ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4920/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» м. Кривий Ріг

до фізичної особи-підприємця Семенченка Віталія Миколайовича м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп, суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп, пені в розмірі 278грн65коп, 3% річних в розмірі 2209грн10коп, інфляційної складової в розмірі 7066грн98коп

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до фізичної особи-підприємця Семенченка Віталія Миколайовича з позовом про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп, суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп, пені в розмірі 278грн65коп, 3% річних в розмірі 2209грн10коп, інфляційної складової в розмірі 7066грн98коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуги з постачання теплової енергії та абонентської плати на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021.

Позивач послався на інформацію з Державного реєстру речових прав та вказав, що відповідач є власником нежилого приміщення №2, загальною площею 45,3кв.м, вбудованого до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що подання теплоносія до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку. Нежитлове приміщення відповідача вбудоване в багатоквартирний будинок та є невід`ємною частиною мереж (систем) опалення житлового багатоквартирного будинку в м. Кривому Розі.

Позивач пояснив, що подання теплоносія до будинків здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання, для забезпечення опалення житлового будинку.

Позивач вказав, що відповідач отримував теплову енергію, оскільки нежитлове приміщення вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 АТО.

Позивач повідомив, що у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 встановлений прилад комерційного обліку, яким здійснюється комерційний облік всієї загальної кількості послуги з постачання теплової енергії, поданої до багатоквартирного будинку та спожитої всіма співвласниками будинку.

Позивач пояснив, що здійснював нарахування на:

- на потреби опалення нежитлового приміщення відповідача (Q прим.) (централізоване опалення, наявне в приміщеннях відповідача);

- опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021);

- на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП) (з 01.01.2022) - абонентське обслуговування (абонплата).

Позивач стверджував, що внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за індивідуальним договором за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 утворилась сума боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп, за період з 01.01.2022 по 30.04.2024 утворилась сума боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп.

Позивач повідомив про направлення на адресу відповідача претензії від 30.06.2024 №4676/15228 з вимогою сплатити суми боргу, залишену без реагування.

Посилаючись на пункт 45 індивідуального договору, за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 278грн65коп за період з 01.12.2023 по 14.10.2024.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 2209грн10коп за період з 01.03.2022 по 14.10.2024 та інфляційну складову в розмірі 7066грн98коп за березень 2022року - вересень 2024року.

Позивач просив розглянути справу у спрощеному провадженні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 суд прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу суду 06.12.2024 надійшов відзив відповідача про залишення позову без розгляду з підстав неналежності представника позивача та відсутності спору.

Відповідач зазначив, що 18.11.2024 отримав позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» з додатками. До позову не був наданий засвідчений належним чином документ правосуб`єктності фізичної особи ОСОБА_2 , який підписав позов. Додатки до позову не були засвідчені.

Відповідач вказав, що відкриваючи провадження у справі суд не перевірив повноваження представника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» Демченко А.Г. за записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не з`ясував обставин, на підставі яких діє ця особа (не встановив факт відсутності в реєстрі відомостей про установчі документи, не ідентифікував керівника юрособи та не встановив його права передовіряти свої повноваження на здійснення самопредставництва чи представництва третім особам).

Відповідач стверджував, що долучена фотокопія довіреності представника КПТМ «Криворіжтепломережа» Демченко А.Г. не відповідає вимогам ч.2 ст. 245 Цивільного кодексу України. В довіреності від 31.12.2023 директор Сергій Мітін посвідчує підпис Демченко А.Г., не будучи наділений повноваженнями особи, яка має на це право. Довіреність від 31.12.2023 не має посилань статей статуту підприємства, на яких законних підставах директор Сергій Мітін уповноважує особу, з якою не перебуває в трудових відносинах, представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа» без укладання нотаріально посвідченої довіреності. Матеріали позовної заяви не містять доказів перебування фізичної особи ОСОБА_2 у трудових відносинах з юридичною особою КПТМ «Криворіжтепломережа». Долучена фотокопія 3-х сторінок статуту КПТМ «Криворіжтепломережа» не містить ознак повноважень директора Сергія Мітіна.

Відповідач повідомив про сплату суми в розмірі 47474грн57коп після отримання позову та вказав на відсутність доказів надсилання позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату.

Відповідач зазначив, що позивач не надав доказів здійснення у спірний період постачання теплової енергії відповідачу (фото доказів, схематичних планів будинку (технічний план будинку) з доказами проходження трубопроводів постачання теплової енергії).

Відповідач повідомив, що внаслідок обстрілів Кривого Рогу до 70% знизилась покупна діяльність споживачів.

Також відповідач послався на пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Відповідач зазначив, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання послуг з постачання теплової енергії домовленості сторін про сплату відсотків, штрафів за несвоєчасне погашення послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідач послався на фактично виплачені кошти в добровільному порядку на користь позивача та вказав, що справу слід закрити.

На адресу суду 12.12.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» відповідь позивача на відзив.

Позивач вказав, що до позовної заяви надано копію довіреності на представництво інтересів підприємства та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Це є належним підтвердженням здійснення представництва адвокатом в Господарському суді Дніпропетровської області у справі №904/4920/24.

Позивач повідомив, що 18.11.2024 (після пред`явлення позивачем позову до суду) сплачена сума боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 та сума боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп за період з 05.11.2021 по 30.04.2024. Несплаченими залишились суми пені в розмірі 278грн65коп, 3% річних в розмірі 2209грн10коп, інфляційної складової в розмірі 7066грн98коп.

Позивач зазначив, що пункт 18 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону України від 15.03.2022 №2120-IX) не розповсюджується на спірні відносини.

На адресу суду 26.12.2024 надійшла відповідь відповідача на відповідь позивача.

Відповідач вказав, що фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають, що діють за довіреностями, виданими директором ОСОБА_4 , який посвідчує підписи, не будучи наділений повноваженнями. До позову та відповіді на відзив не долучені договори про надання правничої допомоги від 31.12.2023 та ордери.

Відповідач зазначив, що директор Сергій Мітін посвідчує підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не будучи наділений повноваженнями особи, яка має на це право. Довіреності від 31.12.2023 не мають посилань статей статуту підприємства, на яких законних підставах директор ОСОБА_5 уповноважує особу, з якою не перебуває в трудових відносинах, представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа» без укладання нотаріально посвідченої довіреності чи ордеру долученого адвокатом. Матеріали позовної заяви не містять доказів перебування фізичної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у трудових відносинах з юридичною особою КПТМ «Криворіжтепломережа». Долучена фотокопія 3-х сторінок статуту КПТМ «Криворіжтепломережа» не містить ознак повноважень директора Сергія Мітіна.

Відповідач також вказав на відсутність доказів надсилання позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату та послався на пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав неналежності представника позивача, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені зокрема, довіреністю юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом відповідно до вимог закону) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» є Мітін Сергій Миколайович.

Згідно з частиною 5 статті 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Стаття 246 Цивільного кодексу України визначає, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

На підтвердження наявності повноважень у адвокатів Демченка А.Г. та Костікової Є.В. до матеріалів справи надані копії довіреностей №2 від 31.12.2023, №1 від 31.12.2023 та свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю ДП№3811 від 17.08.2018, ЗП002827 від 20.07.2021. Довіреності підписані директором Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» Мітіним С.М.

Враховуючи викладене, наявність у адвокатів Демченка А.Г. та Костікової Є.В. повноважень представляти інтереси Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» підтверджена належними доказами. Тому відсутні підстави для залишення без розгляду позову на підставі пункту 2 частини 226 Господарського процесуального кодексу України. Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача в цій частині.

Дослідивши наявні у справі матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Відповідно до Інформаційної довідки №388135233 від 24.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Семенченко Віталій Миколайович є власником нежитлового приміщення №2, загальною площею 45,3кв.м. в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер НМС411137, НМС411138, виданий 24.03.2021, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу у справі №210/3997/16-ц від 18.08.2020 та ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу у справі №210/3997/16-ц від 21.10.2020.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Семенченко Віталій Миколайович з 31.03.2000 є суб`єктом підприємницької діяльності (види діяльності: 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основний); 46.74 оптова торгівля залізними виробами і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 47.54 роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах).

