РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.12.2024Справа № 910/12943/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця Музиченко Руслана Анатолійовича до Фізичної особи-підприємця Муріної Тетяни Олександрівни про стягнення 256 006,42 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 256 006,42 грн., з яких: 240 000,00 грн. заборгованості, 12 657,24 грн. інфляційних втрат та 3 349,18 грн. 3% річних за Договором про співпрацю № 160401/К-В від 16.04.2024 року на підставі статей 3, 11, 16, 509, 526, 625, 627, 837 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.04.2024 року між Фізичною особою-підприємцем Музиченко Русланом Анатолійовичем (позивач, сторона-2) та Фізичною особою-підприємцем Муріною Тетяною Олександрівною (відповідач, сторона-1) укладено Договір про співпрацю № 160401/К-В (Договір), за умовами пункту 1.1 якого шляхом підписання цього Договору сторони підтверджують, що інтересам кожної з них відповідає спільне й узгоджене співробітництво у сфері швейного виробництва, а також виготовлення продукції з сировини замовника.

Відповідно до пункту 2.1 Договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 року.

Згідно з пунктом 4.1 Договору усі розбіжності і спори, які можуть виникнути між сторонами у зв`язку з виконанням цього договору, вирішуються шляхом переговорів.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що у разі якщо сторони в результаті переговорів не змогли досягти взаємної згоди щодо розбіжностей, що виникли, а також у разі якщо одна зі сторін ухиляється від проведення переговорів, спір вирішується в судовому порядку, встановленому законодавством України.

За змістом пункту 6.4 Договору усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням цього Договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного законодавства України.

Специфікацією № 1 від 16.04.2024 року до Договору між сторонами погоджено, що виготовляється товар 58/6 у кількості 1 000 шт. загальною вартістю 270 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 Специфікації до Договору ФОП Муріна Тетяна Олександрівна (замовник) доручає, а ФОП Музиченко Руслан Анатолійович (виконавець) зобов`язується виготовити та поставити готову продукцію до 25.04.2024 року включно.

Згідно з пунктом 3 Специфікації до Договору остаточний розрахунок здійснюється після оплатою у розмірі 100% від вартості відвантаженої продукції, на шостий день після отримання продукції замовником.

Пунктом 4 Специфікації до Договору визначено, що замовник зобов`язується поставити матеріали та фурнітуру до 20.04.2024 року включно.

У відповідності до пункту 5 Специфікації до Договору про готовність до відвантаження готової продукції за замовленням. Виконавець письмово повідомляє замовника не пізніше п`яти робочих днів до моменту відвантаження.

Згідно з пунктом 6 Специфікації до Договору ця угода є невід`ємною частиною Договору. У всьому іншому, що не передбачено цією угодою, сторони керуються положеннями Договору.

Пунктом 8 Специфікації до Договору сторони погодили, що ця угода набуває чинності з моменту підписання Договору та Додаткової угоди до нього.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 30/6 від 06.05.2024 року на суму 270 000,00 грн., накладною № 30/06 від 06.05.2024 року на суму 270 000,00 грн., копії яких міститься в матеріалах справи, підтверджується факт того, що позивачем на виконання умов Договору та Специфікації відвантажено відповідачу та отримано відповідачем товар на загальну суму 270 000,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з виготовлення та поставки відповідачу товару, а відповідач в повному обсязі не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати отриманого товару у строки визначені Договором.

08.07.2024 року відповідачем часткового здійснено оплату отриманого товару на суму 30 000,00 грн.

28.08.2024 року позивач звернувся з претензією за вих. № 8 до відповідача про сплату заборгованості за Договором в розмірі 270 000,00 грн., проте вищезазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином на момент звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість відповідача складає 240 000,00 грн.

Доказів оплати вищезазначеної заборгованості у строк визначений умовами Договору та Специфікацією відповідачем суду не надано.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 240 000,00 грн. заборгованості за вказаним Договором обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати отриманого товару позивачем нараховано 12 657,24 грн. інфляційних втрат та 3 349,18 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовами Договору та вимогам закону.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано належні та допустимі докази, а саме: Договір № 07/24 про надання правничої допомоги від 10.09.2024 року, Додатковий договір № 1 від 10.09.2024 року до Договору № 07/24 про надання правничої допомоги від 10.09.2024 року, рахунок на оплату № 7 від 30.09.2024 року на суму 15 000,00 грн. та платіжну інструкцію № 566 від 15.10.2024 року на суму 15 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правові висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі №912/1025/20).

З огляду на наданий адвокатом обсяг послуг, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 15 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими, а їх стягнення з позивача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат до суми 8 000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Муріної Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Музиченко Руслана Анатолійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 12 657 (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн. 24 коп. інфляційних втрат, 3 349 (три тисячі триста сорок дев`ять) грн. 18 коп. 3% річних, 3 072 (три тисячі сімдесят дві) грн. 07 коп. судового збору та 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна