ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Справа № 902/226/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Філіпова Т.Л.

суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гончарук Б.О.

за участю представників сторін:

позивача Фермерського господарства "Велес АРС" - не з`явився

відповідача Фермерського господарства "Велес ВРС" - адв. Путілін Є.В.

відповідача Хмільницької міської ради Вінницької області - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Фермерського господарства "Велес АРС"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.09.2024 р.

постановлене у м. Вінниця, повний текст складено 16.09.2024 р.

у справі № 902/226/24 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Фермерського господарства "Велес АРС"

до відповідачів:

1. Фермерського господарства "Велес ВРС"

2. Хмільницької міської ради Вінницької області

про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію прав та визнання права оренди землі

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 04.09.2024 р. Господарський суд Вінницької області відмовив в задоволенні позову Фермерського господарства "Велес АРС" до Фермерського господарства "Велес ВРС" та Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію прав та визнання права оренди землі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанці, позивач Фермерське господарство "Велес АРС" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Вважає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, оскільки з судового рішення вбачається, на його думку, очевидно помилкове ототожнення судом першої інстанції поняття земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та земельної частки (паю), яка не є окремим об`єктом цивільних прав.

Посилається на ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст. 79-1 ЗК України та доводить, що на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені. Земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об`єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Також вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про ненадання позивачем до суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що невитребувані частки (паї), які перебувають в користуванні ФГ «Велес APC» на підставі договору від 15.01.2014 р., а саме невитребувані паї за номерами 121, 127, 256-1, 256-2, 373, 390 є земельними ділянками, переданими в оренду ФГ «Велес ВРС», оскільки у поданому Фермерським господарством «Велес ВРС» відзиві відповідач не ставив під сумнів те, що невитребувані частки (паї) які перебувають в користуванні позивача є іншими земельними ділянками від тих, які йому передані на підставі договорів оренди землі від 11.12.2023 р. та 27.12.2023 р., а під час розгляду справи по суті представник відповідача активно заперечував що це одні і ті самі земельні ділянки, тоді як не надав жодного доказу на підтвердження.

Просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 04.09.2024 р. у справі № 902/226/24 та ухвалити нове рішення про задоволення позову Фермерського господарства «Велес APC» до Фермерського господарства «Велес ВРС», Хмільницької міської ради Вінницької області в повному обсязі.

Відповідач Фермерське господарство "Велес ВРС" подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Стверджує, що за умови відсутності здійснення державної реєстрації права оренди, договір оренди землі від 15.01.2014 р. є нечинним, а відтак ФГ «Велес АРС» не має права оренди за таким договором.

Звертає увагу, що за змістом оспорюваних договорів оренди № 311-23 від 11.12.2023 р. та № 335-23 від 27.12.2023 р. вбачається, що сторонами при їх укладенні дотримано загальних вимог щодо свободи волевиявлення, форми правочину, погодження істотних умов, які передбачені цивільним та господарським законодавством до даного типу правочинів, натомість позивач не визначає, які саме умови правочинів суперечать законодавству.

Вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права.

Просить залишити апеляційну скаргу Фермерського господарства «Велес АРС» на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.09.2024 р. без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач Хмільницька міська рада Вінницької області відзиву на апеляційну скаргу не подав і не забезпечив явку представників у судові засідання 19.11.2024 р. та 10.12.2024 р., тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено довідками про доставку електронного листа /а.с. 107, 133 зв. у т.2/.

Представник позивача в судовому засіданні 19.11.2024 р. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити.

В судових засіданнях 19.11.2024 р., 10.12.2024 р. представник відповідача Фермерського господарства "Велес ВРС" заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним.

До початку судового засідання 10.12.2024 р. позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтував тим, що представник позивача подав адвокатські запити до Хмільницької міської ради та до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області для надання інформації, яка має значення для справи і допоможе повно та всебічно встановити обставини справи, і на даний час відповіді на зазначені адвокатські запити позивач не отримав. До такого клопотання позивач долучив копії двох адвокатських запитів, з прохальної частини яких вбачається, що позивач просив у Хмільницької міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати інформацію щодо того чи накладаються земельні ділянки, надані ФГ «Велес АРС» згідно з договором оренди землі від 15.01.2014 р. на земельні ділянки, надані ФГ «Велес ВРС» згідно з договорами оренди землі від 11.12.2023 р. № 311-23 та від 27.12.2023 р. № 335-23.

Представник відповідача Фермерське господарство "Велес ВРС" заперечив проти відкладення справи, пославшись на норми норм ч.3 ст.269 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, відхиляє його з урахуванням такого. Відповідно до норм ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Натомість колегією суддів встановлено, що позивач/скаржник в процесі розгляду справи № 902/226/24 у суді першої інстанції з адвокатськими запитами щодо накладання земельних ділянок до Хмільницької міської ради та до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області не звертався і не заявляв суду про намір звернутися з такими адвокатськими запитами - матеріали справи не містять доказів такого. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідь на адвокатський запит не може бути підтвердженням накладання земельних ділянок, тоді як такими доказами могли б бути висновок експерта або висновок сертифікованого інженера-землевпорядника, і такі докази мали бути надані суду першої інстанції. Отже, не встановлено підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до норм ст.270 ГПК України. Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суді апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини будуть визнані судом поважними. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

В даному випадку відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа /а.с. 132 у т.2/. Відповідно до ухвали від 19.11.2024 р. апеляційний суд не визнав обов`язковою явку представників сторін.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, позиція у спорі позивачем/скаржником викладена у апеляційній скарзі та підтверджена усними поясненнями представника в судовому засіданні 19.11.2024 р., колегія суддів дійшла висновку, що наявні у справі матеріали є достатніми для постановлення обґрунтованого рішення, тому є можливим завершення розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача/скаржника за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судових засіданях пояснення представника скаржника та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Відповідно до розпорядження від 31.10.2013 р. № 448 Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області вирішила надати в оренду ФГ «Велес АРС» невитребувані земельні ділянки загальною площею 22,8436 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куманівецької сільської ради терміном до 01.12.2024 р. з встановленою щорічною орендною платою в сумі 17278,76 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок /а.с. 23 у т.1/.

Відповідно до додатку № 1 до розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області від 31.10.2013 р. № 448 до складу переданих земель загальною площею 22,8436 га входять невитребувані паї на території Куманівецької сільської ради за номерами 39, 4, 127, 121, 227, 256, 380, 406, 373, 428 /а.с. 24 у т.1/.

15.01.2014 р. Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області як орендодавець та Фермерське господарство «Велес АРС» як орендар уклали договір оренди земельної ділянки відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування невитребувані земельні ділянки (паї) відповідно до списку-додатку до розпорядження Хмільницької райдержадміністрації, які знаходяться на території Куманівецької сільської ради (за межами населеного пункту) Хмільницького району Вінницької області /а.с. 17 20 у т.1/.

Відповідно до п. 2 6 договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 22,8436 га, в тому числі 22,8436 га ріллі. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 575958,73 грн. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має таких недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.

Згідно з п. 7 договору договір укладено терміном до "01" грудня 2024 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у термін 10-ти днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками сторін та зареєстрований в Куманівецькій сільській раді Хмільницького району Вінницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.02.2014 р. за № 387 /а.с. 20 у т.1/.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області передано в користування Фермерському господарству «Велес АРС» земельні ділянки загальною площею 22,8436 га /а.с. 22 у т.1/.

09.01.2020 р. Куманівецька сільська рада як орендодавець та Фермерське господарство «Велес АРС», керуючись рішенням Куманівецької сільської ради від 18.12.2019 р. № 320, уклали додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 15.01.2014 р., якою змінили ряд умов, зокрема, зменшили площу орендованих земель з 22,8436 га до 13,9251 га. В користуванні ФГ «Велес АРС» залишились невитребувані паї за номерами 4, 127,121, 256, 373, 390. Також було змінено термін дії договору - до 09.01.2030 р. /а.с. 37 у т.1/.

21.12.2021 р. Хмільницька міська рада та Фермерське господарство «Велес АРС» уклали угоду про внесення змін до договору оренди землі від 15.01.2014 р. (зі змінами), якою було, зокрема, замінено орендодавця на Хмільницьку міську раду, змінено ставку орендної плати з 8% до 12% /а.с. 39 у т.1/.

