РІШЕННЯ

18 вересня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/851/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

за участю секретаря судового засідання Крутіної Ю.С.

Розглянув справу у порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпродконтракт", вул. Промислова 7, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область

до відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, вул. Степана Бандери, буд. 26, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне мале підприємство "Імпульс", вул. Промислова, 7, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область

про визнання недійсним рішення Великоберезовицької селищної ради від 14 вересня 2023 року за №2364 "Про відмову у передачі земельної ділянки в оренду"; визнання укладеним з 14 вересня 2023 року договору оренди землі у редакції, зазначеній у позовній заяві; визнання з 14 вересня 2023 року права оренди Позивача, строком на 10 років, на земельну ділянку за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення за кадастровим номером :01:001:0575, площею 2.7700 га, яка розташована: с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, вул. Промислова, буд. 7

За участю учасників судового процесу:

від позивача: Микитович П.М. представник,

від відповідача: Новіков Р.В. представник,

від третьої особи: Молень Р.Б. адвокат.

Судові процедури

Судом роз`яснено форму і стадії судового провадження, що здійснюється у межах справи згідно до вимог ГПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами здійснюється відповідно до статті 222 ГПК України.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Облпродконтракт", далі позивач, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, далі відповідач, про визнання недійсним рішення Великоберезовицької селищної ради від 14 вересня 2023 року за №2364 "Про відмову у передачі земельної ділянки в оренду"; визнання укладеним з 14 вересня 2023 року договору оренди землі у редакції, зазначеній у позовній заяві; визнання з 14 вересня 2023 року права оренди Позивача, строком на 10 років, на земельну ділянку за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення за кадастровим номером :01:001:0575, площею 2.7700 га, яка розташована: с. Острів, Тернопільський район, Тернопільської області, вул. Промислова, буд. 7.

Відкриття провадження у справі.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2023, для розгляду справи №921/851/23 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.01.2024 відкрито провадження у справі №921/851/23 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 29.01.2024, запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті спору чи з процесуальних питань (при наявності).

Ухвалами суду від 29.01.2024 та від 19.02.2024 підготовче засідання у справі № 921/851/23 відкладено на 19.02.2024 та, відповідно, на 04.03.2024.

Також, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.01.2024 до участі у справі № 921/851/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Приватне мале підприємство "Імпульс" - власника нерухомого майна (будівлі овочесховища), яке знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Острів, вул. Промислова, 7-а, та розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0575, площею 2.7700 га та суборендаря усієї вказаної вище земельної ділянки.

Ухвалою суду від 16.02.2024 залучено адвоката Микитовича Петра Михайловича в якості представника ТОВ "Облпродконтракт" у справі №921/851/23; надано адвокату доступ до електронної справи №921/851/23 в підсистемі "Електронний суд", внесено дані його РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 921/851/23 в підсистемі "Електронний суд".

У підготовчому засіданні 04.03.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, суд, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву до 18.03.2024, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 14.03.2024, з огляду на перебування судді Гирили І. М. з 18.03.2024 у відпустці та, відповідно, неможливість проведення підготовчого засіданні 18.03.2024, підготовче засідання призначено на 27.03.2024.

У підготовчому засіданні 27.03.2024, з огляду на неявку позивача, суд оголосив перерву до 02.04.2024, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

У підготовчому засіданні 02.04.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, з огляду на подання третьою особою клопотання про призначення судової експертизи, твердження представника відповідача про наявність наміру письмово викласти свою позицію з даного питання, суд, на підставі Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву до 10.04.2024, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Окрім того, ухвалою від 02.04.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, суд задовольнив усне клопотання представника позивача про залишення без розгляду викладеного у відповіді на пояснення третьої особи б/н від 22.03.2024 (вх. № 2488) клопотання про поновлення процесуального строку на їх подання та, відповідно, долучив вказані пояснення до матеріалів справи.

Ухвалою від 10.04.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 16.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ПМП "Імпульс" про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи б/н б/д (вх. № 2653 від 02.04.2024).

У підготовчому засіданні 16.04.2024, яке відбулось за участі повноважних представників відповідача та третьої особи, суд долучив до матеріалів справи додаткові пояснення Великоберезовицької селищної ради б/н від 16.04.2024 (вх. № 3054) на пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; закрив підготовче провадження та призначив справу № 921/851/23 до судового розгляду по суті на 29.04.2024, про що постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання.

