ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р. Справа №914/346/24

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

судді-доповідача Кравчук Н.М.

суддів Матущака О.І.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст Експрес" № 01102024/1 від 01.10.2024 та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" №СУ /34963-33056 від 11.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2869/24 від 14.10.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2024 (повний текст рішення виготовлено 23.09.2024, суддя Петрашко М.М.)

у справі № 914/346/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (надалі ПАТ "СК "УНІКА"), м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст Експрес" (надалі ТзОВ "Торговий дім "Міст Експрес"), м.Львів

про: стягнення в порядку регресу 141 082,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 ПАТ "СК "УНІКА" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ "Торговий дім "Міст Експрес" про стягнення в порядку регресу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2022, оформленого полісом ЕР 212711099, завданої шкоди у сумі 141 082,27 грн внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.11.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Шевченківський районний суд м. Києва у постанові від 14.12.2023 у справі 761/45342/23 встановив, що 24.11.2023"Renault", який не дотримався безпечної швидкості та дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом "Nissan", який здійснив зіткнення з транспортним засобом "Hyundai". Позивач перерахував потерпілим особам: власнику автомобіля Nissan страхове відшкодування в сумі 121565,73 грн на підставі страхового акту №8/1 та власнику автомобіля Hyundai страхове відшкодування в сумі 19516,54 грн на підставі страхового акту №8/2. Позивач, покликаючись на ст. 1172 ЦК України, вважає, що він має право на стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 141082,27 грн (121565,73 грн + 19516,54 грн). Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Господарський суд Львівської області рішенням від 05.09.2024 позов задовольнив частково. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст Експрес" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" 121565,73 грн відшкодування матеріальної шкоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2609,12 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується протиправна поведінка, збитки (в тому числі їх розмір), причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 121565,73 грн є обґрунтованими. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 19516,65 грн, суд дійшов висновку, що розмір фактично завданих збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Hyundai Tucson, належними доказами позивачем не доведено, а саме: експерт (оцінювач) не підписав протокол технічного огляду, у якому зазначено, що в автомобілі можливі приховані дефекти, оскільки на момент огляду пошкодження були заклеєні поліетиленовою плівкою, знімати плівку відмовились; відсутні у матеріалах справи звіт про оцінку вартості (розміру) збитків чи інші докази, які б могли підтвердити розмір фактично завданих збитків.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження передачі СК «Уніка» до ФОП Волчек Наталії Миколаївні матеріалів (реєстру) по боржнику ТзОВ «ТД «Міст Експрес» на виконання договору доручення №1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги, як це передбачено пунктом 4.1., 4.2. договору від 01.11.2023 доручення №1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги, а відтак підстави виконання цього договору ФОП Волчек Наталією Миколаївною по боржнику ТзОВ «ТД «Міст Експрес», а відповідно підставність передання матеріалів по цьому боржнику Адвокатському Бюро «Білий» з метою надання правової допомоги судом не встановлено. Крім того, докази договірних відносин між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та адвокатом Білим Віталієм Сергійовичем, які б стали підставою для стягнення витрат на правову допомогу матеріали справи не містять.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТзОВ "Торговий дім "Міст Експрес" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2023 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 121 565,73 грн. у справі №914/346/24 за позовною заявою ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» про стягнення на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» суми сплаченого страхового відшкодування та прийняти нове рішення, яким у задоволені в частині позовних вимог про стягнення з ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» матеріальної шкоди в розмірі 121 565,73 грн. відмовити; судові витрати покласти на ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» як позивача у справі. Вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що докази, які надав позивач на підтвердження обставин та розміру сплаченого страхового відшкодування у сумі 121 565,73 грн не є належними, допустимими, достовірними. Акт узгодження розміру страхового відшкодування між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та власником автомобіля NISSAN ALMERA від 21.12.2023 не є належним доказом суми завданих збитків, оскільки оформлено без зазначення в ньому в особі кого зі сторони позивача (ПІБ та на підставі чого діє) та без підпису уповноваженої сторони позивача; звіт № 30609 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11.12.2023 є тільки попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу, натомість, підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Крім того, у звіті вказана дата ДТП 26.11.2023, а не 24.11.2023.