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору, набуває чинності після її підписання сторонами та застосовується з 01.01.2022 р. У Хмільницькій міській раді угоду зареєстровано 12.12.2021 р. за № 527-21.

Разом з тим, рішенням № 2200 від 10.11.2023 р. Хмільницька міська рада Вінницької області надала дозвіл Фермерському господарству «Велес ВРС» на виготовлення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) невитребуваних часток (паїв) за межами с. Куманівці /а.с. 76 у т.1/.

Відповідно до рішення № 2270 від 01.12.2023 р. Хмільницька міська рада Вінницької області затвердила Фермерському господарству «Велес ВРС» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) невитребуваних земельних часток (паїв) та надала в користування на умовах оренди земельні ділянки, а саме: площею 2,2311 га кадастровий номер :02:000:0599, площею 2,1313 га кадастровий номер :02:000:0600, площею 2,1310 га кадастровий номер :02:000:0601, площею 0,9533 га кадастровий номер :02:000:0602, площею 2,1328 га кадастровий номер :02:000:0603, площею 2,5476 га кадастровий номер :02:000:0604, площею 2,2249 га кадастровий номер :02:001:0061 із земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), на території Хмільницької міської територіальної громади (територія колишньої Куманівецької сільської ради) за межами населених пунктів /а.с. 77 78 у т.1/.

Також згідно з рішенням № 2334 від 20.12.2023 р. Хмільницька міська рада Вінницької області затвердила Фермерському господарству «Велес ВРС» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) невитребуваних земельних часток (паїв) та надала в користування на умовах оренди земельні ділянки, а саме: площею 2,8042 га кадастровий номер :02:000:0606, площею 1,2244 га кадастровий номер :02:000:0607, площею 2,8045 га кадастровий номер :02:000:605 із земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), на території Хмільницької міської територіальної громади (територія колишньої Куманівецької сільської ради) за межами населених пунктів /а.с. 79 80 у т.1/.

11.12.2023 р. Хмільницька міська рада як орендодавець та Фермерське господарство «Велес ВРС» як орендар уклали договір оренди землі № 311-23 /а.с. 116 119 у т.1/.

Відповідно до п. 1 договору в оренду передаються земельні ділянки: площею 2,2311 га кадастровий номер :02:000:0599; площею 2,1313 га; кадастровий номер :02:000:0600; площею 2,1310 га кадастровий номер :02:000:0601; площею 0,9533 га кадастровий номер :02:000:0602; площею 2,1328 га кадастровий номер :02:000:0603; площею 2,5476 га кадастровий номер :02:000:0604.

Згідно з п. 8 договору договір укладений строком на 7 (сім) років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації такого права відповідно ч. І ст. 19 Закону України «Про оренду землі». Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Порядок укладання договору оренди землі на новий строк визначається Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до п. 15 договору земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 48 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Орендар зобов`язаний пройти державну реєстрацію права користування земельною ділянкою (п. 49 договору).

11.12.2023 р. Хмільницька міська рада та Фермерське господарство «Велес ВРС» підписали акт приймання-передачі в натурі земельних ділянок, які надаються в оренду ФГ «Велес ВРС» /а.с. 119 зв. у т.1/.

Договір та акт приймання передачі земельних ділянок підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

В подальшому ФГ «Велес ВРС» на виконання п. 49 договору виконав державну реєстрацію права користування земельними ділянками, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав /а.с. 124, 126 130 у т.1/.

27.12.2023 р. Хмільницька міська рада/орендодавець та Фермерське господарство «Велес ВРС»/орендар уклали договір оренди землі № 335-23 /а.с. 120 122 у т.1/.

Відповідно до п. 1 договору, в оренду передаються земельні ділянки: - площею 2,8042 га кадастровий номер :02:000:0606; - площею 1,2244 га кадастровий номер :02:000:0607; - площею 2,8045 га кадастровий номер :02:000:0605.

Згідно з п. 8 договору договір укладено строком на 7 (сім) років, і дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації такого права відповідно ч. І ст. 19 Закону України «Про оренду землі». Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Порядок укладання договору оренди землі на новий строк визначається Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до п. 15 договору земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 48 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, і орендар зобов`язаний пройти державну реєстрацію права користування земельною ділянкою (п. 49 договору).

