номер провадження справи 15/137/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 Справа № 908/2021/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., за участі секретаря судового засідання Пікалової І.С. розглянувши матеріали

за позовом Запорізької об`єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України, 69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, буд. 50

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Січ Резерв, 69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 31

про визнання договору недійсним

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Клімченко М.Г., представник, довіреність б/н від 03.01.2024;

суть спору

23.07.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької об`єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Січ Резерв про визнання договору оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів № 252123/1 від 20.06.2021 недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024, справу № 908/2021/24 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2021/24, присвоєно справі номер провадження № 15/137/24, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання суду призначено на 02.09.2024 о 10:00 год.

28.08.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.09.2024 продовжено строк підготовчого провадження строком на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 22.10.2024 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 22.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/2021/24 до судового розгляду по суті на 13.11.2024 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 14.11.2024 розгляд справи по суті було відкладено на 03.12.2024 о 10:00 год.

18.11.2024 через систему Електронний суд до суду надійшла заява представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Січ Резерв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 908/2021/24.

Ухвалою суду від 25.11.2024 задоволена заява представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 03.12.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2024 о 10 год. 00 хв. Зобов`язано позивача та відповідача надати суду для огляду оригінал договору оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів № 252123/1 від 20.06.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Січ Резерв та Запорізькою об`єднаною технічною школою Товариства сприяння обороні України.

У судовому засіданні 13.12.2024 відбувалася технічна фіксація за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Судом перевірено повноваження представника відповідача. Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача в судовому засіданні не з`явився, про причине неявки суду не повідомив.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що договір оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів між позивачем та відповідачем, укладений з порушенням норм ст. 761 Цивільного кодексу України, а саме відсутність права власності, користування та розпорядження майном, що зазначене як предмет договору. В обґрунтування посилається на ст.ст. 11, 203, 203, 215, 627, 628, 509, 759, 761 Цивільного кодексу України.

Відповідач заперечив проти позову, в обгрунттування зазначив, що твердження позивача, що об`єкти знаходяться на земельній ділянці площею 447,9 кв.м. не відповідає наданим доказам, натомість вказана площа відповідає об`єкту нерухомого майна гараж літ. А.А. Також зазначив, що земельна ділянка наслідувала юридичну долю об`єктів нерухомого майна, які були передані Дніпровським РСТК ТСО України до статутного капіталу ТОВ «Січ резерв». Також не відповідає фактичним обставинам твердження позивача, що права власності на гаражі, загальною площею 447,9 кв.м. не належать позивачу на момент оформлення договору, так як 01.06.2018 між позивачем та Дніпровським районним спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України був підписаний акт прийняття-передачі об`єктів нерухомості, за яким вищезазначені гаражі перейшли до попереднього власника в результаті виходу зі складу засновників позивача. Як вбачається з довідки наданої позивачем, право власності на нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Братська 45а. зареєстровано за відповідачем. Крім того, оскільки статутом позивача прямо передбачено право директора на укладання договорів оренди, твердження позивача про відсутність достатньої дієздатності не обґрунтоване, оскільки жодний контрагент не має реальної можливості дізнатись про наявність обмежень встановлених внутрішнім документом позивача, що суперечить статуту. Таким чином, твердження позивача не відповідають нормам матеріального права, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У судому засіданні 13.12.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив.

20.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» (відповідач) та Запорізькою об`єднаною технічною школою Товариства сприяння обороні України (позивач) укладено договір оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів № 252123/1.

Відповідно до п. 1.1. договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів, що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 18300 м2, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Братська, 45А.

Згідно з п. 1.2. договору Автодром передається в оренду з метою здійснення Орендарем статутної діяльності, а саме: для проведення практичних занять з початкового водіння транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3. договору оренда Автодрому не надає Орендареві права власності».

Пунктом 9.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з 20.06. 2021 і діє до 20.06.2023.

Згідно із інформаційною довідкою № 293771626 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна вбачається, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» з 16.06.2017 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: сараї літ. Л, Н, Е, З, ворота № 1, паркани № «2,5, водопровід № 3, оглядова яма № 4, замощення 1, що розташовані на земельній ділянці, площею 447,9 кв.м. Адреса розташування: вул. Братська буд. 45а, м. Запоріжжя, Запорізька область.

Право постійного користування земельною ділянкою для розміщення гаражів та автодрому за адресою м. Запоріжжя, вул. Братська, буд. 45А належить Дніпровському районному спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серія І-ЗП № 002921, загальною площею 1,83 га.

Як зазначається позивачем, право власності на гаражі, загальною площею 447,9 кв.м. не належали позивачу на момент оформлення договору, оскільки 01.06.2018 між позивачем та Дніпровським районним спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України підписаний акт прийняття-передачі об`єктів нерухомості, за яким вищезазначені гаражі перейшли до попереднього власника в результаті виходу зі складу засновників позивача.

Отже, як зазначає позвиач, з вищевикладеної інформації вбачається, що договір оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів № 252123/1 від 20.06.2021 укладений з порушенням норм ст. 761 Цивільного кодексу України, а саме відсутність права власності, користування та розпорядження майном, що зазначене як предмет договору, що і зумовило позивача до звернення до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів.

З урахуванням наданих доказів, обставин справи, та вимог законодавства України, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами частин 1 3 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Цивільним законодавством визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з приписів ст. 319 Цивільного кодексу України, право розпорядження майном належить його власнику.

Частиною 1 ст. 761 Цивільного кодексу України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Із змісту правочину від 20.06.2021 вбачається, що договір оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів № 252123/1 зі сторони позивача було підписано директором Кириченко Ю.В., що діє на підставі Статуту.