Наводить правові позиції, викладені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постановах від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 06.07.2018 , у справі № 924/675/17, від 25.07.2018 у справі №922/4013/17.

Також скаржник зазначає, що позивач не надав жодних висновків товарознавчої експертизи або документів станції технічного обслуговування (рахунків-фактур, актів виконаних робіт), де було б встановлено розмір реальної шкоди, заподіяної пошкодженим транспортним засобам NISSAN та HYUNDAI, натомість, ремонтні калькуляції не є допустимими доказами, які підтверджують розмір завданої матеріальної шкоди.

Зобов`язуюча пропозиція не є достовірним доказом, що підтверджує залишкову вартість автомобіля NISSAN ALMERA (тобто таким, що створений за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини, а саме: відсутні докази того, що ця зобов`язуюча пропозиція стосується саме пошкодженого в ДТП автомобіля NISSAN ALMERA, а не іншого автомобіля.

Вважає, що інформація про оцінку вартості (розміру) збитків наведена у зобов`язальній пропозиції (збитки 177865,73 грн) та звіті № 30609 (вартість ТЗ після ДТП 53700 грн) є взаємовиключні.

Крім того, у відповідача сумніви щодо справжності проставлених відтисків печаток на перелічених документа та можливого факсимільного відтворення підпису, однак суд першої інстанції відмовив у клопотанні про надання оригіналів документів, долучених до позовної заяви.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ "СК "УНІКА" також звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2023 року у справі №914/346/24 і ухвалити нове рішення у відповідній частині: задовольнити позов ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Міст експрес» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу; додатково стягнути з ТзОВ «Торговий дім «Міст експрес» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 19 516,54грн. відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ТзОВ «Торговий дім «Міст експрес» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» судовий збір в сумі 3 028,00 грн. та 4 542,00грн. за подання апеляційної скарги, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та 10 000,00грн. за підготовку та подання апеляційної скарги.

Вважає, що докази додані до позовної заяви є належними, допустимими та вірогідними, а саме: протокол технічного огляду від 30.11.2023 підписаний власником (довіреною особою) ТЗ, оскільки фактично огляд було відкладено. За відсутності можливості у подальшому здійснити повний/детальний огляд та відсутність у Законі такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, як неможливість повного огляду ТЗ, страховиком прийнято рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування лише за зафіксовані(наружні) пошкодження без встановлення внутрішніх та прихованих пошкоджень. Однак, суд першої інстанції не врахував, що притягнення особи за ст. 124 КУпАП підтверджує наявність шкоди, її розмір встановлено Страховиком та не спростовано відповідачем. Разом з тим, відповідач з клопотанням про призначення судової експертизи не звертався, не призначав суд експертизу і з власної ініціативи. Отже, страховиком здійснено виплату у межах та спосіб, визначений Законом, а підстав для відмови у виплаті не існувало.

Стверджує, що позивач подав до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» в межах цієї справи на суму 15000,00грн., умовами вищевказаних договорів підтверджується зобов`язання позивача з оплати цих витрат, а їх розмір співмірний зі складністю справи та часом, що витрачений адвокатом. Факт передачі справ засвідчується самим фактом звернення АБ «Білий» до суду, наданням копій матеріалів страхової справи, якими Бюро може володіти лише за умови їх надання повіреним(ФОП Волчек Наталія Миколаївна), оскільки АБ «Білий» у договірних відносинах з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» не перебуває, а сама взаємодія між Бюро та Страховиком здійснюється через повірену особу, яка і забезпечує Бюро наявними матеріалами страхової(их) справ, поясненнями у окремих питаннях діяльності Страховика(як в цілому так в межах окремої страхової справи) та забезпечує документами необхідними для реалізації прав Страховика.

