ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024

Справа № 917/52/24

За позовною заявою Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, вул. 1100-річчя Полтава, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36000

в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової (державної) адміністрації, вул. Соборності, 45, м. м. Полтава, Полтавська область, 36014

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна, 23, м.Полтава, Полтавська область, 36039

2. Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, вул. Перемоги, 3, смт. Опішня, Зіньківський район, Полтавська область, 38164

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601 в особі філії "Полтавське лісове господарство", вул. Лісова, 1а, с. Копили, Полтавський район, Полтавська область, 38761

про визнання незаконними та скасування наказів та рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть спору. Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах Полтавської обласної військової (державної) адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 10587-сг від 15.11.2019 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в частині формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:057:0005;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 в частині передачі Опішнянській селищній раді Полтавського району (Зіньківського району) Полтавської області у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :00:057:0005;

- визнати незаконним та скасувати рішення Опішнянської селищної ради Зіньківського району від 03.12.2020 в частині затвердження акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.11.2020 та прийняття у комунальну власність Опішнянської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005;

- усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом зобов`язання Опішнянської селищної ради (, 38164, вул. Перемоги, буд. 3, смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:060:0005 Полтавській обласній військовій адміністрації (, 36014, вул. Соборності, 45, м. Полтава);

- скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки (з урахуванням заяви про уточнення та заяви про зміну предмету позову).

Ухвалою суду від 13.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.03.2024, 11:00.

29.02.2024 від представника філії "Полтавське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 2837).

Від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2860 від 01.03.2024), в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

01.03.2024 від позивача Полтавської обласної державної (військової) адміністрації надійшли пояснення (вх. № 2882), в яких просить задовольнити позов в повному обсязі.

Від представника відповідача Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3090 від 05.03.2024).

Полтавською обласною прокуратурою подано відповіді на відзиви відповідачів (вх. № 3033 від 05.03.2024, вх. № 3267 від 11.03.2024).

Від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Полтавське лісове господарство" надійшла заява про розгляд цієї справи без участі його уповноваженого представника (вх. № 3353 від 11.03.2024).

Подані учасниками справи відзиви, відповіді на відзиви та пояснення долучені судом до матеріалів справи та будуть враховані при винесенні рішення у справі.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Погрібної С.В., судове засідання призначене на 12.03.2024 не відбулось.

Ухвалою від 20.03.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 11.04.2024, 11:00.

26.03.2024 від Полтавської обласної прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову (вх. № 4114).

Від третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшли додаткові пояснення по справі ( від 04.04.2024 вх. № 4629) та заява про розгляд справи за відсутністю їх представника (вх. № 4951 від 11.04.2024).

Ухвалою від 11.04.2024 суд прийняв заяву прокурора про зміну предмету позову до розгляду та відклав підготовче засідання на 23.05.2024, 10:30.

23.05.2024 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи (вх. № 7230).

Представником відповідача Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області подано письмові пояснення по справі (вх. № 7243), які прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою від 23.05.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.07.2024, 11:30.

В судовому засіданні 30.07.2024 судом оголошено перерву до 24.09.2024, 11:30.

24.09.2024 представником Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області подано заяву про застосування позовної давності (вх. № 125890).

В судовому засіданні 24.09.2024 судом оголошено перерву до 05.11.2024, 11:00 для можливості всім учасникам справи відреагувати на подану заяву про застосування строків позовної давності.

Від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (вх. № 14740).

Ухвалою суду від 05.11.2024 відкладено судове засідання на 18.12.2024, 11:00.

В судовому засіданні 18.12.2024 прокурором викладено зміст позовних вимог.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення Полтавської обласної державної (військової) адміністрації про підтримання позовних вимог прокурора та розгляд справи за відсутності її представника (вх. № 2882 від 01.03.2024).

Представник третьої особи підтримав позов прокурора, з підстав викладених письмово.

Представниками відповідачів викладено зміст заперечень.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представникам надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив наступне.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», Указу Президента України № 449/2020 від 15.10.2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформи у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», рішенням Опішнянської селищної ради від 19.11.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» доручено голові виконавчого комітету Опішнянської селищної ради звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про передачу у комунальну власність Опішнянській селищній раді Полтавської області земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 1524,3578 га згідно додатку.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 передано Опішнянській селищній раді Полтавського району (Зіньківського району) Полтавської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1500,4302 га, які розташовані за межами населених пунктів згідно з актом приймання-передачі (а.с. 27 том 1).

Рішенням Опішнянської селищної ради Зіньківського району від 03.12.2020 затверджено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну від 26.11.2020 та прийнято у комунальну власність Опішнянської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради земельні ділянки загальною площею 1500,4302 га (а.с 28-29).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га (що входить до загального масиву земель, переданих у комунальну власність наказом Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020, акту приймання-передачі від 26.11.2020, рішення Опішнянської селищної ради від 19.11.2020, рішення Опішнянської селищної ради від 03.12.2020, зареєстрована як земельна ділянка комунальної форми власності за територіальною громадою в особі Опішнянської селищної ради (а.с. 31-32 том 1).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га, розташована в межах Попівської сільської ради Зіньківського району, є землями запасу, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення і є власністю територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради (а.с. 33-34 том 1).

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані наступним.

У ході вивчення матеріалів кримінального провадження № 000005 від 06.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, прокуратурою отримано відомості, що свідчать про порушення вимог земельного та лісового законодавства під час передачі земель до комунальної власності.

Зібраними прокуратурою матеріалами, встановлено, що передача зазначеної земельної ділянки із державної власності у комунальну відбулася з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 31.10.2001 «Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств», Державному лісогосподарському об`єднанню «Полтаваліс» передано в постійне користування земельні ділянки лісового фонду, що перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі, на території Попівської сільської ради площею 288,7 га.

Розпорядженням голови Зіньківської РДА № 165 від 02.04.2003 затверджено проект відведення земельних ділянок під заліснення Полтавському державному лісогосподарському підприємству об`єднання «Полтаваліс» для ведення лісового господарства та надано у постійне користування земельні ділянки, розташовані, зокрема, на території Попівської сільської ради 38,5 га, з них пасовищ - 38,5 га (а.с. 50 том 1).

Згідно наказу Полтавського державного лісогосподарського об`єднання «Полтаваліс» № 137 від 23.12.2002 розпочато передачу майна Опішнянського та Диканського лісництва Полтавського держлісгоспа Диканському державному лісомисливському господарству (а.с. 61 том 1).

Наказом Державного комітету лісового господарства України № 372 від 12.07.2005 державне підприємство «Диканське лісомисливське господарство» перейменоване у державне підприємство «Диканське досвідне лісомисливське господарство» (а.с. 62-64 том 1).

У подальшому державне підприємство «Диканське досвідне лісомисливське підприємство» приєднано до державного підприємства «Полтавське лісове господарство» на підставі наказу Держлісагентства від 27.09.2021 № 579 (а.с. 65-67 том 1).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 922 від 28.10.2022 ДП «Полтавське лісове господарство» припинено, а правонаступником його прав та обов`язків є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (а.с. 68-70 том 1).

Згідно Наказу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 205 від 04.01.2023 за філією «Полтавське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» закріплені майно, права та обов`язки ДП «Полтавське лісове господарство» (а.с. 72 том 1).

Відповідно до інформації ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» (лист № 330 від 24.08.2023 зі схемою, а.с. 38-40), філії «Полтавське лісове господарство» Слобожанського лісового офісу ДП «Ліси України» (№ 1831/28.2-2023 від 11.09.2023, а.с. 43-45 том 1) земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га відноситься до земель лісогосподарського призначення і входить в державний лісовий фонд згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 року Проекту організації та розвитку лісового господарства, розроблених по державному підприємству «Диканське досвідне лісомисливське господарство» Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства (копії витягу з проекту, а.с 57-58 том 1).

Ділянка входить до масиву земель, переданих державному лісогосподарському підприємству рішенням Полтавської обласної ради від 31.10.2001 «Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств», розпорядженням голови Зіньківської РДА № 165 від 02.04.2003, яким затверджено проект відведення земельних ділянок під заліснення Полтавському державному лісогосподарському підприємству об`єднання «Полтаваліс» для ведення лісового господарства та надано у постійне користування земельні ділянки.

Ділянка знаходиться в кварталі 74, виділ 8,10 Опішнянського лісництва та представлена галявиною, балкою та частково лісонасадженнями.

Згідно схеми розташування земельних ділянок, виконаних ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» орієнтовна площа перетину земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га з землями лісового фонду складає 1,1467 га.

Прокурор наполягає, що зазначена схема в силу викладеної Верховним судом позиції у постанові від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16-ц є допустимим доказом в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки інформація та схеми надані уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державного лісового та земельного кадастру, а матеріали лісовпорядкування є наслідком інвентаризації земель лісового фонду, що перебували у постійному користуванні ДП «Полтавський лісгосп».

На думку прокурора, зазначене вказує на той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га не могла бути передана до комунальної власності, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 та рішення Опішнянської селищної ради Зіньківського району від 03.12.2020, на підставі яких відбулася передача земель, в цій частині визнані незаконними та підлягають скасуванню на підставі статті 21 Цивільного кодексу України, та право комунальної власності на спірну земельну ділянку має бути припиненим.

Також прокурор вказує на те, що оскільки, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яку затверджено наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 10587-сг від 15.11.2019, останній має бути визнаний недійсним на підставі статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Зважаючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га входить до земель, переданих державному лісогосподарському підприємству в 2001 та 2003 роках, та з цього часу використовується для ведення лісового господарства (тобто відносилася до земель лісогосподарського призначення), зміна цільового призначення з земель лісогосподарського на сільськогосподарське призначення у визначений законодавством спосіб не відбулася, жодних погоджень на вилучення постійний користувач земельної ділянки не давав, є підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення комунальної форми власності.

З урахуванням викладених обставин прокурор звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів та рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельної ділянки.

Полтавська обласна військова (державна) адміністрація у своїх поясненнях повністю підтримала позовні вимоги з урахуванням обґрунтувань прокурора.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" у своїх поясненнях підтримує позов прокурора вказавши, що право постійного користування спірною земельною ділянкою в порядку правонаступництва належить ДП «Ліси України», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також пунктом 1.4.25 Статуту. Також вказує, що положення ЗК України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, право державних та комунальних лісогосподарських підприємств на раніше надані в постійне користування землі підтверджується планово-картографічними матеріалів лісовпорядкування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. При цьому, постійний лісокористувач, згоди на вилучення спірної земельної ділянки не надавав, а отже передача спірної земельної ділянки із земель державної власності до комунальної була здійснена з порушенням норм діючого законодавства.

Право постійного користування на спірну земельну ділянку підтверджується матеріалами лісовпорядкування, копії яких містяться в матеріалів справи. Судами неодноразово наголошувалось, що матеріали лісовпорядкування являються належними і допустимими доказами підтвердження права постійного користування землями лісогосподарського призначення.

Матеріали лісовпорядкування 2017 року в установленому порядку погоджено та затверджено Протоколом засідання лісовпорядної комісії Полтавського обласного управління лісового і мисливського господарства з розгляду проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Диканське досвідне ЛМГ» Полтавської області від 29.07.2020 (а.с. 234 том 1).

Наказом Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09.10.2020 №46 «Про затвердження матеріалів базового лісовпорядкування» затверджено проекти організації та розвитку лісового господарства матеріали базового лісовпорядкування 2017-2018 років по окремим державним лісогосподарським підприємствам, діяльність яких координується Управлінням, серед яких і проект організації та розвитку лісового господарства державного підприємства «Диканське досвідне лісомисливське господарство», введений в дію Протоколом засідання лісовпорядної комісії Полтавського ОУЛМГ від 09.07.2020, за погодженням з Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України від 06.10.2020 №25/2-22/6885-20. (а.с. 235 том 1).

Відповідач-1 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у своєму відзиві проти позову заперечує, зокрема, з наступного.

Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а тому інвентаризація земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності Попівської сільської ради (серед яких є і спірна ділянка) проведена правомірно. Прокурором не доведене, що спірна земельна ділянка перебуває в постійному користуванні державного підприємства, оскільки відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право постійного користування земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідач-2 Опішнянська селищна рада Зіньківського району Полтавської області проти позову заперечила посилаючись на те, що відсутні докази в отриманні державного акта на право постійного користування спірними земельними ділянками та його державної реєстрації, не надано. Також прокурор не надав жодного доказу на підтвердження того, що земельна ділянка була надана до 29.03.2006 як лісова у постійне користування.

Планово-картографічні матеріали, на наявність яких посилається прокурор як на підтвердження права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення не відповідають наданим розпорядчим документам, які б свідчили про надання спірних земельних ділянок до набрання чинності п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України.

Прокурором не вірно обраний спосіб захисту порушеного права шляхом витребування на користь держави з чужого незаконного володіння земельної ділянки, з огляду на відсутність підстав набуття державним підприємством права постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі Розпорядження, а також на те, що спірна земельна ділянка як об`єкт цивільних прав сформувалась тільки 2019 року.

Належним способом захисту прав держави на землі, надані у постійне користування державних лісогосподарських підприємств до набрання чинності пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, які в подальшому були протиправно включені (частково) до складу земель сільськогосподарського призначення, було б звернення з позовом про скасування державної реєстрації земельних ділянок, створених із порушеннями, з одночасним скасуванням всіх прав на них, а не з віндикаційним позовом.

Окрім того, відповідач-2 просить суд застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин.

При прийнятті рішення судом враховано наступне

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Зміст частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Згідно з положеннями статей 84, 122, п. 24 розділу X ЗК України обласні державні адміністрації є розпорядниками земель державної форми власності лісогосподарського призначення та відповідно суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до статті 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1 статті 31 Лісового кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території здійснюють контроль за додержанням законодавства у сфері лісових відносин; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцеві державні адміністрації є юридичними особами (ст. 4 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).

Згідно з підпунктами 1, 3 частини 1 статті 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль у тому числі за збереженням і раціональним використанням державного майна; використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Статтею 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до приписів пункту 5 статті 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право, у тому числі звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Отже, на території Полтавської області повноваження щодо розпорядження землями лісогосподарського призначення, які перебувають у державній власності та відповідними лісовими ділянками, здійснюються Полтавською обласною державною адміністрацією (Полтавською обласною військовою адміністрацією).

Тому, Полтавська обласна військова адміністрація є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, які повинні міститися в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18).

Полтавською обласною прокуратурою скеровано на адресу Полтавської обласної військової (державної) адміністрації лист щодо самостійного вжиття заходів та звернення до суду з позовом про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, скасування державної реєстрації права приватної власності та повернення земельної ділянки державі (а.с. 73-76 том 1).

Необхідність втручання органів прокуратури з метою захисту інтересів держави виникла у зв`язку з тим, що протягом розумного строку зазначені органи самостійно не звернулися до суду з відповідним позовом.

Полтавська обласна військова (державна) адміністрація у своєму листі № 13495/1/01-52 від 31.10.2023 повідомила про те, що не заперечує щодо звернення прокуратури до суду для здійснення такого захисту в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 77 том 1).

Необхідність втручання органів прокуратури з метою захисту інтересів держави виникла у зв`язку з тим, що протягом розумного строку зазначені органи самостійно не звернулися до суду з відповідним позовом, а зволікання з поверненням земель до державної власності може призвести до їх відчуження органами місцевого самоврядування.

У відповідності до частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Полтавською обласною прокуратурою повідомлено Полтавську обласну військову (державну) адміністрацію про здійснення представництва інтересів у суді.

З урахуванням викладеного прокурор належним чином обґрунтував правові підстави для представництва інтересів держави в суді в особі компетентного органу за здійснення такого захисту в спірних правовідносинах, оскільки прокурор виконав свою субсидіарну роль, замінивши в судовому провадженні відповідний державний орган, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Статтею 2 Лісового кодексу України встановлено, що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки.

Згідно з частиною 1 статті 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Статтею 1 Лісового кодексу України встановлено, що земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом (статті 57 Земельного кодексу України). Зокрема, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 передано Опішнянській селищній раді Полтавського району (Зіньківського району) Полтавської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1500,4302 га, які розташовані за межами населених пунктів згідно з актом приймання-передачі.

Рішенням Опішнянської селищної ради Зіньківського району від 03.12.2020 затверджено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.11.2020 та прийнято у комунальну власність Опішнянської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради земельні ділянки загальною площею 1500,4302 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 21,3 га (що входить до загального масиву земель, переданих у комунальну власність наказом Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020) зареєстрована як земельна ділянка комунальної форми власності за територіальною громадою в особі Опішнянської селищної ради (а.с. 31-32 том 1).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру, зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :00:060:0006 площею 25,99 га, розташована в межах Попівської сільської ради Зіньківського району, є землями запасу, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення і є власністю територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради (а.с. 33-34 том 1).

При цьому, відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 31.10.2001 «Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств», Державному лісогосподарському об`єднанню «Полтаваліс» передано в постійне користування земельні ділянки лісового фонду площею 288,7 га, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі, на території Попівської сільської ради (а.с. 66 том 1).

Розпорядженням голови Зіньківської РДА № 165 від 02.04.2003 затверджено проект відведення земельних ділянок під заліснення Полтавському державному лісогосподарському підприємству об`єднання «Полтаваліс» для ведення лісового господарства та надано у постійне користування земельні ділянки, розташовані, зокрема, на території Попівської сільської ради 38,5 га, з них пасовищ - 38,5 га.

Згідно наказу Полтавського державного лісогосподарського об`єднання «Полтаваліс» № 137 від 23.12.2002 розпочато передачу майна Опішнянського та Диканського лісництва Полтавського держлісгоспа Диканському державному лісомисливському господарству.

Наказом Державного комітету лісового господарства України № 372 від 12.07.2005 державне підприємство «Диканське лісомисливське господарство» перейменоване у державне підприємство «Диканське досвідне лісомисливське господарство». У подальшому державне підприємство «Диканське досвідне лісомисливське підприємство» приєднано до державного підприємства «Полтавське лісове господарство» на підставі наказу Держлісагентства від 27.09.2021 № 579.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 922 від 28.10.2022 ДП «Полтавське лісове господарство» припинено, а правонаступником його прав та обов`язків є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Згідно Наказу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 205 від 04.01.2023 за філією «Полтавське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» закріплені майно, права та обов`язки ДП «Полтавське лісове господарство».

Відповідно до інформації ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» (лист № 330 від 24.08.2023 зі схемою, філії «Полтавське лісове господарство» Слобожанського лісового офісу ДП «Ліси України» (№ 1831/28.2-2023 від 11.09.2023) частина земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га відноситься до земель лісогосподарського призначення і входить в державний лісовий фонд згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 року Проекту організації та розвитку лісового господарства, розроблених по державному підприємству «Диканське досвідне лісомисливське господарство» Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Ділянка входить до масиву земель, переданих державному лісогосподарському підприємству рішенням Полтавської обласної ради від 31.10.2001 «Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств», розпорядженням голови Зіньківської РДА № 165 від 02.04.2003, яким затверджено проект відведення земельних ділянок під заліснення Полтавському державному лісогосподарському підприємству об`єднання «Полтаваліс» для ведення лісового господарства та надано у постійне користування земельні ділянки, розташовані, зокрема, на території Попівської сільської ради 38,5 га, з них пасовищ - 38,5 га.

Ділянка знаходиться в кварталі 74, виділ 8,10 Опішнянського лісництва та представлена галявиною та балкою.

Згідно схеми розташування земельних ділянок, виконаної ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» орієнтовна площа перетину земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га з землями лісового фонду складає 1.1467 га . Матеріали лісовпорядкування 2017 року в установленому порядку погоджено та затверджено Протоколом засідання лісовпорядної комісії Полтавського обласного управління лісового і мисливського господарства з розгляду проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Диканське досвідне ЛМГ» Полтавської області від 29.07.2020.

Наказом Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09.10.2020 №46 «Про затвердження матеріалів базового лісовпорядкування» затверджено проекти організації та розвитку лісового господарства (матеріали базового лісовпорядкування 2017-2018 років) по окремим державним лісогосподарським підприємствам, діяльність яких координується Управлінням, серед яких і проект організації та розвитку лісового господарства державного підприємства «Диканське досвідне лісомисливське господарство», введений в дію Протоколом засідання лісовпорядної комісії Полтавського ОУЛМГ від 09.07.2020, за погодженням з Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України від 06.10.2020 №25/2-22/6885-20. Вказане підтверджує накладення земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005 на землі державного лісового фонду.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України.

Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, постановах Верховного Суду від 08.02.2018 у справі № 910/9256/16, від 15.01.2019 у справі № 907/459/17, від 19.06.2019 у справі № 911/604/18, від 27.01.2020 у справі № 617/964/15-ц та від 22.06.2020 у справі № 297/2935/16-ц, від 21.04.2021 у справі № 707/2196/15-ц, від 07.04.2021 у справі № 367/3877/15-ц, від 01.03.2018 у справі № 910/19932/16, від 04.08.2021 у справі № 925/889/19.

Відповідно до частини 2 статті 117 ЗК України (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Згідно зі статтею 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідно до частин другої, третьої цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яку затверджено наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 10587-сг від 15.11.2019.

Оскільки, земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 площею 1,3 га передана до комунальної власності з порушенням вимог земельного та лісового законодавства, наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 10587-сг від 15.11.2019 у відповідній частині, наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 та рішення Опішнянської селищної ради Зіньківського району від 03.12.2020, на підставі яких відбулася передача земель, судом визнаються незаконними та підлягають скасуванню.

Прийняття ГУ Держгеокадастром у Полтавській області рішення поза межами наданих їй повноважень, призвело до проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки в ДЗК як земельної ділянки з цільовим призначенням - для сільськогосподарського використання, і стало підставою для подальшої передачі ділянки в комунальну власність.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Таким чином, підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації.

Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :00:057:0005 неправомірна віднесена до земель сільськогосподарського призначення вимога про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації вказаної земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про усунення перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом зобов`язання Опішнянської селищної ради (, 38164, вул. Перемоги, буд. 3, смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:057:0005 Полтавській обласній військовій адміністрації (, 36014, вул. Соборності, 45, м. Полтава) суд зазначає наступне.

У справі, що розглядається, незаконно сформована спірна земельна ділянка частково накладається на землі державного лісового фонду, отже лише частина спірної земельної ділянки є власністю держави, інша її частина належить до земель комунальної власності.

За таких обставин повернення усієї спірної земельної ділянки у власність держави порушуватиме право комунальної власності Ради на частину земельної ділянки, а часткове її повернення неможливе у зв`язку з її сформованістю як єдиного об`єкта цивільних прав.

Відповідно, зобов`язати відповідача-2 повернути частину сформованої земельної ділянки на користь, як того вимагає прокурор, у такому випадку буде неправомірним, а здійснити її поділ неможливо.

Отже, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо заяви відповідача-2 про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу), яка в силу приписів статті 257 цього Кодексу встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, і в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган.

Прокурор вказує, що виявлення вказаних в позові порушень вимог земельного та лісового законодавства під час передачі земель до комунальної власності Полтавською обласною прокуратурою встановлено в ході вивчення матеріалів кримінального провадження № 000005 від 06.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

В матеріалах справи наявна постанова про надання доступу до матеріалів кримінального провадження від 06.06.2022 (а.с. 20-21 том 1).

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1500,4302 га, які розташовані за межами населених пунктів згідно з актом приймання-передачі передано у комунальну власність Опішнянській селищній раді Полтавського району (Зіньківського району) Полтавської області 26.11.2020.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, якою встановлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-1, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Поряд з цим, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на викладене, враховуючи строки початку перебігу позовної давності та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану в Україні, суд дійшов до висновку, що строк звернення до суду прокурора з вказаними вимогами не пропущено.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 статті 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 10587-сг від 15.11.2019 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в частині формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:057:0005.

3. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 в частині передачі Опішнянській селищній раді Полтавського району (Зіньківського району) Полтавської області у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :00:057:0005.

4. Визнати незаконним та скасувати рішення Опішнянської селищної ради Зіньківського району від 03.12.2020 в частині затвердження акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.11.2020 та прийняття у комунальну власність Опішнянської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005.

5. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:057:0005 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо зазначеної земельної ділянки.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м.Полтава, Полтавська область, 36039, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРОПУ 02910060, вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000) 5368,00 грн витрат по сплаті судового збору.

8. Стягнути з Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області (вул. Перемоги, 3, смт. Опішня, Зіньківський район, Полтавська область, 38164, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРОПУ 02910060, вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000) 5368,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.02.2025 з урахуванням строку перебування у відпустці та на тривалому лікарняному.

Суддя Погрібна С.В.