ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
02.04.2024 Справа № 905/637/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Сизової К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №905/637/23
за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль»
про стягнення 4 318 832,96грн, з яких заборгованість в сумі 2881511,27 грн; пеня в сумі 1022962,60 грн, 3%річних в сумі 63 810,80 грн, інфляційні втрати в сумі 350 548,29 грн
за участю уповноважених представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Мудраченко І.В. на підставі ордеру №1198357 серія АН від 30.06.2023
26.05.2023 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі - АТ «Донецькоблгаз») в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» (далі - ТОВ «Слов`янська сіль») про стягнення 4 318 832,96грн, з яких заборгованість в сумі 2881511,27 грн; пеня в сумі 1022962,60 грн, 3%річних в сумі 63 810,80 грн, інфляційних втрат в сумі 350 548,29 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.03.2024 по справі №905/637/23 у позовних вимогах АТ «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації до ТОВ «Слов`янська сіль» про стягнення 4 318 832,96грн, з яких заборгованість в сумі 2881511,27 грн; пеня в сумі 1022962,60 грн, 3%річних в сумі 63 810,80 грн, інфляційні втрати в сумі 350 548,29 грн, відмовлено.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

За приписами ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 20.03.2024 представник відповідача заявив про намір у відповідності до ч.8 ст. 129 ГПК України надати докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.03.2024 по справі розподіл витрат на професійну правничу допомогу позивача не здійснювався.

25.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання б/н від 25.03.2024, в якому останній просить прийняти додаткове рішення про покладення на АТ «Донецькоблгаз» суми судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, які ТОВ «Слов`янська сіль» понесло у зв`язку із розглядом судової справи №905/637/23 в суді першої інстанції на загальну суму 88000,00 грн.

В якості доказів на підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав суду копії: договору про надання правової допомоги б/н від 27.06.2023; додаткової угоди №1 від 27.06.2023; актів 1, 2, 3, 4, 9, 10, 11, 12, 18, 19, 20, 21, 36, 37, 38; ордер на ведення справи №1198357 серія АН від 30.06.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Строк надання доказів, який визначений у ч.8 ст.129 ГПК України, позивачем дотримано.

Згідно приписів ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.03.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі та ухвалення додаткового рішення на 02.04.2024 року о 14:30 год.

02.04.2024 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» АТ «Донецькоблгаз» направлено до суду заперечення на заяву, в яких просить, якщо суд не знайде підстав для відмови у задоволенні заяви, зменшити витрати на правову допомого до суми 8800,00грн. Просить застосувати ч.9 ст. 129 ГПК України, залишивши судові витрати на відповідачі.

Представник позивача у підготовче засідання 02.04.2024 не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали суду до електронного кабінету останнього у підсистемі «Електронний суд». Ухвала отримана 26.03.2024, про що свідчить довідка сформована в програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Представник відповідача у підготовче засідання 02.04.2024 з`явився, просив задовольнити заяву у повному обсязі, надав пояснення по суті вимог.

Ухвалення додаткового рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 ГПК України.

Розглядаючи заяву ТОВ «Слов`янська сіль» щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (частина перша статті 131-2 Конституції України).

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Судові витрати, як передбачено частинами першою, третьою статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація наведеного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 вказаного Кодексу).

В відзиві на позовну заяву ТОВ «Слов`янська сіль» зазначило, що за наслідками укладання договору з адвокатом Мудраченко Іваном Володимировичем, що представляє інтереси підприємства, на момент подання відзиву відповідач вже поніс наступні витрати: 6000,00 грн за збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання відзиву на позовну заяву. Крім того, відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи наступні витрати: 6000,00 грн за аналіз відповіді на відзив вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання заперечень та 6000,00 грн за представництво інтересів адвокатом в кожному судовому засіданні як на стадії підготовчого провадження, так і слухання справи по суті.

У частині восьмій статті 129 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

За приписами статті 26 Закону України від 05.07.2012 №5976-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Представником відповідача у справі №905/637/23 є адвокат Мудраченко Іван Володимирович, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4846 від 26.07.2017, що видане Радою адвокатів Донецької області від 26.07.2017. Адвокат зареєстрований у Єдиному реєстрі адвокатів України, інформація про що наявна у відкритому доступі за посиланням https://erau.unba.org.ua/profile/55230.

Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у справі є ордер №1198357 серія АН від 30.06.2023, в якому вказано, що підставою для його видачі є договір про надання правової допомоги №б/н від 27.06.2023.

