ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2024 р. Справа№ 910/11242/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.

представників сторін:

від позивача: Марченко Н.М., Могутов А.М.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Ромашенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024

у справі № 910/11242/24 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна"

до 1. Громадської організації "НОН-СТОП"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУГЛ"

про захист честі, гідності та ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" щодо подання до Господарського суду міста Київа позовної заяви зловживанням його процесуальними правами. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" залишено без розгляду.

При винесенні зазначеної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ «ГУГЛ» не є особою наділеною правом на видалення інформації з платформи YouTube та не несе відповідальності за її зміст, позивачем не обґрунтовано підстави для звернення з позовом до ТОВ «ГУГЛ», тому суд вбачав у діях позивача стосовно подання даної позовної заяви зловживання процесуальними правами та з цих підстав залишив без розгляду позовну заяву ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та справу № 910/11242/24 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що позов не є безпідставним, а тим більше - завідомо безпідставним, оскільки містить позовну вимогу про визнання неправдивою інформацію та похідні позовні вимоги про зобов`язання видалити таку інформацію, що є належним та ефективним способом захисту ділової репутації згідно із правовими висновками Верховного Суду.

Скаржник вказує, що він самостійно має право визначати склад відповідачів, а залучення ТОВ «ГУГЛ» співвідповідачем не є безпідставним (тим більше - завідомо безпідставним), оскільки він вважав та вважає його представництвом власника веб-сайту в Україні, який повинен мати відповідні повноваження власника веб-сайту та частину прав на торговельну марку (позначення «Google»), а вірність чи хибність такої позиції позивача має встановити суд під час розгляду справи по суті.

Також апелянт зауважує, що суд першої інстанції не встановив жодних ознак саме завідомо безпідставності позову та залучення ТОВ «ГУГЛ» співвідповідачем, в тому числі - наявності вини позивача у недобросовісній на думку суду поведінці, про що свідчить відсутність таких ознак в тексті ухвали, а також відсутність у суду сумнівів щодо належності відповідача-2 під час відкриття ним провадження у справі та прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову, в якій, зокрема, містяться вимоги і до ТОВ «ГУГЛ».

Апелянт вважає, що висновок про неналежність відповідача-2 суд першої інстанції зробив за результатами аналізу відзиву та доказів, наданих ТОВ «ГУГЛ», тобто - фактично розпочавши розгляд справи по суті, що не мав право робити на стадії підготовчого провадження, а згідно із висновками Верховного Суду, суд взагалі не має права розглядати та вирішувати питання про зловживання правами на стадії підготовчого провадження.

Також скаржник наголошує, що, оскільки справа знаходиться в суді першої інстанції протягом тривалого часу, за який суд прийняв два процесуальні рішення - про відкриття провадження у справі та про прийняття заяви про зміну предмета позову (в тому числі - із ТОВ «ГУГЛ» в якості співвідповідача), висновок щодо штучного характеру позову є неправомірним, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду.

Крім того, апелянт зазначає, що конструкція статті 43 ГПК України передбачає можливість залишення без розгляду лише процесуальних заяв сторін у справі у разі зловживання ними своїми процесуальними правами, але не заяв по суті спору, в тому числі - не позовної заяви.

Короткий зміст відзиву Громадської організації "НОН-СТОП" на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Громадська організація "НОН-СТОП" у своєму відзиві, наданому до суду 22.11.2024, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, відповідач-1 посилається на вчинення позивачем на нього тиску через звернення до господарського суду, правоохоронних органів та органів адвокатського самоврядування. Позивач, якому було відмовлено у задоволенні позовних вимог у Господарському суду Харківської області та Східному апеляційному господарському суді, умисно залучив до справи відповідача-2 ТОВ «ГУГЛ» для зміни підсудності.

Також відповідач-1 зазначає, що ним не поширювались недостовірні відомості стосовно діяльності позивача, не здійснювались заходи введення в оману, адже висловлювання є оціночними судженнями та не мають характеру фактичних тверджень, а тому не є предметом судового захисту.

Громадська організація "НОН-СТОП" зауважує, що стороною позивача, фактично, не було надано відповідних підтверджень належності акаунтів у наступних соціальних мережах: «YouTube», «Facebook», «ТікТок», «Instagram» та «Telegram» ГО «НОН-СТОП», так само, як і джерел поширення інформації. А отже, відомості надані позивачем є недостатніми аби свідчити про те, що перелічені акаунти у соціальних мережах були створені саме відповідачем-1, також той факт, що саме відповідач-1 поширив оспорену інформацію. Позивач не визначив особу, яка є поширювачем інформації. Тому, фактично, зазначена вимога позовної заяви, на думку відповідача-1, є такою, що неможливо виконати.

Короткий зміст відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУГЛ" на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУГЛ" у своєму відзиві, наданому до суду 28.11.2024, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, відповідач-2 вказує, що позивач завідомо безпідставно звернувся з позовною заявою до ТОВ "ГУГЛ" - юридичної особи, яка не є постачальником послуг хостингової онлайн- платформи YouTube та не має відношення до адміністрування хостингової онлайн-платформи YouTube в Україні. Позивач залучив ТОВ "Гугл" виключно з метою зміни підсудності справи. Отже, дії позивача, а саме завідомо безпідставне залучення ТОВ "ГУГЛ" як співвідповідача у цій справі є зловживанням процесуальними правами та має наслідком залишення позову без розгляду.

Таким чином, відповідач-2 вважає, що висновок суду першої інстанції про завідомо безпідставний позов позивача до ТОВ "ГУГЛ" цілком ґрунтується на доводах позовної заяви та поведінці позивача.

Короткий зміст відповіді на відзив Громадської організації "НОН-СТОП" на апеляційну скаргу

11.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що наведена у відзиві судова практика якраз свідчить про спірність питання щодо належності відповідача- 2 та наявності підстав для пред`явлення йому певних вимог щодо захисту ділової репутації, яке має бути досліджене під час розгляду справи по суті, що спростовує позицію суду першої інстанції про завідому безпідставність позову та зловживання позивачем процесуальними правами

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 справу №910/11242/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 у справі № 910/11242/24 та призначено до розгляду на 16.12.2024.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "НОН-СТОП" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУГЛ" про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Громадська організація «НОН-СТОП» в мережі Інтернет поширила недостовірні твердження щодо ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна", які порушують його право на недоторканість ділової репутації, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про зобов`язання видалити інформацію поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» - ГО «НОН-СТОП» на офіційній сторінці соціальних мереж «Facebook», «Telegram», а також солідарне зобов`язання ГО «НОН-СТОП» та ТОВ «ГУГЛ» видалити інформацію, поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» на офіційній сторінці ГО «НОН-СТОП» відеохостингу «YouTube».

28.10.2024 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, за змістом якої він уточнив заявлені в позові вимоги.

Так, позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, а саме:

1. Визнати недостовірною інформацію, поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» Громадською організацією «НОН-СТОП» на офіційній сторінці соціальних мереж «facebook», «Telegram» та відеохостингу «YouTube», «ТікТок» та «Instagram» за посиланнями вказаними у прохальній частині заяви про зміну предмету позову;

2. Зобов`язати Громадську організацію «НОН-СТОП» видалити інформацію, поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» Громадською організацією «НОН-СТОП» на офіційній сторінці соціальних мереж «facebook», «Telegram» та відеохостингу «YouTube», «ТікТок» та «Instagram», за посиланнями вказаними у прохальній частині заяви про зміну предмету позову;

3. Зобов`язати солідарно Громадську організацію «НОН-СТОП» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ» видалити інформацію, поширену щодо TOB «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА» на офіційній сторінці Громадської організації «НОН-СТОП» відеохостингу «YouTube» (youtube.com), за посиланнями вказаними у прохальній частині заяви про зміну предмету позову.

Судом першої інстанції встановлено, що фактично підставою позову є визнання недостовірною інформацію поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» Громадською організацією «НОН-СТОП». Вимоги до відповідачів про зобов`язання видалити інформацію поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» є похідними вимогами від головної вимоги про визнання недостовірною інформацію, поширену щодо ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна».

Позивач обґрунтовує третю вимогу до відповідача-2, як співвідповідача за вимогою про зобов`язання видалити інформацію, поширену щодо TOB «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА» на офіційній сторінці Громадської організації «НОН-СТОП» відеохостингу «YouTube» тим, що ТОВ «Гугл» виступає представництвом Компанії Google LLC, яка має офіційний офіс в Україні та яка, як власник вказаного веб-сайту має технічну можливість для видалення поширеної інформації.

Водночас, суд першої інстанції встановив, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «Гугл» є окремою юридичною особою, зареєстрованою за законодавством України та не є представництвом американської компанії Google LLC в Україні, що, зокрема, підтверджується доданим до відзиву листом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 4434-08/72435-07 від 29.12.2023 з якого вбачається, що представництва Компаній Google LLC та Google International LLC в Міністерстві не зареєстровані.

Суд зазначив, що ТОВ "Гугл" не є постачальником послуг YouTube або власником даного веб-сайту (https://www.youtube.com), не впливає на розміщення чи видалення інформації з платформи YouTube та не несе відповідальності за її зміст.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача наявний спір не з ТОВ «ГУГЛ», а порушення своїх прав він убачає у поширенні Громадською організацією «НОН-СТОП» в мережі Інтернет недостовірного твердження щодо ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна". Тобто, відповідачем у даному спорі має бути ГО «НОН-СТОП», водночас, за третьою вимогою, яка є похідною вимогою, позивачем визначено співвідповідачем - ТОВ «ГУГЛ».

Як встановлено судом першої інстанції, з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ГО «НОН-СТОП» - відповідача-1 є місто Харків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що на розгляд Господарському суду міста Києва передано спір, який відповідно до правил підсудності, встановлених нормами ГПК України, підлягає розгляду Господарським судом Харківської області.

Натомість, суд першої інстанції зазначив, що позивачем до кола відповідачів віднесено ТОВ «ГУГЛ» задля реалізації права вибору господарськими судами, тобто - звернення не до Господарського суду Харківської області, а до Господарського суду міста Києва. При цьому, підстави для звернення з позовом до ТОВ «ГУГЛ» відсутні, а позивачем жодним чином не обґрунтовано, чим саме порушене право позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ», що свідчить про безпідставне залучення ТОВ «ГУГЛ», як співвідповідача, з метою зміни підсудності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, оскільки ТОВ «ГУГЛ» не є особою наділеною правом на видалення інформації з платформи YouTube та не несе відповідальності за її зміст, позивачем не обґрунтовано підстави для звернення з позовом до ТОВ «ГУГЛ», в діях позивача щодо подання даної позовної заяви вбачається зловживання процесуальними правами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" щодо подання до Господарського суду міста Київа позовної заяви зловживанням його процесуальними правами. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" залишено без розгляду.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частин 1 і 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Також, як зазначено в ч.2 ст.14 ГПК України, учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 43 ГПК України учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Водночас, положення Господарського процесуального кодексу України не містять критеріїв визначення безпідставного або штучного позову, а тому однозначно встановити, що позов є штучним або завідомо безпідставним, без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не вбачається за можливе.

Висновок про штучний характер позову або про те, що він є завідомо (для позивача) безпідставним, не повинен ґрунтуватися на припущеннях. В іншому разі висновок про те, що подання такого позову є зловживанням процесуальними правами, не буде переконливим і, відповідно, залишення позовної заяви без розгляду може бути розцінене як порушення права позивача на судовий захист.

У частині 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

У свою чергу, суд перевіряє доводи позивача і, в залежності від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верхового Суду від 14.06.2022 у справі №910/10680/21, від 12.07.2019 у справі № 910/16436/18, від 22.07.2019 у справі № 910/16407/18, від 05.09.2019 у справі № 910/16404/18 від 24.10.2019 у справі № 910/16413/18.

Отже, колегія суддів, перевіряючи наявність правових підстав для визнання дій позивача у зв`язку з поданням позову у справі, що розглядається, зловживанням процесуальними правами, виходить з того, що звернення із позовом у цьому випадку є реалізацією права на судовий захист в обраний позивачем спосіб.

Суд першої інстанції на стадії підготовчого провадження без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності позбавлений можливості достеменно встановити усі обставини, що могли б свідчити про ознаки завідомої безпідставності та штучності цього позову, а тому визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами в розумінні п. 3 ч. 2 ГПК України та залишення з цих підстав позовної заяви без розгляду на стадії підготовчого провадження є обмеженням доступу до правосуддя, порушенням принципів рівності і змагальності.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.11.2021 №910/4650/21.

Крім того, подання позивачем нового позову є реалізацією передбаченого статтею 4 Господарського процесуального кодексу України права на звернення до господарського суду, і саме по собі звернення з таким позовом за недоведеності обставин, зазначених у частині другій статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не свідчить про процесуальне зловживання своїми правами позивачем.

Отже, наведені судом першої інстанції підстави щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами мають характер припущень, які не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 916/3416/19.

Також судом першої інстанції зазначено, що позивачем не обґрунтовано, чим саме порушене право позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ», що свідчить про безпідставне залучення ТОВ «ГУГЛ», як співвідповідача, з метою зміни підсудності.

Так, колегія суддів зазначає, що для того, щоб встановити чи є ТОВ «ГУГЛ» належним відповідачем, слід встановити: чи дійсно є ТОВ «ГУГЛ» власником веб-сайту https://www/youtube.com та чи має певні делеговані права такого власника, які надають відповідні повноваження щодо адміністрування вказаного веб-сайту, а також права на використання торговельної марки компанії Google LLC (позначення «Google») - що можна встановити лише після дослідження відповідного договору про отримання послуг хостингу та ліцензійного договору; чи є ТОВ «ГУГЛ» представництвом компанії Google LLC в Україні, чи ні, що можна встановити на підставі аналізу діяльності відповідача-2 та встановлення наявності або відсутності вищевказаних ознак представництва.

Отже, чи є ТОВ «ГУГЛ» належним відповідачем або ні, має бути встановлено судом на підставі відповідних доказів у сукупності та всебічно і повно з`ясованих обставин справи, що згідно процесуального законодавства можливо здійснити виключно під час розгляду справи по суті.

Проте, вказаних доказів судом першої інстанції не витребувано та не досліджено.

Таким чином, позивач залучив відповідача-2 вважаючи, що він є представництвом компанії Google LLC в Україні (тобто - власника веб-сайту) та має ознаки такого представництва.

Згідно з правововим висновком Верховного Суду, наданого в постанові від 31.05.2023 у справі № 707/2462/17, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов 'язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20, від 07.11.2023 у справі № 911/1317/21 тощо.

Колегія суду звертає увагу, що незгода суду першої інстанції із таким способом захисту та висновок про його безпідставність та відсутність предмету спору може бути підставою для відмови у його задоволенні за результатами розгляду такого позову по суті.

Таким чином, наведені судом першої інстанції підстави щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами мають характер припущень, які не можуть бути покладені в основу судового рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 у справі № 910/11242/24 підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на розгляд.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з частиною 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 у справі № 910/11242/24 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 у справі № 910/11242/24 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 у справі № 910/11242/24 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 13.01.2025 у зв"язку з перебуванням у відпустці: судді Суліма В.В. з 23.12.2024 по 10.01.2025, судді Майданевича А.Г. з 30.12.2024 по 12.01.2025, судді Коротун О.М. з 01.01.2025 по 10.01.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім