ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2024 Справа № 911/651/24
м. Полтава
Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали
про стягнення грошових коштів в сумі 91 372,83 грн.
без виклику сторін
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амер Груп Компані" про стягнення 91 372,83 грн.
Господарський суд Київської області ухвалою від 29.03.2024 ухвалив передати позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" разом з доданими до неї матеріалами за виключною підсудністю до Господарського суду Полтавської області.
Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2024 у справі 911/651/24 щодо зміни підсудності.
Північний апеляційний Господарський суд постановою від 21.05.2024 по справі №911/651/24 апеляційну скаргу залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2024 у справі №911/651/24 залишив без змін.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 911/651/24 від 12.06.2024 визначено склад суду: головуючий суддя Солодюк О.В.
Ухвалою від 17.06.2024 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті спору: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень 5 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 10 днів з моменту отримання відзиву.
Ухвала суду від 17.06.2024 була доставлена до електронного кабінету відповідача 21.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" ( далі - Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжинірінг" (змінено найменування юридичної особи на ТОВ "Амер Груп Компані") (далі - Підрядник, Відповідач) укладено Договір від 10.12.2020 № на виконання проєктно - вишукувальних робіт (далі - Договір).

Відповідно до умов пункту 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати Проектно - вишукувальні роботи по об`єкту "Реконструкція теплових мереж на проммайданчику компресорної станції "Лубни" Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів" (Будівельні роботи та поточний ремонт) (стадії "Проект" та "Робоча документація") (далі - роботи), зазначені в завданні на проектування № 20.73.11 (далі - завдання на проектування) (Додаток №1), що є невід`ємною частиною Договору, проходження відомчої експертизи та експертизи в експертній організації та здійснювати їх супровід, а Замовник зобов`язується прийняти результат таких робіт (проектну документацію та експертний звіт експертної організації) та сплатити Підряднику вартість виконаних робіт.

Склад, обсяги, вартість робіт, що доручається до виконання Підряднику, визначені завданням на проектування (Додаток №1) та кошторисом на проектні роботи (Додаток № 2), які є невід`ємними частинами цього Договору (пункт 1.2 Договору).

Згідно з умовами пункту 1.3 Договору Підрядник у відповідності до календарного графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток №3), зобов`язується виконати роботи впродовж 210 календарних днів з дати укладення Договору.

Відповідно до календарного графіку виконання проєктно - вишукувальних робіт по об`єкту проводиться у три етапи:

1) Вишукувальні роботи. Розробка та погодження основних технічних рішень - відповідно до Календарного графіку строк виконання 90 календарних днів з дати укладення Договору;

2) Розробка стадії "Проект". Відомча експертиза та експертиза в експертній організації - відповідно до Календарного графіку строк виконання 90 календарних днів після виконання І етапу;

3) Розробка стадії "Робоча документація" - відповідно до Календарного графіку термін виконання 30 календарних днів після виконання ІІ етапу.

Таким чином, кінцевий термін виконання робіт по І етапу 10.03.2021, кінцевий термін виконання робіт по ІІ етапу 08.06.2021, кінцевий термін по ІІІ етапу 08.07.2021.

Як вбачається з матеріалів справи та як зазначає позивач, фактичне виконання робіт по І етапу відбулося 14.07.2022 на підставі акту здачі - приймання виконаних проектних, науково - проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 14.07.2022 року №0216-1.

Таким чином, Підрядником допущено прострочення у виконанні робіт по І етапу на 490 календарних днів.

Позивач зазначає, що Акти по ІІ та ІІІ етапах не підписувалися, роботи в цій частині не виконані.

Відповідно до п. 8.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність передбачену цим Договором.

Згідно п. 8.3. Договору за порушення строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,01 % вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожен день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів Підрядник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення.

Оскільки Підрядник не виконав Роботи у строки, встановлені Календарним графіком (Додаток № 3), тим самим порушивши умови Договору, позивач, вважаючи свої права порушеними, просить суд стягнути з відповідача 66 172,91 грн пені та 25 199,92 грн штрафу за недотримання останнім строків виконання робіт по Договору.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1,3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст. 837-886 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до пункту 6.6 Договору Відповідач зобов`язаний виконати якісно та своєчасно у відповідності до завдання на проектування (Додаток 1) та умов даного Договору. Отже, Відповідач повинен був вчинити усі дії з метою дотримання строків виконання Договору згідно Календарного графіку (Додаток № 3 до Договору).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення про штрафні санкції та пеню за неналежне виконання зобов`язань або порушення строків їх виконання, які передбачені законодавцем в чинному Цивільному кодексі України та Господарському кодексі України, викликані необхідністю стабільної і ефективної підприємницької діяльності усіх суб`єктів господарювання та інших учасників ринкових відносин, а також дотримання прав споживачів.

Будь-яке невиконання умов договору щодо якості, кількості або строків його виконання тягне за собою порушення стабільності підприємницької діяльності таких суб`єктів господарювання та ринку в цілому, призводить до порушення прав споживачів та завдає збитки. Тому, передбачені законодавством санкції, дисциплінують сторін договірних відносин і стримують недобросовісних контрагентів.

Частиною 2 статті 883 Цивільного кодексу України встановлено за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до п.8.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність передбачену та цим Договором.

Згідно п.8.3. Договору за порушення строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,01 % вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожен день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів Підрядник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення.

Докази виконання відповідачем робіт відповідно до умов договору в матеріалах справи відсутні.

Оскільки Підрядник (відповідач) не виконав роботи у строки, встановлені Календарним графіком (Додаток №3), тим самим порушивши умови Договору, то в силу вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України і умов Договору зобов`язаний сплатити на користь Замовника штраф в розмірі 25 199,92 грн (7% від вартості робіт 359 998, 80 грн).

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у сумі 25 199,92 грн обгрунтована, підтверджена наявними доказами і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 66 172,91 грн, суд зазначає наступне.

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що нарахування пені здійснено позивачем неправильно, оскільки позивач зробив розрахунок пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, замість 0,01 %, як зазначено в п. 8.3 договору № від 10 грудня 2020 року на виконання проєктно - вишукувальних робіт. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення пені. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 617,29 грн пені. В решті вимоги про стягнення пені слід відмовити.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амер Груп Компані", (вул. Киівський Шлях, будинок, 2, м. Бориспіль, Бориспільський район, Київська область, 08301, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", (проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065, ) 6 617,29 грн пені, 25 199,92 грн штрафу та 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Солодюк О.В.