець ТОВ «Крафтеко» (ідентифікаційний код 41127345) у ЄДР ПН, з покупцями ТОВ «ДІРОМ ГРУП» (ідентифікаційний код 35857343) та ТОВ «ДІРОМ ТД КИЇВ» (ідентифікаційний код 42034330) податкові накладні в період 01.12.2021 - 07.03.2023, якщо так, то надати копії відповідних податкових накладних.

5. Витребувати інформацію, чи реєстрував продавець ТОВ «Крафтеко» (ідентифікаційний код 41127345) у ЄДР ПН податкові накладні з покупцем ТОВ «ДІРОМ ГРУП» (ідентифікаційний код 35857343) за наступними характеристиками в період 01.12.2021 - 07.03.2023, зобов`язати надати копії відповідних податкових накладних:

- 12.01.2022 - мішок паперовий 0199 RB 115 - 6255;

- 03.02.2022 - мішок паперовий 0199 RB 112 - 6129;

- 03.02.2022 - мішок паперовий 0194 RB 113 - 6245;

- 03.02.2022 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 6000;

- 17.02.2022 - мішок паперовий 0200 RB 333 - 6600;

- 17.02.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 6415;

- 15.06.2022 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 1000;

- 07.12.2022 - мішок паперовий 0205 RB 111 - 500;

- 31.01.2023 - мішок паперовий 0205 RB 111 - 2000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0190 RB 112 - 3000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий RB 114 - 2000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 1000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 3000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0198 RB 335 - 1000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0191 RB-Termofix - 3235.

6. Витребувати інформацію, чи реєстрував продавець ТОВ «Крафтеко» (ідентифікаційний код 41127345) у ЄДР ПН, з покупцем ТОВ «ДІРОМ ТД КИЇВ» (ідентифікаційний код 42034330) за наступними характеристиками в період 01.12.2021 - 07.03.2023, зобов?язати надати копії відповідних податкових накладних:

- 11.01.2022 - мішок паперовий 0190 RB 112 - 6000;

- 11.01.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 6075;

- 11.01.2022 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 6260;

- 11.01.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 6310;

- 16.02.2022 - мішок паперовий 0194 RB 113 - 6000;

- 16.02.2022 - мішок паперовий 0198 RB 335 - 6200;

- 16.02.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 6000;

- 17.02.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 3000;

- 15.06.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 6000;

- 15.06.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 6000;

- 15.06.2022 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 6000;

- 03.08.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 3000;

- 03.08.2022 - мішок паперовий 0191 RB - Termofix - 3000;

- 03.08.2022 - мішок паперовий 0190 RB 112 - 6000;

- 03.08.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 6380;

- 03.08.2022 - мішок паперовий 0197 - RB 221 - 6000;

- 03.08.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 12170;

- 08.09.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 6220;

- 08.09.2022 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 5185;

- 08.09.2022 - мішок паперовий 0190 RB 112 - 6424;

- 16.09.2022 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 6080;

- 16.09.2022 - мішок паперовий 0194 RB 113 - 6000;

- 28.09.2022 - мішок паперовий 0195 RB 222 - 5980;

- 28.09.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 6000;

- 28.09.2022 - мішок паперовий 0145 RB 444 - 6395;

- 28.09.2022 - мішок паперовий RB 114 - 3000;

- 03.11.2022 - мішок паперовий 0194 RB 113 - 5930;

- 03.11.2022 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 5900;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0200 RB 333 - 6440;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0205 RB 111 - 3710;

- 22.02.2023 - мішок паперовий RB 114 - 2252;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0196 RB 322 - 2660;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0198 RB 335 - 5235;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0143 RB 321 - 3185;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0144 RB 440 - 3850;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0190 RB 112 - 3000;

- 22.02.2023 - мішок паперовий 0191 RB - Termofix - 1500.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів №1, з підстав заявлених в ньому.

У судовому засіданні 14.03.2024 судом оголошено перерву до 04.04.2024 о 11:15.