Крім того, повідомляє, що позивач поніс додаткові витрати у розмірі 10 000,00грн., пов`язані з поданням апеляційної скарги згідно п. 2, п. 2 Додатку №3 до Договору про надання правової допомоги від 02.11.2023 р.. У зв`язку з розглядом справи Позивачем вже сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 3 028,00 грн., 4 542,00грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. за підготовку та подання позовної заяви та 10 000,00грн. за підготовку та подання апеляційної скарги.

ТзОВ "Торговий дім "Міст Експрес" у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2023 року у справі №914/346/24 в частині стягнення з ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» 19 516,54 грн. страхового відшкодування та 15 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу - без змін, а апеляційну скаргу позивача (вимоги: стягнення 19 516,54 грн. страхового відшкодування, 15 000,00 грн. та 10 000, 00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, 3028,00 грн. та 4542,00 грн. судового збору) - без задоволення; судові витрати покласти на ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Вважає, що апеляційна скарга безпідставна та необґрунтована, а рішення суду першої інстанції у цій частині законним, прийнятим на підставі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивач на підтвердження обставин та розміру сплаченого страхового відшкодування у сумі 19 516,54 грн/ не є належними, допустимими, достовірними. Додатково стверджує, що кваліфікація і спеціалізація оцінювача Мотрича С.Ю. не свідчить про те, що останній вправі надавати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу внаслідок ДТП. Також, Мотрич С.Ю. не попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384,385 КК України.

Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що у шапці позову, як відповідача, представник позивача вказує цілком іншу юридичну особу (ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», м.Львів) ніж юридична особа (ТОВ «Міст експрес», м.Зборів, Тернопільська обл.), що була визначена в Додатку № 3 до Договору про надання правової допомоги.

Зазначає, що адвокатом Білим В.С. до апеляційної скарги не долучив:

- доказів договірних відносин між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та адвокатом Білим Віталієм Сергійовичем, які б стали підставою для стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 15 000, 00 грн.;

- доказів на виконання п.4.1 та п. 4.2 Договору доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року- реєстр боржників (додаток № 1), у якому був би відповідач - ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес»(Код );

- документів з доказовою базою про наявність заборгованості та підтвердження оплати судового збору за позовом (по акту) на виконання вимог п. 2.4 Договору доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року;

- доказів передачі оригіналів документів передбачених п. 4.2 Договору доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року від ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ФОП Волчек Н. М., які долучено адвокатом Білим В.С. до позовної заяви на виконання вимог п. 4.3 Договору доручення №1 ВНМ ВІД 01.11.2023 року.

Крім того, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, малозначність справи в розумінні частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката 910000,00 грн.) є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг по оформленню апеляційної скарги, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 03.10.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст Експрес" № 01102024/1 від 01.10.2024 на рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2024 року у справі № 914/346/24 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.10.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" №СУ /34963-33056 від 11.10.2024 на рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2024 року у справі № 914/346/24 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Об`єднав розгляд апеляційних скарг ТзОВ "Торговий дім "Міст Експрес" № 01102024/1 від 01.10.2024 та ПрАТ "СК "УНІКА" № СУ /34963-33056 від 11.10.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2869/24 від 14.10.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2024 року у справі № 914/346/24.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторони у справі обізнані з порядком розгляду цієї справи шляхом направлення ухвал суду від 03.10.2024 та від 21.10.2024 про відкриття апеляційного провадження до електронного кабінету, зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

28.12.2022 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» та ТОВ «ТД «Міст експрес» уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом ЕР 212711099. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

24.11.2023 о 19:30 год в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 76 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "Renault", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , "Nissan", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та "Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Працівники Управління патрульної поліції в м.Києві склали протокол про адміністративне правопорушення №786514, вид ДТП: зіткнення. Пункт ПДР, що був порушений учасником ДТП: п.12.1. ПДР - Водій ТЗ (Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ) не врахув.безпеч.швид. руху, особл. вантажу, стан ТЗп.13.1. ПДР - Порушення безпечної дистанції, п.2.9.а. ПДР - Керування ТЗ особами в стані алк., нарк. чи ін. сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції. ст. КУПАП протоколу щодо учасника ДТП 1240000. Серія протоколу щодо учасника ДТП: ААД.Номер протоколу щодо учасника ДТП: 032679. Правопорушник: ОСОБА_1 . Власником транспортного засобу Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ) є ТОВ «ТД «Міст експрес».

Шевченківський районний суд м. Києва постановою від 14.12.2023 у справі 761/45342/23 (провадження № 3/761/9517/2023) визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Шевченківський районний суд м. Києва встановив, що відповідно до протоколів Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в м. Києві про адміністративне правопорушення від 24.11.2023 ОСОБА_1 24.11.2023 о 19:30 год в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 76, керуючи автомобілем "Renault", державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості та дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом "Nissan", державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснив зіткнення з транспортним засобом "Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_3 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постанова набрала законної сили.

Власникам Nissan (д.р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 та Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 внаслідок ДТП було завдано матеріальну шкоду.

На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_2 , власника автомобіля Nissan (д.р.н. НОМЕР_2 ) ПрАТ «СК «УНІКА» склало страховий акт №8/1. Відповідно до страхового акту/наказу №8/1 (договір страхування 212711059 від 28.12.2022) на момент ДТП застрахованим ТЗ RENAULT 4 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ТЗ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст Експрес") керував ОСОБА_1 ; потерпілим є власник або довіреністю ТЗ Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 ; місце настання страхової події: м. Київ, вул. Січових стрільців, 76; дата страхової полії 24.11.2023.

Висновком комісії згідно із страховим актом/наказом №8/1 на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок та вирішено виплатити ОСОБА_2 страхове відшкодування згідно з розрахунком у розмірі 121565,73 грн.

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» №30609 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11.12.2023, замовником якого є ПрАТ "СК "Уніка", вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 177865,73 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування: розмір страхового відшкодування в сумі 121565,73 грн = 177865,73 грн (вартість ТЗ на момент ДТП) - 53700,00 грн (залишкова вартість ТЗ після ДТП) - 2600,00 грн (франшиза).

Зокрема, визначення вартості відновлювального ремонту визначалося за такою формулою: CBP=CP + Cм + Сс = 49 790,00 + 27 331,23 + 207 846,65 = 284 967,88 грн., (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), де Ср - вартість ремонтних робіт, що складає 49 790,00 грн., См вартість необхідних для ремонту матеріалів, складає 27 331,23 грн. (з урахуванням ПДВ)., Сс - вартість складових, які підлягають заміні, становить 207 846,65 грн. (з урахуванням ПДВ). Усі вищезазначені дані взяті з калькуляції. Вартість 1 нормо-години робіт при цьому: малярні роботи 650 грн., ремонтні роботи 650 грн. (рекомендована вартість за даними Київського РВ СЕУ). Е3 коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7000.

Визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Визначення вартості (розміру) збитків здійснювалося за допомогою комбінування витратного та порівняльного підходів методом складання калькуляції вартості відновлювального ремонту (при цьому ціни матеріалів фарбування, запасних частин і складових визначалися за допомогою порівняльного підходу), а саме: СВРЗ + BTB = 139 475,23 + 0 = 139 475,23 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). C177 865,73 грн. СВР = 284 967,88 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Згідно п. 8.2 [6] УС 177 865,73 грн.

При цьому перелік всіх пошкоджень транспортного засобу зафіксовано у протоколі технічного огляду, що складений експертом (оцінювачем) Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» Мотрич С.Ю. та підписаним водієм транспортного засобу Nissan Almera ОСОБА_4 , який керував ТЗ на момент ДТП.

Відповідно до платіжної інструкції №0133353 від 28.12.2023 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" здійснило виплату власнику транспортного засобу Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 121565,73 грн. страхового відшкодування (призначення платежу: згідно з договором №700007/4440/0000197 від 28.12.2022).

На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_3 , власника автомобіля Hyundai (д.р.н. НОМЕР_3 ) ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт №8/2. Відповідно до страхового акту/наказу 8/2 (договір страхування 212711059 від 28.12.2022), на момент ДТП застрахованим ТЗ RENAULT 4 (реєстраційний номер номер НОМЕР_1 , власник ТЗ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міст Експрес") керував ОСОБА_1 ; потерпілим є власник або довіреністю ТЗ Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_3 ; місце настання страхової події: м. Київ, вул. Січових стрільців, 76; дата страхової полії 24.11.2023.

Висновком комісії згідно із страховим актом/наказом № 8/2 на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок та вирішено виплатити ОСОБА_3 страхове відшкодування згідно з розрахунком у розмірі 19516,54 грн.

Розрахунок страхового відшкодування: розмір страхового відшкодування в сумі 19516,54 грн = 22116,54 грн (вартість відновлювального ремонту) - 2600,00 грн. (франшиза).

Відповідно до платіжної інструкції №133277 від 28.12.2023 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" здійснило виплату власнику транспортного засобу Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_3 19516,54 грн.

З протоколу технічного огляду від 30.11.2023 транспортного засобу Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3 , видно, що автомобіль оглядався без розбірки. У протоколі технічного огляду також вказано, що в автомобілі можливі приховані дефекти, оскільки на момент огляду пошкодження були заклеєні поліетиленовою плівкою, знімати плівку відмовились. Вказаний протокол технічного огляду від 30.11.2023 підписаний лише власником (довіреною особою) ТЗ Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_3 .. Експертом (оцінювачем) зазначений протокол технічного огляду не підписаний.

Згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником транспортного засобу Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ) є ТОВ «ТД «Міст експрес».

У матеріалах справи відсутні докази незаконного заволодіння транспортним засобом.

ПрАТ «СК «УНІКА» вважає, що у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від особи відповідальної за завдані збитки компенсації в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Nissan (д.р.н. НОМЕР_4 ) та Hyundai (д.р.н. НОМЕР_3 ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.11.2023 в м. Київ. Однак, ні відповідач, ні його водій вимоги ст. 33. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виконали.

Вищевказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом.

При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції врахував таке.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про страхування", страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування", страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 16 Закону України "Про страхування", договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті Стаття 980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з:

1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);

3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позовною вимогою у цій справі є відшкодування страхової виплати в сумі 141082,27 грн (121565,73 грн + 19516,54 грн) позивачу - особі яка здійснила страхову виплату, страхувальником у порядку регресу на підставі ст. 22, 1166, 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком не дотриманням безпечної швидкості та дистанції водієм "Renault" у стані алкогольного сп`яніння, та який здійснив зіткнення з транспортним засобом "Nissan", який здійснив зіткнення з транспортним засобом "Hyundai".

З матеріалів справи видно, що на підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_2 , власника автомобіля Nissan (д.р.н. НОМЕР_2 ), полісу обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» склало страховий акт №8/1 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 121565,73 грн, які були перераховані згідно ПД №0133353 від 28.12.2023.

На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_3 , власника автомобіля Hyundai (д.р.н. НОМЕР_3 ), полісу обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт №8/2 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 19516,54 грн, які були перераховані згідно ПД №133277 від 28.12.2023.

Суд встановив, що на момент вчинення ДТП власником транспортного засобу Renault (д.р.н. НОМЕР_1 ) є ТзОВ «ТД «Міст експрес».

Матеріалами справи встановлено, що причиною настання 24.11.2023 ДТП стало не дотриманням безпечної швидкості та дистанції водієм "Renault" у стані алкогольного сп`яніння, та який здійснив зіткнення з транспортним засобом "Nissan", який здійснив зіткнення з транспортним засобом "Hyundai".

Як зазначалося вище, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №786514, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі 761/45342/23, за якими водія притягнено до відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з тих підстав, що останній керував автомобілем «Renault» в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого не дотримався безпечної швидкості та дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan», який здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai».

Власникам Nissan (д.р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 та Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 внаслідок ДТП було завдано матеріальну шкоду.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів констатує, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі 761/45342/23 набрала законної сили, отже, встановлені обставини у цій постанові не доказуються у цій справі № 914/346/24 та мають преюдиційне значення. Також, це спростовує доводи відповідача, що не зрозуміло якому саме ТЗ завдано шкоди.

З огляду на наведене, ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося з вимогою до особи відповідальної за завдані збитки про компенсацію в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Nissan (д.р.н. НОМЕР_4 ) та Hyundai (д.р.н. НОМЕР_3 ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.11.2023 в м. Київ.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Враховуючи норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором страхування, позивач отримав права кредитора до особи, яка завдала збитків.

Страхувальник реалізував своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до позивача, оскільки за договором страхування позивач надав згоду на прийняття обов`язку сторони боржника у деліктному зобов`язанні, якщо воно виникне.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (пункт 4 частини 1 статті 991 Цивільного кодексу України).

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (стаття 988 Цивільного кодексу України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі є суброгацією.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.04.2018р. у справі №910/8982/17.

Одним з вирішальних питань під час розгляду справи про відшкодування у порядку суброгації має бути, на підставі належних та допустимих доказів, встановлено відповідальну за збитки особу.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками (в тому числі їх розміром) є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Позивач як особа, яка вважає, що її право порушено, самостійно визначає докази, які, на її думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи покладений на господарський суд.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.02.2022р. у справі № 910/12472/18.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у частині відшкодуванні121565,73 грн

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що, виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом ЕР 212711099, від 28.12.2022, позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля Nissan у розмірі 121565,73 грн. Вказана обставина підтверджена страховим актом№8/1

Окрім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що перелік всіх пошкоджень транспортного засобу зафіксовано у протоколі технічного огляду, що складений експертом (оцінювачем) Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» Мотрич С.Ю. та підписаним водієм транспортного засобу Nissan Almera Поліщук О.С., який керував ТЗ на момент ДТП.

Отже, суд першої інстанції встановив причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та завданими збитками.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що оцінювач не мав повноважень надавати висновок щодо визначення вартості матеріального збитку, адже щодо розміру завданих збитків, як уже зазначалося, відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» №30609 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 11.12.2023, замовником якого є ПрАТ "СК "Уніка", вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 177865,73 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування: розмір страхового відшкодування в сумі 121565,73 грн = 177865,73 грн (вартість ТЗ на момент ДТП) - 53700,00 грн (залишкова вартість ТЗ після ДТП) - 2600,00 грн (франшиза).

Натомість, відповідач не надав суду інших доказів, які б спростовували суму завданих збитків. Також, у матеріалах справи відсутні будь-які інші висновки експертів, які б спростували суму завданих збитків, чи невідповідність проведеного огляду ТЗ іцінювачем.

Щодо доводів про взаємовиключність інформації про оцінку вартості (розміру) збитків наведена у зобов`язальній пропозиції та звіті № 30609, то такі твердження спростовуються наведеною у звіті інформацією, зокрема: визначення вартості відновлювального ремонту визначалося за такою формулою: CBP=CP + Cм + Сс = 49 790,00 + 27 331,23 + 207 846,65 = 284 967,88 грн., (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), де Ср - вартість ремонтних робіт, що складає 49 790,00 грн., См вартість необхідних для ремонту матеріалів, складає 27 331,23 грн. (з урахуванням ПДВ)., Сс - вартість складових, які підлягають заміні, становить 207 846,65 грн. (з урахуванням ПДВ). Усі вищезазначені дані взяті з калькуляції. Вартість 1 нормо-години робіт при цьому: малярні роботи 650 грн., ремонтні роботи 650 грн. (рекомендована вартість за даними Київського РВ СЕУ). Е3 коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7000.

Визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Визначення вартості (розміру) збитків здійснювалося за допомогою комбінування витратного та порівняльного підходів методом складання калькуляції вартості відновлювального ремонту (при цьому ціни матеріалів фарбування, запасних частин і складових визначалися за допомогою порівняльного підходу), а саме: СВРЗ + BTB = 139 475,23 + 0 = 139 475,23 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). C177 865,73 грн. СВР = 284 967,88 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Згідно п. 8.2 [6] УС 177 865,73 грн.

Отже, сума 177865,73 грн підтверджена вказаними розрахунками, та не спростована відповідачем чи матеріалами справи.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 19516,65 грн, які були сплачені позивачем потерпілій особі ОСОБА_3 власнику транспортного засобу Hyundai Tucson, д.н.з. номер НОМЕР_3 , суд першої інстанції дійшов законного висновку про те, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками не підтверджений матеріалами справи.

На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_3 , власника автомобіля Hyundai (д.р.н. НОМЕР_3 ), полісу обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт №8/2 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 19516,54 грн, які були перераховані згідно ПД №133277 від 28.12.2023.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що сам лише факт здійснення оплати в розмірі 19516,54 грн на підставі висновку комісії не свідчить про те, що внаслідок ДТП власнику транспортного засобу Hyundai Tucson було завдано матеріальної шкоди на суму у розмірі 19516,54 грн.

Адже, з протоколу технічного огляду від 30.11.2023 транспортного засобу Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3 , видно, що автомобіль оглядався без розбірки. У протоколі технічного огляду також вказано, що в автомобілі можливі приховані дефекти, оскільки на момент огляду пошкодження були заклеєні поліетиленовою плівкою, знімати плівку відмовились. Вказаний протокол технічного огляду від 30.11.2023 підписаний лише власником (довіреною особою) ТЗ Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_3 .. Експертом (оцінювачем) зазначений протокол технічного огляду не підписаний.

Натомість звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Hyundai Tucson чи інші докази, які б могли підтвердити те, що розмір фактично завданих збитків становить 19516,54 грн в матеріалах справи відсутні.

Тобто, з урахуванням вищенаведеного, позивач не довів належними доказами розмір фактично завданих збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Hyundai Tucson саме внаслідок ДТП.

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та обставини справи, суд першої інстанції дійшов законного висновку про те, що позов підлягає задоволенню у частині, стягнувши з відповідача суму в розмірі 121565,73 грн.

Також у матеріалах справи відсутні докази, що відповідач чи його водій виконали вимоги ст. 33. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Матеріали адміністративної справи не містять доказів незаконного заволодіння транспортним засобом,

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, дійшов обґрунтовано висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 121565,73 грн. є доведеними та підлягають задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. апеляційний суд ураховує таке.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч.1). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. (ч.2). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч.3).

Відповідно до частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

За приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд апеляційної інстанції констатує, що 01.11.2023 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (довіритель) та ФОП Волчек Наталією Миколаївною (повірений) укладено договір доручення №1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги, відповідно до умов якого (в редакції додаткової угоди № 1) Довіритель доручає, а Повірений зобов`язується від імені Довірителя, за власний рахунок чи рахунок Довірителя, вчинити юридичні дії щодо стягнення простроченої заборгованості з фізичних та юридичних осіб (далі - боржники), до яких Довіритель має право вимоги відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 2.2.1., що доповнений додатковою угодою № 1 до договору, з метою виконання обов`язків, передбачених договором, повірений має право залучати до виконання покладених на нього обов`язків про надання правової допомоги адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання на договірних засадах. При цьому Повірений зобов`язаний забезпечити дотримання професійних прав адвокатів, гарантій адвокатської діяльності та умов даного договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору доручення №1 ВНМ протягом двох тижнів з моменту підписання договору довіритель направляє повіреному перший реєстр боржників (додаток № 1). Подальші реєстри боржників передаються повіреному 5 та 25 числа кожного місяця, за наявності справ.

Пунктом 4.2. договору визначено, що протягом 5 календарних днів після передачі реєстру боржників, довіритель повинен надати повіреному завірені підписом та печаткою довірителя копії документів, що зазначені у цьому пункті.

02.11.2023 між Адвокатським бюро «Білий» в особі керуючого бюро адвоката Білого Віталія Сергійовича (Бюро) та Фізичною особою-підприємцем Волчек Наталією Миколаївною (Клієнт) укладено договір №2/231ю про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 4.1. договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до додатку №3 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023, клієнт доручає АБ «Адвокатське Бюро «Білий» в особі керуючого бюро адвоката Білого В.С. надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Клієнта за цивільним або господарським судочинством за таким переліком справ Клієнта по страховому акту №8/1 (страхувальник: ТзОВ «Міст Експрес», особа відповідальна за завданий збиток: ТзОВ «Міст експрес»).

Суд першої інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні докази у підтвердження передачі ПАТ «СК «Уніка» до ФОП Волчек Наталії Миколаївні матеріалів (реєстру) по боржнику ТзОВ «ТД «Міст Експрес» на виконання договору доручення №1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги, як це передбачено пунктом 4.1., 4.2., а відтак, підстави виконання цього договору ФОП Волчек Наталією Миколаївною по боржнику ТзОВ «ТД «Міст Експрес», а відповідно підставність передання матеріалів по цьому боржнику Адвокатському Бюро «Білий» з метою надання правової допомоги судом не встановлено.

Втім, в матеріалах справи міститься довіреність №783/4 від 20.12.2023, якою Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (Довіритель) уповноважує Білого Віталія Сергійовича представляти інтереси Довірителя, зокрема в судах загальної юрисдикції (зокрема, адміністративних судах), господарських судах, судах вищого рівня, проте доказів договірних відносин між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та адвокатом Білим Віталієм Сергійовичем, які б стали підставою для стягнення витрат на правову допомогу матеріали справи матеріали не містять.

Натомість, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» стверджує, що позивач подав до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» в межах цієї справи на суму 15000,00грн., умовами вищевказаних договорів підтверджується зобов`язання позивача з оплати цих витрат, а їх розмір співмірний зі складністю справи та часом, що витрачений адвокатом. Факт передачі справ засвідчується самим фактом звернення АБ «Білий» до суду, наданням копій матеріалів страхової справи, якими Бюро може володіти лише за умови їх надання повіреним (ФОП Волчек Наталія Миколаївна), оскільки АБ «Білий» у договірних відносинах з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» не перебуває, а сама взаємодія між Бюро та Страховиком здійснюється через повірену особу, яка і забезпечує Бюро наявними матеріалами страхової(их) справ, поясненнями у окремих питаннях діяльності Страховика(як в цілому так в межах окремої страхової справи) та забезпечує документами необхідними для реалізації прав Страховика.

Колегія суддів відхиляє ці доводи позивача та погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що належними доказами не підтверджується пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом цієї справи відповідно до вимог встановлених ч.1 ст.74 і ч.3 ст.129 ГПК України.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне і обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, тому оскаржуване рішення необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційні скарги без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржників відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційні скарги ТзОВ "Торговий дім "Міст Експрес" та ПрАТ "СК "УНІКА" на рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2024 року у справі №914/346/24 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 05.09.2024 у справі №914/346/24 залишити без змін.

3.Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг залишити за скаржниками.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя-доповідач Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

О.С. Скрипчук