Статутом Запорізької об`єданої технічної шкоди Товариства сприяння обороні України (редакція 2019 рік, затв. Рішенням засновника оформленим протоколом засідання ради правління Запорізької обласної організації ТСОУ Протокол № 6 від 19.12.2019, встановлено:

Запорізька обласна організація Товариства сприяння обороні України є засновником Запорізької ОТШ ТСО України (п. 1.3. статуту);

Управління технічною школою здійснює Запорізькою обласною організацією Товариства сприяння обороні України, що є її засновником (п. 5.1. статуту);

Керівництво діяльністю технічної школи здійснює директор, якого призначає на посаду голова обласної організації Товариства сприяння обороні України шляхом укладання з ним контракту у відповідності із законодавством України та нормативних документів Товариства сприяння обороні України за попереднім погодженням з керівництво Центрального комітету Товариства сприяння обороні України (п. 5.2. статуту);

Директор технічної школи, зокрема: б) організовує виконання рішень Запорізької ОО ТСО України як вищого органу управління Запорізької об`єднаної ТШ ТСО України ї) має право укладати угоди з підприємствами, юридичними та і фізичними особами на оренду приміщення, обладнання, транспорту в порядку встановленому законодавством України. Обласна організація Товариства сприяння обороні України може делегувати директору технічної школи інші повноваження, що визначаються контрактом (п. 5.3. статуту).

Згідно з витягом з протоколу засідання правління № 1 від 05.01.2021 вирішено, встановити обов`язок директорам технічних школ/ автошкол, що входять у підпорядкування ЗОО ТСОУ (є засновником) на отримання дозволу правління ЗОО ТСОУ для укладання правочинів користування/найму (оренди, відповідального зберігання тощо) нерухомого майна та транспортних засобів з метою їх використання у господарській діяльності із визначенням всіх істотних умов дійсних правочинів (предмет договору, вартість послуг, термін дії), а саме: 1. Запорізька об`єднана технічна школа Товариства сприяння обороні України () 2. Оріхівська Автомобільна школа Товариства сприяння обороні Україн (), 3. Токмацька Технічна школа ТСО України (), 4. Мелітопольська автошкола Товариства сприяння обороні України ().

Доказів того, що рішення, оформлене протоколом № 1 від 05.01.2021 було доведено до відома відповідача та надіслано на його адресу позивачем не надано.

Із змісту п.п. ї) п. 5.3 статуту позивача вбачається, що директор технічної школи має право укладати угоди з підприємствами, юридичними та фізичними особами на оренду приміщення, обладнання, транспорту в порядку, встановленому законодавством України.

У вказаному переліку відсутнє таке майно як замощення.

Відповідач посилається на статтю 120 Земельного кодексу України та статтю 377 ЦК України указуючи на те, що оскільки йому належить на праві власності нерухоме майно перелік наведений в інформаційній довідці № 293771626 то земельна ділянка за адресою по вул. Братська 45а, м. Запоріжжя наслідує долю об`єктів нерухомого майна, які передані Дніпровським РСТК ТСО України до статутного капіталу ТОВ «Січ Резерв».

Однак, нерухоме майно, яке указано в Інформаційній довідці № 293771626 від 05.01.2022 не наведено у предметі договору № 252123/1 від 20.06.2021 щодо предмету вказаного договору та зазначено лише про передачу в строкове платне користування замощення та обладнання (без наведення переліку) майданчика для початкового водіння транспортногих засобів.

Доказів зареєстрованого права власності на замощення не надано ані позивачем, ані відповідачем.

Також з акту прийняття-передачі об`єктів нерухомості від 01.06.2018 вбачається, що відповідно до рішення, оформленого протоколом загальних зборів засновників № 4 від 01.06.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» передало, а Дніпровський районний спортивно-технічний клуб Товариства сприяняння обороні України прийняло об`єкт нерухомості, що є поверненням вкладу учасника до статутного капіталу ТОВ «Січ Резерв» в натуральній формі: майновий комплекс Дніпровського СТК, загальною площею: 447,9 кв.м., що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Братська будинок 45а.

На час вирішення даного спору в Господарському суд Запорізької області розглядається справа № 908/2677/24 за позовом Дніпровського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» про стягнення вкладу до статутного капіталу, у т.ч. майновий комплекс, загальною площею 447,9 кв.м., розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Братська 45А, у т.ч. визнання на нього права власності.

З державного акту на право постійного користування землею від 16.06.1998 вбачається, що його видано Ленінському спортивно-технічному клубу товариства сприяння оборони України у м. Запоріжжя на земельну ділянку площею 1,83 га для розміщення гаража і автодрома.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

З урахуванням вимог статті 92 Земельного кодексу Україхни, Товариство з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» не відноситься до суб`єктів, які набувать права постійного користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Документального підтвердження перебування земельної ділянки площею 1,83 га на праві власності або праві оренди у відповідача, які зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства України, не надано.

За змістом ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 цього Кодексу, зокрема частинами першою, другою цієї статті передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ураховуючи не надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» документального підтвердження права власності на предмет договору оренди № 252123/1 від 20.06.2021, суперечність змісту спірного договору Цивільному кодексу України, укладеного з порушенням процедури передачі майна в оренду, спірний правочин підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведених обставин та наданих доказів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди замощення та обладнання майданчика для початкового водіння транспортних засобів № 252123/1 від 20 червня 2021 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Січ Резерв» та Запорізькою об`єднаною технічною школою Товариства сприяння обороні України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Січ Резерв (69063, м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 31; ідентифікаційний код юридичної особи 40915658) на користь Запорізької об`єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України (69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, буд. 50; ідентифікаційний код юридичної особи 05507715) судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.12.2024.

Суддя І. С. Горохов