У судових засіданнях 29.04.2024 та 29.05.2024 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників справи, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази та оголосив перерву до 12.06.2024.

Поряд із цим, 04.06.2024 Вищою радою правосуддя прийнято рішення № 1707/0/15-24 про звільнення з посади судді ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, для розгляду справи №921/851/23 призначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.06.2024 справу №921/851/23 прийнято до провадження суддею Боровцем Я. Я. Повернуто на стадію підготовчого провадження у справі №921/851/23 (зі стадії розгляду спору по суті). Розгляд справи №921/851/23 ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі (з підготовчого засідання) та призначено підготовче засідання на 25.06.2024.

Підготовче провадження.

Ухвалою суду від 25.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/851/23 до судового розгляду по суті на 04.07.2024.

Розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 04.07.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, враховуючи заявлене представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, позицію з даного приводу представника позивача, суд, не переходячи до розгляду спору по суті відклав розгляд справи на 19.08.2024, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 19.08.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, зважаючи на заявлене представником ПМП "Імпульс" клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, суд оголосив перерву до 27.08.2024.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання (вх. №6603 від 20.08.2024) представника третьої особи - адвоката Моленя Р. Б. про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі №921/851/23

У судовому засіданні 27.08.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, суд оголосив перерву до 10.09.2024 про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 10.09.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників справи та оголосив перерву до 18.09.2024, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 18.09.2024, яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, суд продовжив розгляд справи по суті, з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази, заслухав заключне слово учасників справи та, після виходу із нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Інші процесуальні дії.

Ухвалою від 04.07.2024 суд повідомив третю особу про судове засідання 19.08.2024.

Ухвалою суду від 19.08.2024 задоволено заявлене представником третьої особи (адвокатом Молень Р. Б.) клопотання про надання йому доступу до електронної справи в підсистемі "Електронний суд" та, відповідно, внесено дані його РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 921/851/23 в підсистемі "Електронний суд".

Аргументи сторін

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що оспорюваним у даній справі рішенням органу місцевого самоврядування порушено його права, як власника нерухомого майна (цілісного майнового комплексу), розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0575, загальною площею 2, 770 га, що знаходиться за адресою: вул. Промислова, буд. 7, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область. Зазначає, що відповідно до укладеного 22.02.2017 Договору оренди землі ТзОВ "Облпродконтракт" вже виступало орендарем вказаної земельної ділянки. Після закінчення строку дії вказаного вище правочину товариство продовжувало сплачувати орендні платежі. Як власник розташованого на зазначеній вище земельній ділянці нерухомого майна позивач звернувся до відповідача із заявою про укладення договору оренди землі на новий строк та правомірно очікував, що відповідна угода буде укладена без будь-яких зволікань. Однак селищна рада, в порушення вимог чинного законодавства, належним чином не розглянула звернення позивача. У рішенні за №2364 від 14.09.2023 "Про відмову у передачі земельної ділянки в оренду" вказала на наявність на ній майна третьої особи. Разом із тим будь-яких посилань на належні документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно у рішенні не навела. З огляду на наведене позивач вважає, що оскільки на момент його звернення до відповідача із заявою про укладення договору оренди на новий строк інших заяв чи звернень до селищної ради з приводу вказаної вище земельної ділянки не надходило, а у рішенні відсутні посилання на наявність відповідних правовстановлюючих документів, рішення Великоберезовицької селищної ради за №2364 від 14.09.2023 є протиправним, а позивачу безпідставно відмовлено у передачі землі в оренду.

В якості правових підстав позову позивач зазначає, зокрема статті Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Земельного кодексу України (далі ЗК України), Закон України "Про оренду землі".

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить суд позов задоволити. Наголошує, що на земельній ділянці є цілісний майновий комплекс (будівлі і споруди), належний ТзОВ "Облпродконтракт" на праві приватної власності. Оренда вказаної вище земельної ділянки є необхідною Товариству для обслуговування власного майна. Просить суд врахувати, що в силу приписів чинного законодавства будь-яке рішення органу місцевого самоврядування має бути обґрунтоване належним чином. Однак в оспорюваному у даній справі рішенні Великоберезовицької селищної ради підставою для відмови у передачі землі в оренду зазначено лише факт, не підтверджений жодним правовстановлюючим документом.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзиву на позов не надав. Разом із тим, присутній у судовому засіданні його повноважний представник просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначає, що при прийнятті рішень орган місцевого самоврядування керується Законом України "Про місцеве самоврядування" та Регламентом роботи селищної ради у якому чітко прописані спосіб, порядок та підстави прийняття рішень. Зауважує, що прийняттю оспорюваного рішення передувала робота постійної комісії з питань містобудування, будівництва земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища яка, за наслідками опрацювання заяви позивача та відповідних документів, зокрема, відомостей Державного земельного кадастру, рекомендувала відмовити ТзОВ "Облпродконтракт" у передачі в оренду земельної ділянки площею 2,7700 га (кадастровий номер :01:001:0575) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази), за адресою: с. Острів, вул. Промислова, 7, у зв`язку із розташуванням на ній нерухомого майна яке належить третім особам. Стверджує, що за наявності такої рекомендації комісії яка безпосередньо займалась вивченням питання, сесія не могла прийняти іншого рішення. Просить врахувати, що рішення Великоберезовицької селищної ради за №2364 від 14.09.2023 викладено відповідно до вимог ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", як це визначено Регламентом. Резолютивна частина оспорюваного рішення, окрім причин, які слугували відмовою у передачі ТОВ "Облпродконтракт" в оренду земельної ділянки, містить посилання на відповідні норми законодавства. Вважає, що в силу приписів ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти виключно відповідно до вимог встановлених законом і захищати інтереси усіх суб`єктів, пов`язаних з предметом спору. Просить врахувати, що згідно з приписами чинного законодавства, зважаючи на наявність на спірній земельній ділянці нерухомого майна як ТОВ "Облпродконтракт", так і ПМП "Імпульс", правомірні очікування на реалізацію права оренди є і в третьої особи. Однак при зверненні до селищної ради із заявою про укладення договору оренди на новий строк у проекті наданого селищній раді договору оренди, позивач, достеменно володіючи інформацією про наявність на спірній земельній ділянці майна третьої особи, замовчував даний факт. Наведене, на переконання відповідача, ставить під сумнів твердження позивача про його добросовісність та правомірність сподівань на укладення угоди без будь-яких зволікань.

Щодо тверджень позивача про те, що право власності на нерухоме майно у ПМП "Імпульс" виникло ще у 2013 році і оренда спірної земельної ділянки ТОВ "Облпродконтракт" жодним чином не перешкоджала третій особі у користуванні належним йому майном, між сторонами був укладений договір суборенди землі, відповідач просить суд врахувати, що Великоберезовицька селищна рада є правонаступником попереднього орендодавця (Острівської сільської ради), раніше не вирішувала питання щодо передачі цієї землі, оспорюване рішення прийняла з врахуванням висновків комісії та встановлених обставин. Вважає, що прийняття селищною радою чи судом позитивного рішення може призвести до порушення принципу єдності юридичної долі земельної ділянки і розміщеного на ній майна.

Також зазначає, що враховуючи наявність на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0575 як майна позивача, так і майна третьої особи, селищна рада неодноразово пропонувала врегулювати питання оренди вказаної земельної ділянки, зокрема шляхом її поділу. Однак такі пропозиції позивач залишив поза увагою.

Позиція третьої особи.

ПМП "Імпульс" у наданих суду поясненнях б/н від 06.03.2024 (вх. №1990) позовні вимоги ТзОВ "Облпродконтракт" вважає необґрунтованими. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що підприємство є власником нерухомого майна (будівлі овочесховища), що знаходиться за адресою: вул. Промислова 7-а, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, розташованого на спірній земельній ділянці та суборендарем усієї земельної ділянки. У 2022 році ПП "Волкас" розроблено розрахунок для обслуговування згаданої вище будівлі овочесховища відповідно до якого необхідна площа для будівлі овочесховища складає 0, 8016 га.

З огляду на наведене вважає, що задоволення позову зокрема, вимог про визнання укладеним з 14.09.2023 договору оренди землі у редакції, зазначеній позивачем у позовній заяві та визнання з 14.09.2023 права оренди позивача строком на 10 років на всю земельну ділянку призведе до порушень прав ПМП "Імпульс" на користування належним йому на праві власності нерухомим майном.

У судових засіданнях представник третьої особи окрім наведеного вище також підтримав позицію представника відповідача. Просить суд у позові відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12.03.2015 Відділом Держземагенства у Тернопільському районі проведено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575, загальною площею 2, 7700 га, розташованої за адресою: вул. Промислова, 7, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область; цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази).

20.05.2015 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VI від 06.09.2012 до Державного реєстру речових прав внесено відомості про реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за Територіальною громадою Острівської сільської ради.

14.02.2017 дванадцята сесія сьомого скликання Острівської сільської ради, на підставі звернення голови правління ПрАТ "Облпродконтракт" прийняла рішення за №561 "Про надання в оренду ПрАТ "Облпродконтракт" земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості с. Острів по вул. Промислова, 7 Тернопільського району".

Відповідно до вказаного рішення орган місцевого самоврядування вирішив: надати ПрАТ "Облпродконтракт" в оренду на 5 (п`ять) років земельну ділянку площею 2. 7700 га за кадастровим номером :01:001:0575 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази), за рахунок земель, які перебували в користуванні ПрАТ "Облпродконтракт", яка розташована в с. Острів по вул. Промислова, 7 Тернопільського району Тернопільської області.

22.02.2017 між Острівською сільською радою, як Орендодавцем, з однієї сторони, та ПрАТ "Облпродконтракт" (правонаступником якого є позивач у справі, Витяг від 30.10.2023 в матеріалах справи), як Орендарем, з другої сторони, укладено Договір оренди землі (далі Договір), за умовами п. 1 якого Орендодавець, на підставі рішення Острівської сільської ради від 14.02.2017 за №561 передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази) в с. Острів по вул. Промислова, 7 Тернопільського району, в межах населеного пункту.

Відповідно до п. 2-3 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2, 7700 га, в тому числі: 2, 7700 га за рахунок земель, які перебували в користуванні ПрАТ "Облпродконтракт". Кадастровий номер :01:001:0575. На земельній ділянці наявні об`єкти нерухомого майна.

Згідно з п. 8 Договору останній укладено на 5 років з 22.02.2017 по 22.02.2022. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 6% від нормативної грошової оцінки, що складає 235 173 грн в рік, щомісячна сплата в розмірі 19 597, 75 грн з 22.02.2017 по 22.02.2022. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки. Орендна плата вноситься щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового місяця на розрахунковий рахунок Острівської сільської ради (п. 9-11 Договору).

Пунктами 15-16 Договору сторони погодили, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази).

Цільове призначення земельної ділянки ст. 19 ЗКУ: ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; КВЦПЗ: J.11.2 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази).

Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у тижневий термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п. 19 Договору).

Згідно з п. 21, 37 Договору після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

22.02.2017 між сторонами правочину складено та підписано акт прийому-передачі вказаної вище земельної ділянки.

09.03.2017 відомості про право оренди ПрАТ "Облпродконтракт" на земельну ділянку комунальної власності за кадастровим номером :01:001:0575 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

01.03.2017 зазначену вище земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0575 ПрАТ "Облпродконтракт" передано в суборенду ПМП "Імпульс" на підставі Договору суборенди земельної ділянки, далі Договір суборенди.

Пунктом 1.4 Договору суборенди сторони погодили, що земельна ділянка передається суборендарю (ПМП "Імпульс") у платне володіння і користування на строк 3 (три) роки з дати підписання цього Договору.

Суборенда земельної ділянки здійснюється з оплатою Суборендарем орендної плати у розмірі 6% (шести) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної у п. 2.2. цього Договору, за один рік, у вигляді щомісячних платежів рівними частками на рахунок орендаря, за Договором оренди земельної ділянки, у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним. На підставі п. 2.1 та 2.2 цього Договору, Суборендар сплачує орендну плату, розмір якої становить 235 173 грн в рік, щомісячна сплата в розмірі 19 597, 75 грн (п. 2.1, 2.3 Договору).