37.12.2023 р. Хмільницька міська рада та Фермерське господарство «Велес ВРС» підписали акт приймання передачі земельних ділянок в натурі, що надаються в оренду ФГ «Велес ВРС».

Договір та акт приймання передачі земельних ділянок підписані уповноваженими сторонами та завірені печатками юридичних осіб.

В подальшому ФГ «Велес ВРС» відповідно до умов п. 49 договору проведено державну реєстрацію права користування земельними ділянками, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав /а.с. 125, 131 132 у т.1/.

Фермерське господарство «Велес АРС» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою до Хмільницької міської ради та Фермерського господарства «Велес ВРС» про визнання недійсними договорів оренди землі №311-23 від 11 грудня 2023 року та № 335-23 від 27 грудня 2023 року, які укладені Хмільницькою міською радою Хмільницького району Вінницької області та Фермерським господарством Велес ВРС, скасування рішення про державну реєстрацію цих договорів та визнання за Фермерським господарством Велес АРС права оренди земельними ділянками сільськогосподарського призначення на підставі договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2014 року зареєстрованого у Куманівецькій сільській раді за № 387 11 лютого 2014 року (із змінами), з кадастровими номерами :02:000:0601 площею 2,1310 га (пай 127), :02:000:0602 площею 0,9533 га (пай 256-2), :02:000:0604 площею 2,5476 га (пай 373), :02:000:0606 площею 2,8042 га (пай 390), :02:000:0607 площею 1,2244 га (пай 256-1).

У позові ФГ «Велес АРС» доводив, що спірні земельні ділянки перебувають у користуванні позивача на підставі договору оренди, термін якого не закінчився. За доводами позивача, земельні ділянки, які є невитребуваними паями за № 121, 127, 256-2, 373 перебувають в користуванні позивача, тому Хмільницька міська рада та Фермерське господарство «Велес ВРС» неправомірно уклали договори оренди землі № 311-23 від 11.12.2023 р. та № 335-23 27.12.2023 р. на ті ж самі земельні ділянки та порушили права позивача.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції виснував, що за умови відсутності здійснення державної реєстрації права оренди договір оренди земельної ділянки від 15.01.2014 р., на підставі якого позивачу були передані земельні ділянки загальною площею 22,8436 га, є нечинним, а відтак позивач ФГ «Велес АРС» не має права оренди за таким договором. Також суд першої інстанції виснував, що позивачем не надано до суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження тої обставини, що невитребувані частки (паї), які є предметом договору від 15.01.2014 р., який укладався з позивачем ФГ «Велес АРС», а саме - невитребувані паї за номерами 121, 127, 256-1, 256-2, 373, 390 є тими земельними ділянками, які передані в оренду ФГ «Велес ВРС» на підставі оспорюваних договорів оренди землі від 11.12.2023 р. № 311-23 та від 27.12.2023 р. № 335-23.

Крім того, суд першої інстанції виснував, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

Тимчасове володіння нерухомими речами може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації такого права на майно у встановленому порядку, тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право тимчасового володіння, визнається тимчасовим фактичним володільцем нерухомого майна та його користувачем протягом строку дії договору оренди.

За умовами договору оренди земельної ділянки від 15.01.2014 р. (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами) орендареві ФГ «Велес АРС» передано шість невитребуваних земельних часток (паїв) на території Куманівецької сільської ради за номерами 4, 127, 121, 256, 373, 390.

Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування визначені статтею 122 Земельного кодексу, де зазначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (в редакції станом на 15.01.2014 р. нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Натомість для договорів оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) встановлена спеціальна процедура реєстрації, яка визначена у Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2000 р. № 119 на виконання Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03.12.1999 р. № 1529 (далі по тексту Порядку).

Згідно з п. 2, 4 Порядку реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Договір оренди реєструється у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), що ведеться за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди є дата внесення відповідного запису до цієї книги.

Колегією суддів встановлено, що договір оренди від 15.01.2014 р. відповідно до Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди Куманівецької сільської ради 11.02.2014 р. під № 387, про що на договорі зроблена відповідна відмітка /а.с. 20 у т.1/.

На момент укладення договору оренди землі Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не визначав механізму реєстрації права оренди невитребуваних земельних ділянок (паїв). Такий порядок встановлено у статті 30 цього Закону у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який набрав чинності після укладення договору, а саме 13.12.2015 р. Таким чином, колегія суддів зазначає, що передача в оренду невитребуваних земельних ділянок (паїв) відбувалася в іншому порядку, і реєстрація права оренди невитребуваних земельних ділянок (паїв) на час укладання договору оренди земельної ділянки не вимагалася.

Отже, висновок суду першої інстанції, що за умови відсутності здійснення державної реєстрації права оренди, зазначений договір оренди землі від 15.01.2014 р. є нечинним, не грунтується на вищенаведених нормах.

Разом з тим, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано до суду жодного належного і допустимого доказу про те, що невитребувані частки (паї), які перебувають в користуванні ФГ «Велес АРС» на підставі договору від 15.01.2014 р., а саме невитребувані паї за номерами 121, 127, 256-1, 256-2, 373, 390 є тими земельними ділянками, які передані в оренду ФГ «Велес ВРС».

Колегія суддів встановила, що предметом договору оренди в редакції додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 15.01.2014 р., укладеної 09.01.2020 р. Куманівецькою сільською радою як орендодавцем і Фермерським господарством «Велес АРС» відповідно до рішення Куманівецької сільської ради від 18.12.2019 р. № 320, є оренда земель загальною площею 13,9251 га, що складається з невитребуваних паїв за номерами 4, 127,121, 256, 373, 390 /а.с. 37 у т.1/. Натомість предметом договору оренди землі № 311-23, укладеного 11.12.2023 р. Хмільницькою міською радою як орендодавцем та Фермерським господарством «Велес ВРС» як орендарем /а.с. 116 119 у т.1/, є оренда земельних ділянок: площею 2,2311 га кадастровий номер :02:000:0599; площею 2,1313 га; кадастровий номер :02:000:0600; площею 2,1310 га кадастровий номер :02:000:0601; площею 0,9533 га кадастровий номер :02:000:0602; площею 2,1328 га кадастровий номер :02:000:0603; площею 2,5476 га кадастровий номер :02:000:0604.

Порівняльний аналіз умов цих договорів не дозволяє суду ідентифікувати земельні ділянки.

Натомість за змістом умов додаткової угоди від 09.01.2020 р. про внесення змін до договору оренди землі від 15.01.2014 р. /а.с. 38 у т.1/ та технічної документації, наданої суду, вбачаються різні площі земельних ділянок.

Так, колегія суддів звертає увагу, що в оренді позивача перебували невитребувані паї за № 4 площею 2,1337 га, № 127 площею 2,1311 га, № 121 площею 2,1312 га, № 256 площею 2,1773 га, № 373 площею 2,5477 га та № 390 площею 2,8041 га., що підтверджується додатковою угодою від 09.01.2020 р. про внесення змін до договору оренди землі від 15.01.2014 р. /а.с. 38 у т.1/.

Натомість відповідачу були передані в оренду земельні ділянки площею 2,2311 га кадастровий номер :02:000:0599, площею 2,1313 га кадастровий номер :02:000:0600, площею 2,1310 га кадастровий номер :02:000:0601, площею 0,9533 га кадастровий номер :02:000:0602, площею 2,1328 га кадастровий номер :02:000:0603, площею 2,5476 га кадастровий номер :02:000:0604, площею 2,2249 га кадастровий номер :02:001:0061, площею 2,8042 га кадастровий номер :02:000:0606, площею 1,2244 га кадастровий номер :02:000:0607, площею 2,8045 га кадастровий номер :02:000:605 /а.с. 77 80 у т.1/. Присвоєння кадастрових номерів та визначення площ земельних ділянок відбулося на підставі технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) невитребуваних земельних часток (паїв). Суду надана лише технічна документація (не в повному обсязі) щодо земельних ділянок площею 2,2311 га кадастровий номер :02:000:0599, площею 2,1313 га кадастровий номер :02:000:0600, площею 2,1310 га кадастровий номер :02:000:0601, площею 0,9533 га кадастровий номер :02:000:0602, площею 2,1328 га кадастровий номер :02:000:0603, площею 2,5476 га кадастровий номер :02:000:0604, площею 2,2249 га кадастровий номер :02:001:0061 /а.с. 46 75 у т.1/. Відомості щодо інших земельних ділянок у технічній документації відсутні. Позивач, хоча і стверджує про ідентичні земельні ділянки, але не пояснює такі наведені вище розбіжності у площах земельних ділянок.

