ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" грудня 2024 р.Справа № 6/1359

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" від 26.12.2024 на дії (бездіяльність) державного виконавця у справі

за позовом Акціонерного комерційного банку „Форум м. Київ в особі Хмельницької філії АКБ „Форум м. Хмельницький (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Централ Фінанс", м. Київ)

до Закритого акціонерного товариства „Октан м. Хмельницький (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" м. Хмельницький)

про стягнення 178 669,27 доларів США та 48 143,38 грн.

встановив:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 позов Акціонерного комерційного банку „Форум м. Київ в особі Хмельницької філії АКБ „Форум м. Хмельницький до Закритого акціонерного товариства „Октант м. Хмельницький про стягнення 178 669,27 доларів США та 48 143,38 грн. задоволено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.03.2010 рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 року у справі № 6/1359 змінено в частині стягуваних з Закритого акціонерного товариства "Октант" сум пені та судових витрат, резолютивну частину рішення викладено в іншій редакції, видачу наказів на виконання даної постанови доручено господарському суду Хмельницької області.

26.04.2010 господарським судом видано наказ про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Октант" (29027, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) на користь Акціонерного комерційного банку "Форум" (м. Київ) в особі Хмельницької філії АКБ "Форум" (29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 34, код 33542785) 164830,00 доларів США боргу по тілу кредиту, 13839,27 доларів США відсотків по кредиту, 44162,96грн. пені, 1786,69 доларів США та 441,63грн. витрат з державного мита, та 286,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та наказ про стягнення з Акціонерного комерційного банку "Форум" (м. Київ) в особі Хмельницької філії АКБ "Форум" (29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 34, код 33542785) на користь Закритого акціонерного товариства "Октант" (29027, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) 19,90грн. витрат з державного мита за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.02.2013 року замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні №ВП19389805 по справі №6/1359, відкритому на підставі наказу господарського суду Хмельницької області від 26.04.2010 року - Закрите акціонерне товариство "Октант" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, ).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.12.2020 здійснено заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд.7 ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. О.Терьохіна, буд. 8А, офіс 111 ) з примусового виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 року у справі №6/1359, зміненого постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.03.2010 року про стягнення з ЗАТ "Октант" сум пені та судових витрат та присуджено до стягнення із ЗАТ "Октант" на користь АКБ "Форум" в особі Хмельницької філії АКБ "Форум" 164830,00 доларів США боргу по тілу кредиту, 13839,27 доларів США відсотків по кредиту, 44162,96 грн. пені, 1786,69 доларів США та 441,63грн. витрат з державного мита, та 286,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.01.2022 замінено сторону виконавчого провадження стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Хеліантус () на його правонаступника - Акціонерне товариство „Закритий недиверсифікований. венчурний корпоративний інвестиційний фонд Інвестохіллс Хеліантус (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, корп. 8Б), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30.06.2020 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами „Аста-Капітал, у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 року у справі №6/1359, зміненого постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.03.2010 року.

Ухвалою суду від 28.03.2022 замінено сторону виконавчого провадження стягувача Акціонерне товариство „Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд „Інвестохіллс Хеліантус (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, корп. 8Б), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30.06.2020 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія з управління активами „Аста-Капітал на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Централ Фінанс" (, адреса: вул. Пушиної Феодори, 30/32, м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 року у справі №6/1359, зміненого постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.03.2010 року.

26.12.2024 до суду надійшла скарга ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.06.2024 у виконавчому провадженні №19389805 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, на підставі якої внесено зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчих проваджень, а саме зазначено суму коштів до стягнення за виконавчим документом 2274740,35 грн.

Відповідно до ст. 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339-1 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 у справі №924/159/14 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Октант-Центр, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

З введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство.

Частиною 2 ст. 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У даному випадку скаржником оскаржуються дії посадової особи органу державної виконавчої служби (щодо винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних в сумі коштів, яка підлягає стягненню), що пов`язані з виконанням судового рішення у справі №6/1359, ухваленого за результатом майнового спору, стороною якого є боржник.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (ч. 1 ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження)

Судовий контроль за виконанням судового рішення є щонайпершим елементом в юридичному механізмі забезпечення виконання судового рішення (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18рп/2012).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Закон України "Про виконавче провадження" виокремлює порядок:

- виконання рішень немайнового характеру;

- виконання рішень шляхом звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Закон України "Про виконавче провадження" і КУзПБ містять прогалини і колізії в частині унормування дій виконавців у разі, якщо щодо боржника порушується процедура банкрутства. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства, створює суперечки (у тому числі судові) на практиці.

Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

Судом враховується правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 13.04.2023 у справі №910/21981/16, зокрема, щодо співвідношення приписів статей 339, 340 ГПК України та статті 7 КУзПБ при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, що пов`язані з виконанням судового рішення, ухваленого за результатом майнового спору, стороною якого є боржник.

Так, Верховний Суд у даній постанові зазначив, що питання, які є предметом розгляду суду під час судового контролю за виконанням судових рішень, має усі характерні ознаки спору, оскільки постає як стан невизначеності у правах та обов`язках її учасників, що має бути усунутий судовим рішенням. Та обставина, що спір цей є суто процесуальним, особливого значення в розглядуваному контексті не має. Адже за змістом частини першої статті 7 КУзПБ саме господарський суд, що здійснює провадження у справі про банкрутство, розглядає спори, стороною яких є боржник, причому частина друга цієї статті конкретизує, що до таких спорів, зокрема, належать спори щодо інших вимог до боржника, тобто спори, які тим чи іншим чином стосуються інших вимог до боржника.

Тому в разі оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, які стосуються виконання судового рішення, ухваленого у спорі за участю боржника в межах справи про банкрутство відповідно до приписів статті 7 КУзПБ, очевидно, що така скарга (заява, позов) підлягає розгляду судом, який розглянув справу в майновому спорі чи іншому спорі з вимогами до боржника як суд першої інстанції (стаття 340 ГПК України), тобто судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, навіть за умови, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень згідно з абзацом четвертим частини другої цієї норми.

Водночас Верховний Суд наголосив, що, вирішуючи питання, пов`язані з оскарженням рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо примусового виконання (звернення стягнення на кошти та інше майно) за рішеннями у спорах (правовідносинах), стороною яких є боржник у справі про банкрутство, які були вирішені поза межами справи про банкрутство до введення в дію КУзПБ або з інших причин, господарським судам слід урахувати у системному взаємозв`язку статті 339, 340 ГПК України та статтю 7 КУзПБ, керуючись пріоритетом приписів спеціального закону - КУзПБ, а також закріпленими у цьому законі принципами концентрації всіх спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство та судового контролю у відносинах банкрутства (неплатоспроможності).

Здійснюючи системне тлумачення приписів статті 7 КУзПБ, підпункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, а також статті 339 ГПК України, слід виходити з того, що процедура банкрутства - це спеціальна правова процедура, норми КУзПБ є спеціальними і під час їх зіставлення з нормами загальними вони повинні мати процесуальний пріоритет.

КУзПБ розширив юрисдикційність господарському суду спорів, стороною яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, визначивши за змістом статті 7 Кодексу критерій впливу на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності розгляду спору в межах справи про його банкрутство.

Телеологічне та лексичне тлумачення приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у взаємозв`язку зі статтею 7 КУзПБ свідчить, що у цих нормах законодавець, застосувавши категорії „справи у спорах з майновими вимогами, „майновий спір, „спір щодо майна та залишивши перелік таких спорів відкритим, визначив передумови для реалізації судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, функції судового контролю щодо максимально широкого кола правовідносин за участю боржника та щодо його майна.

За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Системне тлумачення пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ приводить до висновку, що у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника, виконання яких є можливим шляхом звернення стягнення на кошти чи інше його майно, незалежно від процесуальної форми звернення (скарга, заява, позов) заінтересованої особи щодо здійснення такого контролю.

Також Верховний Суд у постанові від 13.04.2023 у справі №910/21981/16 зазначив, що повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Контроль суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, за виконанням судових рішень може здійснюватися, зокрема, шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, за результатами розгляду якої у разі встановлення обґрунтованості скарги суд ухвалою визнає оскаржувані рішення, дії або бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Натомість розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та ухвалення відповідного рішення поза провадженням у справі про банкрутство може мати наслідком суперечність між судовим рішенням за скаргою та метою процедур банкрутства (неплатоспроможності) за приписами спеціального закону - КУзПБ, що має пріоритет з часу відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Таке судове рішення не відповідатиме критерію виконуваності та принципу правової визначеності, адже виконавець чи орган державної виконавчої служби може опинитися у стані невизначеності через колізії у правовому регулюванні примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) і процедури банкрутства (неплатоспроможності) боржника. (Правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 13.04.2023 у справі №910/21981/16).

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Скарга на дії державного виконавця органу ДВС подана боржником на підставі статей 339 - 340 ГПК України в межах розділу VІ „Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Оскільки примусове виконання судового рішення у справі №6/1359 у виконавчому провадженні передбачає стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів, а дії державного виконавця, з якими не погоджується стягувач вираженні у винесенні постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних в сумі коштів, яка підлягає стягненню, що може вплинути на майнові активи боржника, враховуючи положення ст. 7 КУзПБ та правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 13.04.2023 у справі №910/21981/16, скарга ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" на дії державного виконавця у цій справі підлягає розгляду в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ „Октант-Центр.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З огляду на зазначене, матеріали скарги ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" (від 26.12.2024) на дії (бездіяльність) державного виконавця, а саме скарги на постанову від 21.06.2024 у виконавчому провадженні №19389805 необхідно передати для розгляду до Господарського суду Хмельницької області в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ „Октант-Центр.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали скарги ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" (від 26.12.2024) на дії (бездіяльність) державного виконавця, а саме скарги на постанову від 21.06.2024 у виконавчому провадженні №19389805 щодо боржника ЗАТ „Октант (правонаступник ТОВ "Октант-Центр") у справі №6/1359 передати до Господарського суду Хмельницької області для розгляду в межах справи №924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-Центр.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 27.12.2024 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-259 ГПК України.

Суддя О.Є. Танасюк