РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2024Справа № 910/16870/23 (911/2774/22)
За позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про зобов`язання вчинити дії

в межах справи № 910/16870/23

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від позивача: Рабченюк Лариса Петрівна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2023 справу № 911/2774/23 передано до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/16870/23.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2023, справу № 911/2774/23 передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 20.03.24; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу надати відповідь на відзиви з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України; запропоновано третій особі надати пояснення.

20.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 відкладено підготовче засідання на 01.05.24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 відкладено підготовче засідання на 12.06.24.

07.06.2024 від позивача надійшли документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про зобов`язання вчинити дії в межах справи № 910/16870/23; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 14.08.24.

14.08.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 відкладено розгляд справи на 09.10.24.

09.10.2024 судове засідання не відбулося.

09.10.2024 від розпорядника майна боржника надійшла заява про вступ у справу третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 призначено розгляд справи на 20.11.24.

В судовому засіданні судом розглянуто заяву розпорядника майна боржника про залучення її у справу в якості третьої особи.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Розпорядником майна боржника не доведено те, що рішення господарського суду у цій справі може вплинути на її права та обов`язки.

Суд ухвалив відмовити у задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення по суті та виступила із промовою у судових дебатах.

Судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява обґрунтована тим, що 23.01.2015 року набрав чинності договір № 1651 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області» (далі - Орендодавець або Третя особа) та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія Міжнародні Авіалінії України» (далі - Орендар або Відповідач).

Наказом Фонду державного майна України від 05.08.2019 № 786 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, яке є правонаступником майна, прав та обов`язків, у тому числі, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області.

У зв`язку з чим, на момент звернення до суду з цією позовною заявою, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях є Орендодавцем за Договором.

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину твердого покриття майданчика для засобів перонної механізації загальною площею 180,0 кв.м (далі - Майно), що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора, вул. Бориспіль-7 та перебуває на балансі державного підприємства ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - Балансоутримувач, Позивач).

Майно передається в оренду з метою розміщення модуля побутового призначення (п.1.2. Договору).

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі покладається на Орендодавця (п.2.1., п,2.4. Договору).

Передача Майна в суборенду, приватизація та перехід права власності на Майно до третіх осіб забороняється (п.2.5 Договору).

Орендар вступив у строкове платне користування Майном з 23.01.2015, що підтверджується підписаним Орендодавцем і Орендарем, а також погодженим Балансоутримувачем, Актом № 1 приймання-передачі державного Майна від 23.01.2015 (Додаток № 2 до Договору). Акт № 1 приймання-передачі орендованого Майна від 23.01.2015 є невід`ємною частиною Договору (розділ 12 Договору).

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70 % - до державного бюджету, 30 % - Балансоутримувачу.

Пунктом 5.3 Договору передбачено обов`язок Орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 8.5. Договору Орендодавець має право відмовитися від Договору, якщо орендар не вносить орендну плату протягом 3-х місяців підряд.

У разі припинення дії або розірвання Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження (п. 10.8 Договору).

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі. Обов`язок по складанню Акту приймання-передачі про повернення Майна покладається на Орендаря (п.10.9 Договору).

Користуючись правом, передбаченим п. 8.5 Договору, Орендодавець відмовився від Договору, повідомивши Орендаря листом від 19.07.2022 № 50-02.01-1516, який останній отримав 26.07.2022 року.

Таким чином, враховуючи умови п.10.8 Договору, Відповідач зобов`язаний був повернути Позивачу Майно за Актом приймання-передачі у строк до 29.07.2022 року включно.

У зв`язку з порушенням Відповідачем умов п.10.8, 10.9 Договору щодо порядку і строків повернення Майна, Позивачем на адресу Відповідача супровідним листом від 08.08.2022 № 03-22-285 було направлено Акт передачі-приймання орендованого Майна з вимогою повернути Майно у встановленому Договором порядку.

У подальшому Позивач листами від 05.09.2022 № 03-22-333 та від 11.11.2022 №35.1 -22-36 повторно звертався до Відповідача з вимогою повернути Майно у встановленому Договором порядку.

Листом від 10.11.2022 № 35.1-22-35 Позивач звернувся до Відповідача з проханням прибути в термін до 10 грудня 2022 року матеріально відповідальних осіб Відповідача за тверде покриття «Майданчик для засобів перонної механізації» для проведення інвентаризації майна разом з інвентаризаційним комісіями ДП МА «Бориспіль».

Однак, станом на момент звернення до суду з цією позовною заявою, Позивачем не отримано відповіді на листи від 08.08.2022 № 03-22-285, від 05.09.2022 № 03-22-333, від 10.11.2022 № 35.1-22-35 та від 11.11.2022 № 35.1-22-36, Акт приймання-передачі орендованого Майна Відповідачем не підписано, представники Відповідача для проведення інвентаризації не з`явилися, Майно Позивачу не повернуто.

Третя особа в поданих поясненнях зазначає, що оскільки МАУ має загальну заборгованість, яка перевищує трьохмісячну орендну плату, останній платіж здійснено 25.11.2021, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 782 ЦК України, Регіональне відділення відмовилось від Договору оренди № 1651.

Листом від 19.07.2022 № 50-02.01-1516 Регіональне відділення повідомило Позивача про відмову від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 23.01.2015 № 1651, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення (отримано 26.07.2022).

Частиною 2 ст. 782 ЦК України визначено, що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Пунктом 10.10 Договору оренди встановлено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі. Обов`язок по складанню Акту про повернення Майна покладається на Орендаря (п. 10.11 Договору).

Також, позивач у поданій відповіді на відзив зазначив, що відповідач взагалі не вносив до Державного бюджету України орендну плату за Договором протягом 15 місяців поспіль (15 квітня 2020 - 23 липня 2021 року), що є підставою для відмови від Договору та повернення орендованого майна.

Статтею 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові " зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.І ст.759 ЦК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.І ст.759 ЦК України).

Статтею 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (ч.4 ст.291 ГК України).

Частиною 1 ст.785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (ч.1 ст.27 Закону).

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.

В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд даного спору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (, вул. Лисенка, 4, м. Київ, 01030) повернути Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (, 08300, Київська, обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль -7) державне нерухоме майно - частину твердого покриття майданчика для засобів перонної механізації загальною площею 180,0 кв.м, за Актом приймання-передачі Майна до Договору від 23.01.20215 № 1651 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (, вул. Лисенка, 4, м. Київ, 01030) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (, 08300, Київська, обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль -7) судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.04.2025

Суддя А.М. Івченко