Обов`язок з доведення існування обставин, з якими положення ст. 230 Цивільного кодексу України передбачають можливість визнання договорів оренди недійсними, покладається саме на позивача.

Отже, з огляду на предмет позовних вимог та характер спірних правовідносин у цій справі підлягає доказуванню і встановленню факт накладення (перетинання) невитребуваних земельних часток (паїв), що були надані у користування позивачу, та земельних ділянок, переданих в оренду відповідачу ФГ «Велес ВРС».

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

З урахуванням предмету позову належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, міг бути висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивача на земельні ділянки. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2023 р. у справі № 515/1315/18 та такий правовий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Натомість позивач такий висновок спеціаліста суду не надав і з відповідним клопотанням про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи не звертався до суду першої чи апеляційної інстанції.

Колегія суддів встановила, що надана суду разом із позовною заявою технічна документація (витяг з неї), виготовлена ФОП Остапчуком С.А. /а.с. 46 75 у т.1/, не стосується земельних ділянок з кадастровим номерами :02:000:0606 площею 2,8042 га, :02:000:0607 площею 1,2244 га, в частині яких позивач просить визнати недійсним договір оренди. Натомість із рішень Хмільницької міської ради № 2270 від 01.12.2023 р. та № 2334 від 20.12.2023 р., наданих суду позивачем, вбачається, що радою були затверджені дві технічні документації, однак позивачем до позову була надана лише частина технічної документації, за даними якої неможливо ідентифікувати земельні ділянки, передані в оренду ФГ «Велес ВРС» із тими паями, які були надані в користування позивачеві.

Інших доказів на підтвердження підстав позовних вимог суду не надано.

Нормами ч. 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів висновує, що позивач не надав достовірних доказів на підтвердження підстав позову, а саме доказів того, що невитребувані частки (паї), які передані ФГ «Велес АРС» на підставі договору від 15.01.2014 р., ідентифіковані повністю або накладаються частково на земельні ділянки, які передані в оренду ФГ «Велес ВРС», а тому відсутні підстави для визнання спірних договорів оренди недійсними та, відповідно, для скасування державної реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав, а також про визнання за Фермерським господарством ВЕЛЕС АРС право оренди земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :02:000:0601 площею 2,1310 га (пай 127), :02:000:0602 площею 0,9533 га (пай 256-2), :02:000:0604 площею 2,5476 га (пай 373), :02:000:0606 площею 2,8042 га (пай 390), :02:000:0607 площею 1,2244 га (пай 256-1).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що тимчасове володіння нерухомими речами може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації такого права на це майно у встановленому порядку, тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право тимчасового володіння, визнається тимчасовим фактичним володільцем нерухомого майна та його користувачем протягом строку дії договору оренди. У контексті спору щодо земельної ділянки, переданої в оренду, тимчасовим володільцем такої земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право оренди землі, а відтак неволодіючий орендар, право оренди якого порушено, може скористатися спеціальним способом захисту, який передбачено спеціальним законом, а саме статтею 27 Закону "Про оренду землі", на підставі якої він може витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 р. у справі № 357/8277/19 та такий правовий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Тобто право оренди позивача може бути захищене шляхом витребування орендованих невитребуваних земельних часток (паїв) з тимчасового володіння іншого користувача/орендаря у своє тимчасове (строкове) володіння.

Враховуючи зміст позовної заяви, позивач прагне повернення спірних земельних ділянок в оренду ФГ «Велес АРС», тому належною та ефективною позовною вимогою мала б бути вимога про витребування спірних земельних ділянок від тимчасового володільця на користь позивача неволодіючого орендаря.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст..269, 277 ГПК України, колегія суддів не встановила підстав для задоволення позовних вимог та апеляційної скарги позивача, тоді як мотивувальна частина рішення Господарського суду Вінницької області підлягає зміні з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за змістом цієї постанови.

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача Фермерського господарства "Велес АРС" залишити без задоволення. Резолютивну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 04.09.2024 р., у справі № 902/226/24 залишити без змін. Змінити мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 902/226/24 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 22.01.2025 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.