21.03.2024 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.04.2024 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 04.04.2024 відкладено підготовче засідання на 25.04.2024 о 12:00.

23.04.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про розгляд судового засідання, призначеного на 25.04.2024, без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 25.04.2024 закрито підготовче провадження у справі №911/3388/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2024 о 16:00.

У судовому засіданні 06.06.2024 судом оголошено перерву до 27.06.2024 о 10:00.

У судовому засіданні 27.06.2024 судом оголошено перерву до 09.07.2024 о 12:30.

У судовому засіданні 09.07.2024 судом оголошено перерву до 25.07.2024 о 15:30.

В судове засідання 25.07.2024 з`явились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.2024 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.07.2024 проти позову заперечила та просила суд відмовити у задоволенні позову.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, враховуючи позицію позивача та заперечення відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтеко" (далі - відповідач, Покупець) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак" (далі - позивач, Постачальник), що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за умовами Договору поставки №27.05/-01 від 27.05.2020.

Так, 27.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крафтеко" було укладено Договір поставки №27.05/-01 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов?язується виготовити та поставити Покупцю паперову тару у вигляді паперових мішків та пакетів (далі - "Товар"), відповідно до еталонів-зразків, затверджених Покупцем. Покупець зобов?язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно пунктів 2.1., 2.3. Договору загальна кількість Товару, що підлягає поставці, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначається в Замовленні на поставку Товару та/або Специфікацією на Товар. Загальний обсяг Товару, який поставлено протягом строку дії цього Договору, відповідно до його умов, визначається згідно видаткових накладних на Товар, з урахуванням його кількості, вартості та асортименту.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору встановлено, що ціна одиниці Товару узгоджується Сторонами і вказується у Замовленні Покупця, рахунку-фактурі та видатковій накладній, та/або Специфікації на Товар. Загальна ціна партії Товару формується із ціни одиниці Товару, що вказується у Замовлені Покупця, видатковій накладній та рахунку-фактурі, та/або Специфікації на Товар. Загальна сума Договору складається з сум вказаних у видаткових накладних складених на поставлений Товар.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору він вступає в дію з моменту його підписання повноважними представниками Сторін. Договір є чинним до « 31» грудня 2020 року включно, крім випадків його дострокового припинення (розірвання), обумовлених Договором або чинним законодавством України. Якщо протягом останнього місяця дії Договору Сторони не висловили письмових заперечень щодо його продовження, він вважається пролонгованим на один рік.

Строки поставки узгоджуються сторонами шляхом подання Покупцем письмового Замовлення на поставку окремих партій Товару, який передається електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв?язку.

У замовленні вказується:

- порядковий номер Замовлення;

- дата оформлення та надіслання Замовлення;

- посада, прізвище, ім`я, по-батькові та номер телефону особи, яка підготувала Замовлення;

- асортимент, кількість одиниць кожного виду асортименту Товару (п. 5.1. Договору).

Постачальник підтверджує замовлення Покупця шляхом виставлення рахунку-фактури, що надсилається Покупцю за допомогою факсимільного, електронного або іншого засобу зв`язку (п. 5.2. Договору).

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що поставка Товару здійснюється на умовах «EXW» франко-склад згідно ІНКОТЕРМС 2010 (склад - Постачальника, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 71А) або «DDP» (склад - Покупця або інше визначене ним місце) згідно ІНКОТЕРМС 2010.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2., 6.3. Договору Покупець зобов?язаний здійснити оплату Товару в розмірі 50% його вартості при отриманні рахунку (що свідчить про взяття заявки в роботу), та 50% його вартості протягом 14-ти днів з дати поставки Товару (дата підписання Покупцем видаткової накладної). Покупець може отримати відстрочку платежу на 30 календарних днів за домовленістю двох сторін. Відстрочка платежу вказується у Специфікації. Оплата здійснюється Покупцем на підставі Договору, виставлених рахунків-фактур та/або виданих накладних, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

При проведені звірки взаєморозрахунків за поставлений Товар, Покупець, що отримав Акт звірки зобов?язаний його підписати на протязі 10-ти днів з моменту отримання або, в разі незгоди, у той самий строк, надіслати мотивовану відмову з власним варіантом Акту звірки підписаного зі своєї сторони. Не підписаний та не відхилений у вказаний строк Акт звірки, свідчить про визнання Покупцем суми заборгованості вказаною у ньому та є безумовним доказом наявності заборгованості при розгляді справи щодо її стягнення у судах (п. 6.5. Договору).

Пунктом 8.3. Договору передбачено, що в разі порушення п.6.1, за прострочення в оплаті Товару Покупець виплачує Постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого Товару за кожний день прострочення.

Згідно з пунктами 9.3., 9.4. Договору обставини непереборної сили, на які посилається зацікавлена Сторона, а також причинний зв?язок вказаних обставин з невиконанням відповідною Стороною зобов?язань згідно Договору, повинні бути підтверджені офіційною довідкою Торгово-промислової палати України. Про настання та припинення обставин непереборної сили відповідна Сторона Договору повинна повідомити іншу Сторону Договору рекомендованим листом в триденний термін з моменту настання або припинення таких обставин. Недотримання вказаних в цьому пункті умов спричиняє неможливість для зацікавленої Сторони посилатися на обставини непереборної сили як на підставу для звільнення її від відповідальності.

Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору було передано у власність відповідача товар, зокрема, за такими видатковими накладними:

- №45 від 15.02.2022 на суму 147 237, 60 грн.;

- №47 від 16.02.2022 на суму 37 797, 18 грн.;

- №48 від 16.02.2022 на суму 45 856, 80 грн.;

- №154 від 14.06.2022 на суму 110 808, 00 грн.;

- №234 від 02.08.2022 на суму 121 464, 00 грн.;

- №331 від 27.09.2022 на суму 67 392, 00 грн.;

- №354 від 30.09.2022 на суму 120 452, 72 грн.;

- №53 від 06.02.2023 на суму 58 779, 60 грн.;

- №52 від 06.02.2023 на суму 78 471, 84 грн.;

- №54 від 06.02.2023 на суму 203 699, 46 грн.;

- №55 від 06.02.2023 на суму 70 383, 60 грн.;

- №56 від 07.02.2023 на суму 28 728, 00 грн.;

- №57 від 07.02.2023 на суму 22 212, 00 грн.;

- №58 від 07.02.2023 на суму 39 636, 00 грн.;

- №59 від 07.02.2023 на суму 28 338, 60 грн.

Позивач наголошує, що за відповідачем обліковується заборгованість саме за вказаними вище видатковими накладними.

Вказані вище видаткові накладні підписані лише зі сторони позивача.

З позовної заяви вбачається, що позивач виставив відповідачу, зокрема, такі рахунки на оплату товару:

- рахунок на оплату №48 від 15.02.2022 на суму 147 237, 60 грн.;

- рахунок на оплату №50 від 16.02.2022 на суму 37 797, 18 грн.;

- рахунок на оплату №51 від 16.02.2022 на суму 45 856, 80 грн.;

- рахунок на оплату №162 від 09.06.2022 на суму 110 808, 00 грн.;

- рахунок на оплату №256 від 02.08.2022 на суму 121 464, 00 грн.;

- рахунок на оплату №355 від 27.09.2022 на суму 67 392, 00 грн.;

- рахунок на оплату №314 від 07.09.2022 на суму 120 452, 72 грн.

Позивач в позові зазначає, що станом на 30.11.2021 у відповідача сформувалась заборгованість з оплати поставлених мішків в розмірі 322 279, 28 грн., на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи підписаний обома сторонами Акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2021 року по листопад 2021 року.

Позивач наголошує на тому, що в подальшому ним було здійснено поставку товару на загальну суму 2 549 963, 13 грн., однак, відповідачем сплачено поставлений товар на суму 1 787 769, 26 грн., на підтвердження чого позивачем долучено до позову платіжні інструкції про оплату відповідачем на його користь поставленого товару.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 084 473, 15 грн.

Позивач вказує, що ним 14.09.2023 на адресу відповідача було направлено лист щодо підписання відповідачем акту звірки за період з 01.12.2021 по 13.09.2023, не підписаних видаткових накладних, а також направлено рахунки-фактури. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду лист №13/09 від 13.09.2023, опис вкладення від 15.09.2023, накладну №723, фіскальний чек від 15.09.2023 та роздруківку статусу відстеження відправлення за трекінгом №723.

Позивач зазначає, що 19.09.2023 аналогічний лист, вказаному вище, було направлено Колмаковій В.А., яка була директором підприємства відповідача з 11.10.2019 по 31.03.2023.

Наголошує на тому, що 12.10.2023 ним було направлено відповідачу вимогу про негайне погашення заборгованості у розмірі 1 084 473, 15 грн., на підтвердження направлення відповідної вимоги позивачем надано суду опис вкладення за трекінгом №227, накладну №227 та фіскальний чек від 12.10.2023.

Також, позивач вказує, що 16.10.2023 направляв Юрію Колмакову у вайбері за номером телефону НОМЕР_2 Акт звірки за період з 01.12.2021 - 13.09.2023.

Разом з цим, з позову вбачається, що 27.10.2023 вказаний вище Акт звірки позивачем було направлено у вайбері Юрію Колмакову за номером телефону НОМЕР_3 .

Позивач в позові також зазначає, що ним видавались податкові накладні, як за фактом поставок, так і за фактом оплат, що підтверджує постачання товару відповідачу.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів позову Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 по 13.09.2023 на суму 1 084 473, 15 грн., проте, вказаний Акт звірки підписано лише зі сторони позивача.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині оплати товару на суму 1 084 473, 15 грн. стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в примусовому порядку.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, умови передачі товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Верховний суд у своїй постанові від 21.12.2020 у справі №916/499/20 звернув увагу на те, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Під час розгляду справи судом враховано, що позивачем долучено до матеріалів справи підписаний між обома сторонами Акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2021 року по листопад 2021 року на суму 322 279, 28 грн.

Разом з цим, відповідачем долучено до матеріалів справи Акт розбіжностей щодо взаємних розрахунків з 01.12.2021 по 08.03.2024 між сторонами на підставі Договору та Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 по 08.03.2024 на суму 1 017 943, 70 грн., який підписано відповідачем.

З Акту розбіжностей щодо взаємних розрахунків з 01.12.2021 по 08.03.2024 на підставі Договору, що складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Крафтеко", вбачається, що відповідач заперечує з приводу наявної заборгованості перед позивачем лише за видатковою накладною №105 від 02.05.2022 на суму 66 529, 44 грн., у зв`язку з тим, що у відповідній видатковій накладній йдеться про не існуючий між сторонами Договір, а саме Договір №27.05/-01 від 01.04.2022.

Тобто, стосовно інших видаткових накладних, за якими позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість, останнім заперечень висловлено не було.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи вказане вище, відповідач підтвердив факт наявності заборгованості перед позивачем у розмірі 1 017 943, 70 грн. за видатковими накладними заявленими останнім, долучивши до матеріалів справи Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2021 по 08.03.2024, підписаний зі своєї сторони, тому відповідні обставини є такими, що не підлягають доказуванню.

Заперечення відповідача стосовно видаткової накладної №105 від 02.05.2022 на суму 66 529, 44 грн. не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем за вказаною видатковою накладною не заявлено до стягнення заборгованості. З позовної заяви вбачається, що позивач зазначає про оплату відповідної видаткової накладної відповідачем.

Разом з цим, відповідач наголошує, що сплачені ним грошові кошти у загальному розмірі 66 529, 44 грн. платіжними інструкціями №1512 від 21.04.2022 та №1514 від 22.04.2022 мають бути зараховані в рахунок погашення заборгованості, що існувала у квітні 2022 року, оскільки в реквізитах відповідних платіжних доручень зазначено, зокрема: «за мішки згідно рах. №98 від 12.04.2022 року». Водночас, в рахунку на оплату №98 від 12.04.2022 на суму 66 529, 44 грн., як вказано відповідачем, зазначено неіснуючий Договір, а саме Договір №27.05./-01 від 01.04.2022.

Враховуючи вказане вище, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Сторонами не надано суду доказів укладання між ними інших Договорів, ніж Договір поставки №27.05/-01 від 27.05.2020.

Разом з цим, відповідачем не спростовано факт відсутності поставки товару позивачем за видатковою накладною №105 від 02.05.2022, яка оплачена ним відповідно до платіжних інструкцій за №1512 від 21.04.2022 та за №1514 від 22.04.2022.

При цьому, матеріали справи не містять доказів звернення відповідачем до позивача, в тому числі до подання позову, з проханням зарахувати кошти сплачені в рахунок оплати видаткової накладної №105 від 02.05.2022, як помилково сплачених, в рахунок погашення заборгованості за іншими видатковими накладними.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частина 2 статті 86 ГПК України).

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази на підтвердження факту не виконання відповідачем своїх обов`язків з оплати поставленого товару у розмірі 66 529, 44 грн. є більш вірогідними та такими, які зі сторони відповідача не спростовані.

Враховуючи вказане вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтеко" про стягнення 1 084 473, 15 грн. заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З підстав порушення строків виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення з відповідача 253 119, 61 грн. пені, 32 358, 55 грн. трьох процентів річних та 87 507, 43 грн. інфляційних втрат.

Розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат виконано позивачем за загальний період з 02.03.2022 по 20.10.2023 на суми заборгованості за кожною видатковою накладною окремо.

Розрахунок пені виконано позивачем за загальний період з 02.03.2022 по 20.08.2023 на суми заборгованості за кожною видатковою накладною окремо.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.3. Договору в разі порушення п.6.1, за прострочення в оплаті Товару Покупець виплачує Постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого Товару за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останні здійснено арифметично вірно, та у відповідності до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення 253 119, 61 грн. пені, 32 358, 55 грн. трьох процентів річних та 87 507, 43 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно тверджень відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 9.3., 9.4. Договору обставини непереборної сили, на які посилається зацікавлена Сторона, а також причинний зв?язок вказаних обставин з невиконанням відповідною Стороною зобов?язань згідно Договору, повинні бути підтверджені офіційною довідкою Торгово-промислової палати України. Про настання та припинення обставин непереборної сили відповідна Сторона Договору повинна повідомити іншу Сторону Договору рекомендованим листом в триденний термін з моменту настання або припинення таких обставин. Недотримання вказаних в цьому пункті умов спричиняє неможливість для зацікавленої Сторони посилатися на обставини непереборної сили як на підставу для звільнення її від відповідальності.

Натомість, матеріали справи не містять доказів повідомлення у письмовій формі відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин та неможливість у зв`язку із цим виконати договірні зобов`язання.

Відповідно до Договору доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України.

При цьому, обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов договору.

Верховний Суд в постанові від 25 січня 2022 р. №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Враховуючи доводи відповідача відносно виникнення форс-мажорних обставин та наданих у їх підтвердження доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено об`єктивної неможливості виконання умов Договору у зв`язку з введенням на території України воєнного стану.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №27.05/-01 від 27.05.2020. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів повної та своєчасної оплати поставленого товару за Договором суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 21 861, 88 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафтеко", відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.07.2024, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтеко" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафтеко" (08133, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СГМ-Пак" (29000, м. Хмельницький, вул. Довженка, буд. 4/7, ) заборгованість у розмірі 1 084 473 (один мільйон вісімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят три) грн. 15 коп., три проценти річних у розмірі 32 358 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 55 коп., інфляційні втрати у розмірі 87 507 (вісімдесят сім тисяч п`ятсот сім) грн. 43 коп., пеню у розмірі 253 119 (двісті п`ятдесят три тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 21 861 (двадцять одну тисячу вісімсот шістдесят одну) грн. 88 коп., видавши наказ.

Повний текст рішення складено 14.02.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.