ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2024 Справа № 917/1066/23
м. Полтава
про внесення змін до договору оренди
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі № 917/1066/23; постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 27.07.2023 на 09:50 год.
17.07.2023 (вхід. № 8738) від представника відповідача до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує в повному обсязі, а також копія рішення Мирогородської районної ради Полтавської області від 14.11.2001 р. (вх.№8745).
17.07.2023 (вхід. № 8746) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням представника у щорічній відпустці.
21.07.2023 (вхід. 8997) від представника позивача до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив. Позивач позовні вимоги підтримує з позиції, викладеної в позовній заяві та зазначає, що рішенням від 14.11.2001р. Пирковському В.В. було лише надано згоду на замовлення проекту відведення земельної ділянки, що не призводить до автоматичного набуття права постійного користування земельною ділянкою. Відповідачем не надано жодного підтверджуючого документу про отримання державного акту на право постійного користування та рішення про передачу земельної ділянки в постійне користування.
Розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації від 28 січня 2002 року № 23, Пирковському В.В. було надано земельну ділянку загальною площею 50 га ріллі на умовах довгострокової оренди терміном на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва при створенні фермерського господарства із земель запасу Черкащанської сільської ради, затвердивши проект відведення земельної ділянки. На момент затвердження проекту відведення вже набрав чинності новий Земельний кодекс України (01.01.2002р.). Виходячи з тексту даного рішення, затвердивши проект відведення, земельну ділянку було передано саме в оренду, а не в постійне користування.
Ухвалою суду від 27.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 03.10.2023 на 11:00 год.
Ухвалою суду від 03.10.2023 відкладено розгляд справи на 09.11.2023 на 09:40 год.
Ухвалою суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.01.2024 на 10:00 год.
22.01.2024 (вхід. № 850) від представника відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 23.01.2024 відкладено розгляд справи на 02.04.2024 на 10:00 год.
В судовому засіданні 02.04.2024 представник позивача позовні вимоги підтримує. Представник відповідача проти позову заперечує. В судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2024 до 13:00 год.
12.04.2024 (вхід. № 5023) від Комишнянської селищної рада до матеріалів справи надійшли пояснення.
Судове засідання, призначене на 21.05.2024 на 13:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 07.06.2024 призначено розгляд справи на 01.08.2024 на 10:00 год.
Ухвалою суду від 01.08.2024 відкладено розгляд справи на 10.10.2024 на 14:00 год.
Представник позивача в судовому засіданні 10.10.2024 позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
В судовому засіданні 10.10.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
28.01.2002 р. голова Миргородської районної державної адміністрації виніс розпорядження № 23 Про надання земельної ділянки Пирковському В.В. на умовах довгострокової оренди, згідно якого надано Пирковському В.В. земельну ділянку загальною площею 50,0 га ріллі на умовах довгострокової оренди терміном на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва при створенні фермерського господарства із земель запасу Черкащанської сільської ради, затвердивши проект відведення земельної ділянки.
29.01.2002 р. РДА склала акт про встановлення меж ділянки в натурі, за змістом якого встановила в натурі межі земельної ділянки площею 50,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Черкащанської сільської ради за межами села, переданої для довгострокової оренди строком на 25 років.
29.01.2002 р. РДА склала акт про передачу та прийом земельної ділянки наданої в оренду, за змістом якого передала в натурі орендарю - голові ФГ Золота Нива Пирковському В.В. земельну ділянку площею 50,0 га із земель запасу Черкащанської сільської ради на умовах довгострокової оренди строком на 25 років.
06.02.2002 р. Пирковський В.В. зареєстрував юридичну особу - ФГ Золота Нива як керівник цього підприємства.
01.10.2002 р. РДА уклала договір оренди землі із ФГ Золота Нива в особі його голови Пирковського В.В.
За змістом розділу 1 Договору Миргородська РДА передала в оренду ФГ Золота Нива земельну ділянку площею 50,0 га ріллі, яка знаходиться на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами села. Грошова оцінка земельної ділянки складала на той час 523812,50 грн.
Земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 2.1 розділу 2 Договору).
Договір укладений на термін 25 років з дати його реєстрації. При переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника (пункт 2.2 розділу 2 Договору).
Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розміру земельного податку, 10,29 грн. за 1 га на один рік. У розмір орендної плати входить податок на землю в розмірі 515,00 грн. Орендна плата вноситься до 15 листопада кожного року. На початку кожного року орендна плата підлягає перегляду. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках передбачених законодавчими актами України (пункт 2.3 розділу 2 Договору).
Орендодавець має право вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розмірів земельного податку та з інших мотивів, визначених у пункті 2.3 цього договору (пункт 3.1 розділу 3 Договору).
Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Миргородській РДА (розділ 8 Договору).
Додатками до Договору є вищевказані акти РДА про встановлення меж ділянки в натурі від 29.01.2002 р. та про передачу та прийом земельної ділянки наданої в оренду від 29.01.2002 р., план (схема) земельної ділянки та (за змістом Договору) проект відведення земельної ділянки.
01.10.2002 р. Договір посвідчений державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори.
08.01.2003 р. Договір зареєстрований в Миргородській РДА, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 73.
Позивач зазначає, що з урахуванням положень Договору за період 2003 2007 рр. ФГ Золота Нива сплачувало Миргородській РДА орендну плату у розмірі 0,1% нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 50,0 га ріллі, що складало у грошовому виразі 515,00 грн. на рік.
27.11.2007 р. між РДА та ФГ Золота Нива в особі Пирковського В.В. укладена додаткова угода до Договору, у якій зазначено, що у зв`язку із виділенням часток (паїв) двом учасникам цього ФГ, відбулося зменшення орендованої земельної ділянки на площу 8,52 га. Тому до розділів 1, 2 Договору вносяться зміни про те, що площа орендованої земельної ділянки складає 41,48 га. Нормативна грошова оцінка складає 449715,79 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі земельного податку 10,84 грн. за 1 га за один рік, а всього 449,72 грн. за 41,48 га за один рік.
З урахуванням вказаних обставин, протягом з 2007 р. по даний час ФГ Золота Нива сплачувало орендну плату у формі земельного податку у розмірі 0,1% нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 41,48 га ріллі, що складає у грошовому виразі 449,72 грн. на рік.