22.03.2017 відомості про право суборенди ПМП "Імпульс" (Орендар - ПрАТ "Облпродконтракт"; Орендодавець Острівська сільська рада) на земельну ділянку комунальної власності за кадастровим номером :01:001:0575 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

25.02.2020 між ТОВ "Облпродконтракт" та ПМП "Імпульс" складено та підписано Додаткову угоду до Договору суборенди землі від 01.03.2017, відповідно до умов якої сторони домовились продовжити строк дії договору суборенди до 22.02.2022.

14.09.2023, після закінчення строку дії Договору оренди землі від 22.02.2017, тридцять перша сесія восьмого скликання Великоберезовицької селищної ради, за наслідками розгляду заяви ТОВ "Облпродконтракт" про передачу земельної ділянки в оренду, прийняла рішення за №2364 "Про відмову в передачі земельної ділянки в оренду". Зі змісту вказаного рішення вбачається, що враховуючи рекомендації постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, Великоберезовицька селищна рада вирішила відмовити в передачі в оренду ТОВ "Облпродконтракт" земельної ділянки площею 2,7700 га, (кадастровий номер :01:001:0575) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази), за адресою: с. Острів, вул. Промислова, 7, на підставі положень статей 120 та 123 Земельного кодексу України, так як на даній земельній ділянці розташоване нерухоме майно яке належить третім особам.

Зазначене вище рішення органу місцевого самоврядування позивач вважає необґрунтованим, наведені у рішенні підстави для відмови у наданні Товариству земельної ділянки в оренду надуманими. З огляду на наведене просить суд:

- рішення Великоберезовицької селищної ради від 14 вересня 2023 року за №2364 "Про відмову у передачі земельної ділянки в оренду" визнати недійсним;

- визнати укладеним з 14.09.2023 договір оренди землі у редакції, зазначеній у позовній заяві;

- визнати з 14.09.2023 право оренди позивача, строком на 10 років на земельну ділянку за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення за кадастровим номером :01:001:0575, площею 2.7700 га, яка розташована: с. Острів, Тернопільський район, Тернопільської області, вул. Промислова, буд. 7.

Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Спірні правовідносини стосуються наявності чи відсутності правових підстав для визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування яким позивачу відмовлено у передачі в оренду земельної ділянки; наявності/відсутності підстав для укладення договору оренди землі в судовому порядку та визнання за позивачем права оренди на спірну земельну ділянку.

Правовідносини сторін врегульовано нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Господарського кодексу України (далі ГК України), Земельного кодексу України (далі ЗК України), Законів України "Про оренду землі", "Про місцеве самоврядування в Україні" тощо.

Норми права, застосовані при вирішенні спору, та мотиви, з яких виходив суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання визначено і ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (аналогічну норму закріплено і у ст. 20 Господарського кодексу України (далі ГК України). Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст. 21 ЦК України).

Частиною 1 ст. 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Зі змісту наведених норм вбачається, що підставами для визнання незаконним акта органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів відповідної особи (позивача у справі).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 23 ГК України передбачено, що органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб`єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб`єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом. Відносини органів місцевого самоврядування з суб`єктами господарювання у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися також на договірних засадах.

У разі порушення органами і посадовими особами місцевого самоврядування прав чи інтересів суб`єктів господарювання, що охороняються законом, як і при порушенні законних інтересів місцевого самоврядування суб`єктами господарювання, сторони цих відносин мають право звернутися за їх захистом до суду.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування урегульовано правовими нормами Закону України "Про місцеве самоврядування".

Згідно Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами ст. 19, 140, 143, 144, 146 Конституції України

Згідно з ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню органів місцевого самоврядування повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону.

Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Вони не можуть скасовуватися чи обмежуватися іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачено законом.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

За змістом ч. 1 ст. 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч. 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

За приписами ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Наведені норми законодавства свідчать про те, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив повноваження самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (ч. 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради підлягають вирішенню відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ст. 3 Європейської хартії місцевого самоврядування, місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання і управління суттєвою часткою суспільних справ, які належать до їхньої компетенції, в інтересах місцевого населення.

Це право здійснюється радами або зборами, члени яких вільно обираються таємним голосуванням на основі прямого, рівного, загального виборчого права і які можуть мати підзвітні їм виконавчі органи.

Слід також зауважити, що відповідно до ст. 3 ЦК України однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права є справедливість, добросовісність та розумність.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з положеннями ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Частинами 1-2 ст. 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Стаття 14 Конституції України закріплює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, тут і надалі в чинній на момент прийняття оспорюваного рішення редакції, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу (ч. 1 ст. 124 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 2 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Так, ч. 2 ст. 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі зокрема розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частиною другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч. 3 ст. 124 ЗК України).

Приписами ч. 1 ст. 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Поряд із цим, положеннями статті 120 ЗК України врегульовані питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права власності, господарського відання, оперативного управління на об`єкт нерухомого майна (крім багатоквартирного будинку), об`єкт незавершеного будівництва, спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, що розміщені на ній.

Так, ч. 11 ст. 120 ЗК України передбачено, що якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123, або 128 цього Кодексу.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Верховний суд неодноразово зазначав, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18).

Частиною 10 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), розміщений на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки, площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 цього Кодексу (крім випадків, якщо формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим або не відповідає нормам законодавства).

Приписами ст. 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується зокрема на таких принципах: забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення раціонального використання та охорони земель; забезпечення гарантій прав на землю.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що земельна ділянка загальною площею 2.7700 га, кадастровий номер :01:001:0575, розташована за адресою: вул. Промислова, 7, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область; цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази) була зареєстрована на праві комунальної власності за Територіальною громадою Острівської сільської ради.

Станом на день прийняття оспорюваного у даній справі рішення органу місцевого самоврядування (14.09.2023), укладений між Острівською сільською радою та ПрАТ "Облпродконтракт" 22.02.2017 Договір оренди землі припинив свою дію у зв`язку із закінченням (22.02.2022) строку на який його було укладено.

Загальновідомим є той факт, що 14.05.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" №562-IX від 16.04.2020. Підпунктами 1-4 пункту 2 Розділу ІІ цього Закону з наступними змінами установлено:

1) визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснюються на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей;

2) у 2020 році перші місцеві вибори депутатів сільських, селищних, міських рад і відповідних сільських, селищних, міських голів територіальних громад, території яких затверджені Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, проводяться одночасно з черговими місцевими виборами 2020 року;

3) вибори депутатів сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, не проводяться;

4) повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році відповідно до підпункту 2 цього пункту.

Також цим Законом внесено доповнення до Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а саме доповнено пунктом 7-1, яким визначено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України. Рішення Кабінету Міністрів України про визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад подається до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських рад і сільських, селищних, міських голів відповідних територіальних громад.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №482-р від 22.04.2020 "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Тернопільської області" до складу Великоберезовицької територіальної громади , смт. Велика Березовиця) включено наступні територіальні громади: Великоберезовицька (у складі смт. Велика Березовиця), Буцнівська, Великолуцька, Йосипівська, Мар`янівська, Миролюбівська, Мишковицька, Настасівська, Острівська, Петриківська.

06.12.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій" № 1009-ІХ від 17.11.2020. Вказаним Законом внесено зміни, до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до яких Розділ V "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 6-1 наступного змісту:

- у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади) (підпункт 1);

- після припинення повноважень сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу ради, що припиняється, відповідні функції одноособово виконує сільський, селищний, міський голова, обраний сформованою територіальною громадою, з дня набуття ним повноважень до затвердження новообраною радою персонального складу її виконавчого комітету (підпункт 3);

- сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту (підпункт 4);

- не пізніше завершення другої сесії новообраної ради у порядку, визначеному цим пунктом, починається реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами та розміщених поза адміністративним центром сформованої територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі сформованої територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні сільські, селищні, міські ради припиняються як юридичні особи з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом (підпункт 8);

- юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою (підпункт 9);

- з дня затвердження новообраною радою персонального складу її виконавчого комітету починається реорганізація відповідних юридичних осіб - виконавчих комітетів рад, що припиняються, шляхом їх приєднання до юридичної особи - виконавчого комітету новообраної ради. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад припиняються у порядку, визначеному цим пунктом (підпункт 10);

- під час проведення реорганізації юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад та/або їхніх виконавчих комітетів повноваження з управління справами таких юридичних осіб здійснює сільський, селищний, міський голова, обраний сформованою територіальною громадою. За поданням сільського, селищного, міського голови, обраного сформованою територіальною громадою, сільська, селищна, міська рада може утворювати комісії для забезпечення здійснення ним повноважень з управління справами юридичних осіб, що реорганізуються (абзац 5 і 6 підпункту 12);

- після закінчення повноважень рад, що припиняються, їхніх виконавчих комітетів, сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради, що припиняється, видані ними нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб (підпункт 13);

- новообрана рада, її виконавчий комітет можуть вносити зміни, визнавати такими, що втратили чинність, або скасовувати акти відповідних органів місцевого самоврядування, правонаступниками яких вони є, та їх посадових осіб (підпункт 14);

- державна реєстрація припинення юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих комітетів здійснюється на підставі заяви, поданої суб`єкту державної реєстрації сільським, селищним, міським головою, обраним сформованою територіальною громадою, або уповноваженою ним особою. Сільські, селищні, міські ради та їхні виконавчі органи розформованих територіальних громад припиняються як юридичні особи з дня внесення запису про їх припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (абзац 1 і 4 підпункту 18).

Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Частиною четвертою статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" визначено, що з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості свідчать про те, що правонаступником Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області є Великоберезовицька селищна рада.

Відтак, саме Великоберезовицька селищна рада є органом, уповноваженим вирішувати питання щодо надання/відмови у наданні спірної земельної ділянки в оренду.

Зі змісту оспорюваного у даній справі рішення органу місцевого самоврядування слідує, що підставою для відмови у наданні ТОВ "Облпродконтракт" в оренду земельної ділянки площею 2,7700 га, (кадастровий номер :01:001:0575) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування виробничої бази), за адресою: с. Острів, вул. Промислова, 7 визначено розташування на ній нерухомого майна, належного третім особам.

Наявна в матеріалах справи інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №314488445 від 08.11.2022, свідчить про те, що ТОВ "Облпродконтракт" є власником комплексу будівель і споруд виробничої бази (адмінкорпус (1 315, 9 кв. м); холодильник (4 516, 3 кв. м); блок допоміжних приміщень (2 227, 7 кв.м); автовагова (160 кв. м); розподільчий пункт (43,2 кв. м); конденсаторне приміщення (105, 4 кв. м); резервуари для води, автозаправка (27, 3 кв. м); ворота, вимощення, свердловина), яке знаходиться за адресою: вул. Промислова, буд. 7, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область.

З матеріалів справи вбачається, що саме для обслуговування виробничої бази між Острівською сільською радою та позивачем 22.02.2017 було укладено Договір оренди землі, строк дії якого закінчився 22.02.2022.

Поряд із цим, долучені третьою особою до матеріалів справи інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №363500811 від 27.01.2024 та свідоцтво про право власності від 04.06.2013, свідчать про те, що ПМП "Імпульс" є власником овочесховища загальною площею 1 496, 2 кв. м, яке знаходиться за адресою: вул. Промислова, будинок 7 а, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область.

В судовому засіданні встановлено та зазначено вище, що 01.03.2017 між позивачем та ПМП "Імпульс" був укладений Договір суборенди земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності, кадастровий номер :01:001:0575 загальною площею 2, 77 га, що розташована в с. Острів, вул. Промислова, 7 Тернопільського району Тернопільської області, у межах населеного пункту, яка відноситься до Острівської сільської ради.

У наданих суду 11.03.2024 письмових поясненнях, підтриманих повноважним представником в судових засіданнях, ПМП "Імпульс" стверджує, що належне йому нерухоме майно (будівля овочесховища) розташоване на земельній ділянці загальною площею 2, 77 га за кадастровим номером :01:001:0575, яка перебувала у суборенді.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у 2022 році ПП "Волкас" розроблено розрахунок потреби площі земельної ділянки для обслуговування будівлі овочесховища за адресою: вул. Промислова, 7а с. Острів Тернопільського району Тернопільської області, розташованого на земельній ділянці за адресою: вул. Промислова, 7 с. Острів Тернопільського району Тернопільської області. Згідно з вказаним розрахунком необхідна для обслуговування будівлі овочесховища площа земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0575, з врахуванням існуючої містобудівної ситуації, вимог нормативних документів, технологічних рішень виробництва, становить 0, 8016 га.

Слід зазначити, що обставини щодо розміщення на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0575, окрім належного позивачу нерухомого майна (виробничої бази), належного ПМП "Імпульс" майна (овочесховище), учасниками справи не заперечуються.

Наведені обставини у поєднанні із зазначеними вище нормами чинного законодавства, на переконання суду, свідчать про те, що у даному випадку і ТОВ "Облпродконтракт", і ПМП "Імпульс", як власники нерухомого майна, відповідно до приписів ч. 11 ст. 120 ЗК України, мають рівноцінне право, після вирішення питання про поділ земельної ділянки, на отримання у користування земельної ділянки на якій розміщений належний їм на праві власності об`єкт нерухомості. При цьому, зазначеному праву особи звернутись із відповідним клопотанням до органу місцевого самоврядування кореспондує обов`язок останнього передати таку земельну ділянку. Прийняття відповідачем позитивного рішення та укладення договору оренди лише з позивачем на земельну ділянку за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення за кадастровим номером :01:001:0575, площею 2, 7700 га, яка розташована: с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, вул. Промислова, буд. 7, без врахування встановлених органом місцевого самоврядування обставин щодо знаходження на спірній земельній ділянці майна ПМП "Імпульс", могло б істотно порушити права та охоронювані законом інтереси третьої особи, як власника розміщеного на вказаній земельній ділянці нерухомого майна, що є неприпустимим в контексті визначеного ст. 19 Конституції України обов`язку відповідача діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене, на переконання суду, свідчить про те, що рішення Великоберезовицької селищної ради за №2364 від 14.09.2023 "Про відмову у передачі земельної ділянки в оренду" відповідає вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який його прийняв.

Щодо зазначених позивачем у позовній заяві та підтриманих його повноважним представником у судових засіданнях доводів про недостатню обґрунтованість прийнятого органом місцевого самоврядування рішення, суд вважає за доцільне зазначити, що в оспорюваному рішенні вказано, що воно прийняте з врахуванням рекомендації постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, на підставі положень статей 120 та 123 Земельного кодексу України. При цьому, жодним актом чинного законодавства не визначено обов`язок органу місцевого самоврядування посилатись на документи, які слугують підставою для прийняття того чи іншого рішення.

Окрім того, суд вважає за доцільне зазначити, що право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, в жодному разі не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, який відповідно до приписів чинного законодавства та в межах визначеної законом компетенції прийняв рішення щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Висновок суду.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, на які посилається скаржник).

За наслідками розгляду даного спору, з урахуванням встановлених судом та наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що рішення Великоберезовицької селищної ради №2364 від 14.09.2023 прийнято відповідно до приписів чинного законодавства та в межах визначеної законом компетенції. Підстави для визнання його недійсним, визнання укладеним з 14.09.2023 договору оренди землі у запропонованій позивачем редакції, як і визнання права оренди позивача на земельну ділянку за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення за кадастровим номером :01:001:0575, площею 2.7700 га, яка розташована: с. Острів, Тернопільський район, Тернопільської області, вул. Промислова, буд. 7, відсутні. Відтак, у задоволенні позову суд відмовляє.

Судові витрати.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (пункт 5 частини 1 статті 237 ГПК України).

Пунктом 2 частини 5 статті 238 ГПК України визначено, що в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Щодо судового збору у розмірі 5 368 грн 00 коп.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Факт зарахування сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом судового збору в сумі 5 368 грн 00 коп. до спеціального фонду державного бюджету України підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, сформованою Господарським судом Тернопільської області.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 5 368,00 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 7, 13, 42, 86, 129, 210, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог, відмовити.

2. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 5 368, 00 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256 -257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірник рішення надіслати сторонам у справі, до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення (з врахуванням, що суддя Боровець Я.Я. в період з 23.09.2024 по 27.09.2024 перебував на навчанні, з 21.10.2024 по 23.10.2024 та з 04.11.2024 по 08.11.2024 - у відпустці та 25.10.2024 - у відрядженні) складено та підписано "13" січня 2025 року.

Суддя Я.Я. Боровець