27.06.2023 між Адвокатом Мудраченком І.В. (далі - Адвокат) та ТОВ «Слов`янська сіль» (далі- Клієнт) укладено договір №б/н про надання правової допомоги, за умовами п.1.1-1.1.4 якого Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в питаннях, що стосуються господарської фінансової та іншої діяльності, за дорученням Клієнта здійснювати його представництво. Адвокат надає Клієнту такі послуги: надання правової інформації, консультації та роз`яснень правового характеру; складання заяв, скарг, запитів, клопотань та інших документів правового характеру; здійснення представництва Клієнта, а також надання йому правової допомоги в судових установах, правоохоронних, наглядових та контролюючих органах, в органах місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах будь-якого рівня та будь-якої направленості, перед юридичними особами та громадянами (в тому числі, в судах загальної юрисдикції всіх рівнів та будь-якої спеціалізації, в органах Прокуратури, Внутрішніх справ, Служби безпеки, Державної фіскальної служби, в будь-яких підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, а також у взаємовідносинах з усіма фізичними особами; надання інших видів правової допомоги, передбачених законодавством.

Згідно п.3.2 останнього за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату суму коштів вказану в Акті приймання-передачі правової допомоги.

Одночасно у додатковій угоді №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 27 червня 2023 вказано у п.1, що сторона за Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором про надання правової допомоги б/н від 27.06.2023 в рамках судової справи №905/637/23, яка перебуває у провадженні Господарського суду Донецької області за позовом АТ «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації до ТОВ «Слов`янська сіль» про стягнення заборгованості становить: аналіз позовної заяви, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання відзиву на позовну заяву - 6000,00 грн; аналіз відповіді на відзив, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання заперечень - 6000,00 грн; складання письмових пояснень, та інших процесуальних документів - 4000,00-6000,00 грн (в залежності від складності та обсягу; підготовка та участь у кожному судовому засіданні на стадії підготовчого провадження та слухання справи по суті - 6000 грн за кожне судове засідання (якщо судове засідання не відбулося не з вини Адвоката, оплата здійснюється в повному обсязі).

Строк дії даного договору узгоджено у розділі 5, зокрема, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, дає до 26.06.2024 року, однак у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по договору.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Суд звертається до правової позиції, зазначеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21. Так, Велика Палата зазначила про те, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Суд вважає, що види та вартість послуг на правову (правничу) допомогу в достатній мірі конкретизовані у змісті актів до договору про надання правової допомоги.

На підтвердження фактичного надання послуг Адвокатом відповідачу суду надано Акти до договору про надання правової допомоги б/н від 27.06.2023, в яких підтверджено, що Адвокатом надано Клієнту наступні послуги:

Акт №1 б/н від 18.06.2023 - аналіз позовної заяви, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання відзиву на позовну заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» у Господарському суді Донецької області у справі 905/637/23, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №2 б/н від 02.08.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 02.08.2023 року о 13.00 годин, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №3 б/н від 02.08.2023 - аналіз відповіді на відзив, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання заперечень у справі №905/637/23 у провадженні Господарського суду Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №4 б/н від 28.08.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 29.08.2023 року о 12.00 годин, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №9 б/н від 22.11.2023 - аналіз ухвали суду від 29.08.2023 року, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання додаткових письмових пояснень у справі №905/637/23 у провадженні Господарського суду Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №10 б/н від 26.09.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 26.09.2023 року о 13.30 годин, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №11 б/н від 11.10.2023 - аналіз ухвали суду від 26.09.2023 року, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання додаткових письмових пояснень на виконання ухвали суду від 26.09.2023 року у справі №905/637/23 у проваджені Господарського суді Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №12 б/н від 18.10.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 18.10.2023 року о 13.30 годин, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №18 б/н від 15.11.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 15.11.2023 року, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №19 б/н від 11.12.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 11.12.2023, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №20 б/н від 11.12.2023 - ознайомлення з додатковими поясненнями позивача, аналіз, підготовка та складання додаткових пояснень у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №21 б/н від 12.12.2023 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 12.12.2023, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №36 б/н від 23.01.2024 - ознайомлення та аналіз заяви про долучення та складення заперечень проти задоволення вказаної заяви у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, гонорар складає 4000,00 грн.

Акт №37 б/н від 06.03.2024 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 06.03.2024, гонорар складає 6000,00 грн.

Акт №38 б/н від 20.03.2024 - підготовка та приймання участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 20.03.2024, гонорар складає 6000,00 грн.

Суду надані платіжні доручення у підтвердження факту оплати послуг.

У заяві від 25.03.2024 відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, які ТОВ «Слов`янська Сіль» понесло у зв`язку із розглядом судової справи №905/637/23 в суді першої інстанції на загальну суму 88000,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення щодо визначення розміру гонорару зафіксовані в статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червні 2017 року.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Такий правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

При вирішенні питання щодо компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України, має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації, а також з точки зору відповідності вимогам статей 126, 129 ГПК України, так і їх спрямованості на забезпечення права сторони, на користь якої ухвалене судове рішення на відшкодування судових витрат.

Пунктом 3.2. Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Господарський суд акцентує, що процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині п`ятій статті 129 ГПК України унормовано, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення і розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/128776/19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, у тому числі в рішеннях у справах: «Лавентс проти Латвії», «Ніколова проти Болгарії», «Єчюс проти Литви», «Двойних проти України», «Гімайдуліна і інших проти України» та «East/West Alliance Limited» проти України» щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат і розумності їхнього розміру та з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були фактичними і неминучими (необхідними), а їх розмір - обґрунтованим.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5976-VІ).

Видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення (ст.19 Закону №5976-VІ).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено обсяг наданих Адвокатом послуг під час безпосереднього розгляду справи у суді.

Зокрема, Адвокат склав та направив до суду відзив на позовну заяву, заперечення на відзив на позовну заяву, додаткові письмові пояснення, заперечення стосовно вимог заяви. Розбіжностей щодо обсягу послуг в частині надання документів судом не встановлено.

Адвокат приймав участь у засіданнях суду 02.08.2023, 29.08.2023, 26.09.2023, 18.10.2023, 15.11.2023, 11.12.2023, 12.12.2023, 20.03.2023.

У Акті №4 б/н від 28.08.2023 зафіксовано, що Адвокат, зокрема, прийняв участь у судовому засіданні 29.08.2023 року о 12.00 годин.

Тобто дата Акту передує даті надання послуг. З цього приводу представник відповідача зазначив, що мала місце помилка у визначенні дати складання Акту, оскільки фактично останній приймав участь у засіданні 29.08.2023.

У додатковій постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №925/331/20, зазначено що: "….наявність в окремому документі помилки, чи неточності у його оформленні, не є підставою для висновку про відсутність понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо з матеріалів справи вбачаються обставини фактичного надання такої правової допомоги, адже певні недоліки в заповненні документів носять виключно оціночний характер……".

Суд вважає, що в ці частині вказання дати Акту, що передує даті засідання, є помилковим, фактично Адвокат приймав участь у засіданні 29.08.2023, витрати є понесеними.

Одночасно суд вбачає, що судове засідання з розгляду по суті справи №905/637/23 призначене на 06.03.2024 о 15:30 год не відбулось, оскільки на час проведення судового засідання року у м.Харків, де розташоване приміщення суду, було оголошено про повітряну тривогу, яка продовжувалась до кінця робочого дня, що унеможливило проведення судового засіданні за участі представників сторін, які з`явились до зали суду особисто. У відповідних розписках, що подавались до суду, представники сторін вказували на усвідомлення небезпеки участі у засіданнях суду безпосередньо у його приміщенні та ризики неможливості проведення засідання за умови наявності об`єктивних обставин, що свідчать про небезпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області.

Таким чином, послуги, що зафіксовані в Акті №37 б/н від 06.03.2024 прийняття участі в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 06.03.2024, Адвокатом не надані.

Cуд вважає, що стягнення вартості послуг з правничої допомоги в сумі 6000,00грн, що зафіксована сторонами у відповідному Акті, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі у разі відмови в позові - на позивача.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Cуд вважає, що стягнення повної вартості послуг з правничої допомоги в сумі, 82000,00грн, що підтверджена документально, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату. Тобто не є розумно обґрунтованим і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони дійсно понесені заявником.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що на користь відповідача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу у розмірі 50000грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 15,73,74,86,123,126,129,221,244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сілья про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управления но газопостачанню та газифікації витрат на правничу допомогу на загальну суму 88000,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (адреса місцезнаходження: 84313. Донецька область, м. Краматорськ, вул Південна, бул.1. ідентифікаційний код 03361075) в особі Слов`янського управління газопостачанню та газифікації (адреса місцезнаходження: 84122. Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 28-Б, ідентифікаційний код 20316969) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» (адреса місцезнаходження 84150. Донецька обл., Краматорський р-н, смт. Райгородок, вул. Ювілейна, буд. 28. ідентифікаційний код 37653064) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50000,00грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 02.04.2024.

Повний текст додаткового рішення суду складено 23.12.2025.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подания апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду підписано поза межами строку, що визначений у ст. 233 ГПК України, з огляду на відсутність помічника судді, яка знаходилась на тривалому лікарняному, постійні обстріли м.Харків, відсутність доступу до первісних документів, що досліджував суд, під час прийняття рішення, у електронному вигляді за відсутності електропостачання.

Суддя А.М. Устимова