Розмір орендної плати не змінювався.
12.06.2020 р. на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р були визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Полтавської області, зокрема: Комишнянської територіальної громади з адміністративним центром в смт Колишня, до складу якої ввійшли території наступних територіальних громад: Комишнянської, Попівської, Зуєвецької, Клюшниківської, Остапівської, Черевківської, Черкащанської.
24.12.2020 р. Комишнянська селищна рада восьмого скликання на третій сесії прийняла рішення № 23 Про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Комишнянської селищної ради. Відповідно до додатку до цього рішення за користування землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для ведення фермерського господарства встановлена ставка орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
27.05.2021 р. набрав чинності Закон України № 1423-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, відповідно до якого усі землі та земельні ділянки за межами населених пунктів перейшли в комунальну власність територіальних громад.
Відтак Комишнянська селищна рада 27.05.2021 р. стала розпорядником вищевказаної земельної ділянки та орендодавцем за Договором.
28.12.2022 р. на виконання цього судового рішення між Комишнянською селищною радою та ФГ Золота Нива була підписана додаткова угода до Договору.
24.01.2023 р. отриманий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за змістом якого нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 1204640,26 грн.
22.02.2023 р. Комишнянська селищна рада направила ФГ Золота Нива пропозицію щодо укладення додаткової угоди до Договору щодо перегляду розміру орендної плати за земельну ділянку. До цієї пропозиції був доданий проект додаткової угоди до Договору.
11.04.2023 р. ФГ Золота Нива надало відповідь на пропозицію, якою воно відмовилося переглядати розмір орендної плати та укласти дану додаткову угоду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.
За приписами частини 1 цієї статті цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України).
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про оренду землі орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до вимоги частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.
За змістом статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною 2 статті 4 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.
Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч. 1, 2 ст. 21 ЗУ Про оренду землі № 161-XIV від 06.10.1998 р.).
Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України Про селянське (фермерське) господарство №2009-XII від 20.12.1991 р. (в чинній редакції на момент укладення договору), з селянських (фермерських) господарств плата за землю справляється щорічно у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від якості і місцеположення земельної ділянки виходячи з кадастрової оцінки земель. Розмір орендної плати встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Порядок оподаткування і середні ставки земельного податку та граничні розміри орендної плати за землю встановлюються Верховною Радою України.
01.07.1992 р. набрав чинності Закон України Про плату за землю № 2535-XII від 03.07.1992 р., відповідно до статті 6 якого ставки земельного податку з одного гектара сільськогосподарських угідь встановлюються у відсотках від їх грошової оцінки у таких розмірах: для ріллі, сіножатей та пасовищ - 0,1.
19.06.2003 р. прийнятий Закон України Про фермерське господарство № 973-IV, на підставі якого, Закон України Про селянське (фермерське) господарство втратив чинність.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України № 973-IV, земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.
Законом України Про плату за землю від 03.07.1992 р. № 2535-XII (в редакції 29.07.2003 року), зокрема, ч. 2, 4 ст.2 передбачено що:
Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок;
За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Як вбачається з матеріалів справи, за визначений період до діючого Договору не було внесено жодних змін.
01.01.2011 р. Закон України №2535-XII Про плату за землю втратив чинність на підставі Закону України №2755-VI від 02.12.2010 р., яким був прийнятий Податковий кодекс України (далі ПКУ).
01.01.2011 р. відповідно набрав чинності ПКУ, який визначив повноваження селищних рад щодо податків та зборів та порядок визначення розміру орендної плати за землю.
Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зокрема плати за землю ( п.12.3-12.4 ст. 12 ПКУ).
Згідно із частиною п`ятою статті 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції місцевих рад (в т. ч. міських) належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. (ст. 144 Конституції України, ст. 73 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні).
Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції (ч.1 ст. 143 Конституції України).
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПКУ).
Виходячи з принципу пріоритетності норм ПКУ над нормами інших актів (в тому числі укладених раніше договорів), у разі суперечності таких актів нормам ПКУ розмір орендної плати після набуття чинності ПКУ 01.01.2011 р. у будь-якому випадку не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК (тобто менше ніж 3 %).
Відповідно до Постанови КГС ВС від 02 березня 2021 р. у справі № 923/267/20, законодавча зміна граничного розміру орендної плати є підставою для перегляду встановленого умовами договору розміру орендної плати. Суди при розгляді спорів про зміну договору оренди землі мають зважати на розрахунок розміру орендної плати за орендовану ділянку й рішення відповідного органу щодо встановлення належного розміру орендної плати, а також при внесенні змін до договору в частині, іншій ніж розмір орендної плати, обґрунтовувати правові підстави для цього та можливості такої зміни з урахуванням умов договору.
Незважаючи на договірний характер користування земельною ділянкою, розмір орендної плати має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та не може бути меншим, ніж визначено положеннями Податкового кодексу України, що має пріоритет над нормами інших актів (Постанова КАС ВС від 02 вересня 2020 р. у справі № 814/1786/16).
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства (пункт 289.1 статті 289 ПКУ).
В Постанові КГС ВС від 23 травня 2018 року у справі № 916/1802/15 зазначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України. Відсутність відомостей про розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є законодавчо визначеною підставою для обчислення розміру орендної плати, унеможливлює вирішення судом по суті цього спору щодо зміни умов договору у відповідній частині.
Постанова ВС КГС від 22.03.2023 року у справі № 910/20838/20 (щодо орендної плати за договором оренди землі): статтею 21 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями пункту 287.1. статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Отже, плата за землю здійснюється в залежності від суб`єкта належності земельної ділянки: власником землі сплачується земельний податок, а орендарем за договором оренди землі - орендна плата.

Після набуття чинності ПКУ, орендарі не можуть сплачувати орендну плату за укладеними раніше договорами оренди землі державної та комунальної власності в меншому розмірі, ніж це установлено пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПКУ.

Як зазначено судом вище, за домовленістю сторін Договору, що закріплена в пункті 2.3 розділу 2 Договору, на початку кожного року орендна плата підлягає перегляду. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках передбачених законодавчими актами України.

Орендодавець має право вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розмірів земельного податку та з інших мотивів, визначених у пункті 2.3 цього договору (пункт 3.1 розділу 3 Договору).

З огляду на це, зміна нормативної грошової оцінки землі та рішення Комишнянської селищної ради є підставами для перегляду розміру орендної плати за Договором.

Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 24.01.2023 р., нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 1204640,26 грн.

Відповідно до Постанови КГС ВС від 16 березня 2021 р. у справі № 924/730/20, Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований у режимі реального часу, тобто на час звернення заявника, за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельну ділянку, внесених до Державного земельного кадастру, є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку землі.

Згідно додатку до рішення Комишнянської селищної ради № 23 від 24.12.2020 Про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Комишнянської селищної ради за користування землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для ведення фермерського господарства встановлена ставка орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Доданий позивачем до листа від 22.02.2023 р. проект додаткової угоди до Договору, направлений відповідачу, відповідає рішенню Комишнянської селищної ради № 23 від 24.12.2020 р. та переліченим нормам ПКУ.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на рішення двадцять четвертої сесії двадцять третього скликання Миргородської районної ради Полтавської області від 14.11.2001 р., яким Пирковському В.В. було надано згоду на організацію селянського (фермерського) господарства та замовлення проекту відведення земельної ділянки в постійне користування площею 50 га із земель запасу Черкащанської сільської ради, а також на те, що при укладенні договору оренди від 01.10.2002 року, зокрема, в частині встановлення орендної плати, його сторонами було враховано той факт, що господарство мало право на отримання землі в постійне користування, суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

На момент винесення рішення Миргородською районною радою діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 № 561-ХІІ (Кодекс втратив чинність з 01.01.2002).

Так, відповідно до ст. 7 Земельного кодексу України 1990 року було визначено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надавалася Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст. 9, 17, 19 того ж Кодексу сільські, селищні, міські Ради народних депутатів надавали земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із ст. 22 Земельного кодексу України 1990 року було передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 23 того ж Кодексу право власності або право постійного користування землею мало посвідчуватися державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ч.1 п. б (2) ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

б) делеговані повноваження:

2) реєстрація суб`єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Рішенням Миргородської районної ради Полтавської області від 14.11.2001 р. ОСОБА_1 було лише надано згоду на замовлення проекту відведення земельної ділянки, що не призводить до автоматичного набуття права постійного користування земельною ділянкою. Відповідачем не надано жодного підтверджуючого документу про отримання державного акту на право постійного користування та рішення про передачу земельної ділянки в постійне користування.

Згідно Розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації від 28 січня 2002 року №23, Пирковському В.В, було надано земельну ділянку загальною площею 50 га ріллі на умовах довгострокової оренди терміном на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва при створенні фермерського господарства із земель запасу Черкащанської сільської ради, затвердивши проект відведення земельної ділянки.

На момент затвердження проекту відведення вже набрав чинності новий Земельний кодекс України (01.01.2002 р.).

Виходячи з тексту даного рішення, затвердивши проект відведення, вищезгадану земельну ділянку було передано саме в оренду, а не в постійне користування.

Отже, є безпідставним посилання відповідача на п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, для застосування якого необхідно наявність юридичного факту для набуття права постійного користування земельною ділянкою, а саме - наявність державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, який у відповідача відсутній.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:008:0003 площею 36,6589 га від 01.10.2002 р., зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області за № 73 від 08.01.2003 р., шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору у такий редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА № 3

до договору оренди землі від 01.10.2002 року

смт.Комишня Миргородського району

Полтавської області

__________________ 2023 р.

Орендодавець: Комишнянська селищна рада Миргородського району Полтавської області, в особі селищного голови - Харченка Володимира Івановича, що діє на підставі Закону України: Про місцеве самоврядування в Україні, з однієї сторони, та

Орендар: Фермерське господарство Золота Нива, в особі голови Пирковського Віталія Васильовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі від 01.10.2002 року, про наступне:

1.На підставі пункту 5 статті 288 Податкового кодексу України, рішення 3 сесії селищної ради 8 скликання від 24 грудня 2020 року № 23 Про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області Сторони домовились:

1.1.Викласти абзац 6 розділу 1. Предмет договору вказаного договору в наступній редакції:

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 204 640,26 грн. (один мільйон двісті чотири тисячі шістсот сорок гривень 26 копійок).

1.2.Викласти абзац 1 підрозділу 2.3. Орендна плата розділу 2. Умови договору вказаного договору в наступній редакції:

Орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 12 (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 144 556,83 грн. (сто сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят шість гривень 83 копійки) за об`єкт оренди за 1 (один) рік користування. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно до 30 числа наступного місяця за звітним рівномірними частками в розмірі 1/12 річної орендної плати на рахунок Орендодавця: Отримувач ГУК у Полтавській області /ТГ смт. Комишня: , код отримувача - 37959255, р/р UА0016694 у банку отримувача (Казначейство України ЕАП), код платежу -18010600. Допускається внесення орендної плати достроково, але не більше одного року.

2.Додаткова угода укладена у двох ідентичних екземплярах, по одному екземпляру для кожної із сторін.

Юридичні адреси та підписи Сторін:

Орендодавець:

Комишнянська селищна рада Миргородського району Полтавської області

Код ЄДРПОУ - 26163478

37613, Полтавська область,

Миргородський район,

смт Комишня вул. Миру, буд. 84

тел. (05355) 36 1 77

Комишнянський селищний голова

М.П.

__________________В.І.Харченко

(підпис)

Орендар:

Фермерське господарство Золота Нива

Код

37612,Полтавська область, Миргородський

район,

с. Черкащани, вул. Соборна, буд. 5 тел.

Голова ФГ Золота Нива:

М.П. (за наявності печатки)

__________________В.В. Пирковський

(підпис)

3. Стягнути з Фермерського господарства "Золота Нива" (вул. Соборна, 5, с. Черкащани, Миргородський район, Полтавська область, 37612, ) на користь Комишнянської селищної ради (вул. Миру, буд. 84, смт Комишня, Миргородський район, Полтавська область, 37613, код ЄДОРПОУ 26163478) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.