Будинок АДРЕСА_1 АТО є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі, нежитлового приміщення №2, вбудованого до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 АТО. Зазначене нежитлове приміщення є невід`ємною частиною житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

У багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 встановлений прилад комерційного обліку, за допомогою якого здійснюється комерційний облік всієї загальної кількості послуги з постачання теплової енергії, поданої на багатоквартирний будинок та спожитої співвласниками будинку. Кількість постачання теплової енергії до будинку фіксується показами вищевказаного лічильника та звітами за період споживання теплової енергії.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать послуги з постачання теплової енергії.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями), у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною, першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 та із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1209) затверджений типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) (далі - Правил) надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Зміна договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що змінюється. У разі зміни виконавцем умов договору вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію.

На офіційному сайті Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) 05.10.2021 був розміщений Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

З огляду на пункт 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення», частину 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями), з 05.11.2021 між позивачем (далі - виконавець) та відповідачем (далі - споживач) укладений індивідуальний договір (далі - договір від 05.11.2021).

Відповідно до пунктів 1-4 договору від 05.11.2021 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/.

Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу протягом 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем в порядку, затвердженому Мінрегіоном від 05.06.2018 №130.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до цього договору), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 договору від 05.11.2021 передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно з пунктами 11, 17 договору від 05.11.2021 обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку.

За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Пунктами 22, 23 договору від 05.11.2021 передбачено, що розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець.

Перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, у якому було отримано в установленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам в обсязі, необхідному для розподілу, але не більш як за дванадцять розрахункових періодів.

Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Згідно з пунктом 24 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до пункту 3 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 №315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за №1502/32954) (далі - Методика розподілу) розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Пунктом 10 розділу І Методики розподілу передбачено, що базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.

У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики розподілу обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

В пункті 8 розділу V Методики розподілу вказано, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та міжопалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Пунктами 30, 31 договору від 05.11.2021 встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09. 2021 №1022) та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовнозмінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно з пунктом 32 договору від 05.11.2021 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 33 договору від 05.11.2021 передбачено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до пункту 34 договору від 05.11.2021 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з рішеннями Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530, від 18.10.2023 №1272 тариф на теплову енергію без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів становив в розмірі 5065грн99коп (з ПДВ) за 1 Гкал з 25.10.2021 по 17.10.2023; в розмірі 3481грн81коп (з ПДВ) за 1 Гкал з 18.10.2023 по теперішній час.

Наказом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» №712 від 03.11.2021 (з урахуванням змін, внесених наказами підприємства №791 від 30.11.2021, №394 від 30.06.2022, №773 від 29.11.2022) був визначений розмір плати за абонентське обслуговування:

- з моменту укладення індивідуальних договорів на послугу з постачання теплової енергії зі споживачами:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 33грн74коп (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22грн05коп (з ПДВ).

- з 01.12.2021:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 35грн19коп (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22грн05коп (з ПДВ).

- з 01.07.2022:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 36грн88коп (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 17грн87коп (з ПДВ).

- з 01.12.2022:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 36грн.19коп. (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 17грн70коп (з ПДВ).

Згідно з матеріалами справи (акти про подання центрального опалення до житлових будинків від 26.10.2021, від 31.10.2022, від 14.11.2023; акти про припинення подачі централізованого опалення від 01.04.2022, від 23.03.2023, від 28.03.2024; зведені відомості добових даних) протягом листопада 2021року - березня 2022року, листопада 2022року - березня 2023року, листопада 2023року - березня 2024року позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з статтями 1, 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідач як власник нежитлового приміщення та співвласник багатоквартирного будинку протягом спірного періоду отримував теплову енергію. Нежитлове приміщення вбудоване та невідокремлене від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання, що функціонують для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів справи позивач розраховував обсяг спожитої відповідачем послуги, у тому числі, використовуючи показники комерційного приладу обліку теплової енергії, встановленого в будинку АДРЕСА_1 АТО, та площу нежитлового приміщення відповідача в розмірі 44,40кв.м.

До складу послуги з постачання теплової енергії увійшли - плата за опалення нежитлового приміщення відповідача; плата за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових системі опалення (до 31.12.2021); плата за забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (з 01.01.2022); абонентська плата.

За розрахунками позивача сума боргу в розмірі 46952грн02коп виникла внаслідок несплати відповідачем наданих послуг з теплопостачання за періоди - листопад 2021року - березень 2022року, листопад 2022року - березень 2023року, листопад 2023року - березень 2024року. Відповідач також не сплачував послуги абонентського обслуговування з 01.01.2022 по 30.04.2024, тому виникла сума боргу в розмірі 522грн55коп.

Згідно з пунктом 47 договору від 05.11.2021 оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем на адресу позивача претензій щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості протягом спірних періодів.

У пунктах 51, 52 договору від 05.11.2021 визначено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом 1 року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З огляду на матеріали справи, договір від 05.11.2021 діяв протягом спірних періодів.

Пунктами 36, 37 Правил передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пункті 30 договору від 05.11.2021 вказано, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до пункту 34 договору від 05.11.2021 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

З урахуванням пункту 34 договору, строк оплати поставленої теплової енергії за період з 05.11.2021 по 28.03.2024 у розмірі 46952грн02коп та плати за абонентське обслуговування за період 01.01.2022 по 30.04.2024 у розмірі 522грн55коп, є таким, що настав.

Твердження відповідача про неотримання виставлених позивачем рахунків суд вважає необґрунтованими. Відповідно до долучених до позову реєстрів рахунків-фактур відповідач отримував під розпис рахунки-фактури за спірні періоди.

Додатково на адресу відповідача направлялась претензія позивача №2862/13 від 30.06.2024 про сплату загальної суми в розмірі 47509грн97коп за період з 05.11.2021 по 30.06.2024 разом з рахунками-фактурами.

Згідно з наданими сторонами документами, після відкриття провадження у справі №904/4920/24 відповідач сплатив суму боргу в розмірі 47474грн57коп квитанцією від 18.11.2024. До складу цієї суми увійшла сума боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп та сума боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, суд частково задовольняє клопотання відповідача та закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, в частині стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп та суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 45 договору від 05.11.2021 встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

На підставі пункту 45 договору від 05.11.2021 за порушення строків здійснення платежів за рахунками з жовтня 2023 року по квітень 2024 року позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 278грн65коп за загальний період прострочення з 01.12.2023 по 14.10.2024.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок пені. Розрахунок не порушує вимоги чинного законодавства та є арифметично правильним. Позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 278грн65коп підлягають задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 2209грн10коп за загальний період 01.03.2022 по 14.10.2024, інфляційну складову в розмірі 7066грн98коп за загальний період з березня 2022року - вересень 2024року.

Суд перевірив складені позивачем розрахунки 3%річних та інфляційної складової. Розрахунки не порушують вимоги чинного законодавства та є арифметично правильними. Позовні вимоги про стягнення 3%річних в розмірі 2209грн10коп та інфляційної складової в розмірі 7066грн98коп підлягають задоволенню.

Пунктом 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Норми пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України звільняють саме позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) та відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України.

Пункт 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України не розповсюджуються на відносини з постачання теплової енергії.

Тому посилання відповідача на пункт 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України є помилковим.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При розгляді питання щодо наявності підстав для застосування коефіцієнту 0,8 суд враховує правову позицією, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Позов був сформований в системі "Електронний суд", тому наявні підстави для застосування положень частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при розрахунку суми судового збору.

Таким чином належний розмір судового збору дорівнює 2422грн40коп (3028грн х 0,8).

Позивач просив покласти на відповідача витрати зі сплати в повному обсязі.

За приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Однак, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній.

Згідно ж з положеннями пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Правовий аналіз вказаних вище правових норм дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору при закритті провадження у справі процесуальний припис частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не може бути застосовано, оскільки результат вирішення спору, що знаходився на розгляді господарського суду відсутній. У такому випадку застосуванню підлягає норма матеріального права, а саме пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17.

Таким чином сума судового збору в розмірі 2016грн55коп підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету внаслідок закриття провадження у справі в частині стягнення суми боргу в розмірі 47474грн57коп, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 405грн85коп стягуються з відповідача.

Керуючись нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами та доповненнями), Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (із змінами та доповненнями), статтями 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до фізичної особи-підприємця Семенченка Віталія Миколайовича про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп, суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп, пені в розмірі 278грн65коп, 3% річних в розмірі 2209грн10коп, інфляційної складової в розмірі 7066грн98коп - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії в розмірі 46952грн02коп, суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 522грн55коп, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Семенченка Віталія Миколайовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (Ідентифікаційний код: 03342184; місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки, буд.9) пеню в розмірі 278грн65коп, 3%річних в розмірі 2209грн10коп, інфляційну складову в розмірі 7066грн98коп, витрати зі сплати судового збору в розмірі 405грн85коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова