номер провадження справи 24/229/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 Справа № 908/3020/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3020/24

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, )

до відповідача: Концерн Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, )

про стягнення 44 452 577, 20 грн

за участю представників:

від позивач: Бурдак О.В., довіреність № 33-1123 від 27.11.2023

від відповідача: Білоус В.І., довіреність № 717/20-24 від 29.12.2023

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз з позовною заявою до Концерну Міські теплові мережі про стягнення 44 452 577, 20 грн заборгованості за договором розподілу природного газу (типовий договір розподілу природного газу) затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (договір розподілу), шляхом підписання заяви приєднання № 09420W3DCQAT016.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 18.11.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3020/24 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, мотивовані посиланням на приписи ст., ст. 525, 526, 627, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, положення Закону України Про ринок природного газу, Кодексу газорозподільних систем. Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором розподілу природного газу № 09420W3DCQAT016 від 01.01.2016 щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги за період серпень вересень 2024 року.

Ухвалою суду від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3020/24 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/229/24. Підготовче засідання призначено на 18.12.2024.

04.12.2024 позивачем подано клопотання, в якому повідомляє, що згідно платіжної інструкції № 7395 від 18.11.2024 відповідачем перераховано 9 000 000,00 грн, у зв`язку з чим просить суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження в цій частині з підстав відсутності спору та сягнути з відповідача 35452577,20 грн основного боргу.

09.12.2024 відаповідачем подано суду заяву про визнання позову в частині стягнення 35452577,20 грн основного боргу.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 18.12.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Учасниками справи надана згода розпочати розгляд справи по суті в судовому засіданні 18.12.2024.

Відповідно до ч. 2. ст. 185 ГПК України судом оголошено про закінчення підготовчого засідання та початок судового розгляду справи по суті.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові, посить суд позов задовольнити з урахуванням клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у суму 9000000,00 грн.

Відповідач підтримав заяву про визнання позову у розмірі 35452577,20 грн основного боргу. Просить суд повернути повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

В засіданні 18.12.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

УСТАНОВИВ:

01.01.2016 Концерн «Міські теплові мережі» (Споживач) шляхом підписання заяви приєднання № 09420W3DCQAT016 приєдналося до умов Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Вказаний Договір є Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498.

Оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ), з яким Споживачем укладено договір, визначено Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікаціїЗапоріжгаз, правонаступником якого є Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (позивач у даній справі).

За умовами п. 2.1 договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2 Договору).

За умовами п. 3.1 Договору Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується Оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником.

Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1 Договору).

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором (п. 5.2 Договору).

Порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору (п. 5.4 Договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 Договору).

Згідно з п. 6.2 договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

За умовами п. 6.3 Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві приєднанні, що є додатком до Договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 6.4 Договору).

Пунктом 6.5 договору встановлено, що у випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену Споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, величина якої визначається за формулою: Вм = кхТхД.

За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягами замовленої споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

Розбіжності щодо вартості перевищення річної замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість перевищення річної замовленої потужності, яку Споживач зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними Оператора ГРМ.

Згідно з п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 Договору).

Цей Договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 Договору).

В підтвердження надання послуг з розподілу природного газу в період з серпня по жовтень 2024 року на загальну суму 44452577,20 грн. АТ Запоріжгаз надані відповідні рахунки на оплату та акти наданих послуг.

Факт наявності основного боргу у розмірі 44452577,20 грн. на час звернення з позовом до суду відповідачем не заперечувався.

Відсутність своєчасної оплати відповідачем за Договором розподілу природного газу № 09420W3DCQAT016 від 01.01.2016 стала підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На час звернення з позовом до суду відповідачем заборгованість за договором розподілу природного газу № 09420W3DCQAT016 від 01.01.2016 у розмірі 44 452 577, 20 грн сплачена не була.

Разом з тим, в ході розгляду справи, згідно платіжної інструкції № 7395 від 18.11.2024 відповідачем перераховано позивачу 9 000 000,00 грн за розподіл природного газу згідно договору.

Таким чином, станом на день прийняття рішення сума основного боргу за договором № 09420W3DCQAT016 від 01.01.2016 становить 35452577,20 грн.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняються виконанням, проведеними належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 9000000,00 грн., у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Як зазначалося судом вище, 09.12.2024 відаповідачем подано суду заяву про визнання позову в частині стягнення 35452577,20 грн основного боргу.

Відповідно ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 191 ГПК).

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Представник відповідача, підписавши заяву, в якій зазначено про визнання позову, має повноваження на вчинення цих дій і його дії не суперечать інтересам Концерну «Міські теплові мережі». Внаслідок цього суд дійшов до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 35452577,20 грн основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки заява, в якій зазначено про визнання позову, подано відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст.ст. 123, 129, 130 ГПК України з відповідача на користь позивача стягується 266715,47 судового збору. Судовий збір у сумі 266715,47 грн повертається позивачу з державного бюджету ухвалою суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 9000000,00 грн

В решті позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) - 35 452 577 (тридцять п`ять мільйона чотириста п`ятдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн 20 коп. основного боргу та 266715 (двісті шістдесят шість тисяч сімсот п`ятнадцять) грн 47 коп судового збору.

Видати наказ.

Постановити ухвалу про повернення Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) з державного бюджету України 266715 (двісті шістдесят шість тисяч сімсот п`ятнадцять) грн 47 коп судового збору у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.12.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян