ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3575/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дерік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд.6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре (65114, м. Одеса, вул. Левітана, буд.141, оф.16-Н)

за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд.44)

про стягнення 3 219 744, 49 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Коваль Н.Т. довіреність №14-73 від 17.05.2024;

від відповідача: Колесніков І.В. довіреність від 12.04.2021;

від третьої особи: не з`явився.

1. Історія справи.

16.08.2023 Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - АТ НАК Нафтогаз України), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре (далі ТОВ Калоре) про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 97 333,00 куб.м.

21 вересня 2023 до суду від АТ НАК Нафтогаз України надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ТОВ Калоре вартість безпідставно набутого майна у розмірі 3 219744 грн. 49 коп., яка була прийнята судом першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог АТ НАК Нафтогаз України зазначив, що Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 на АТ НАК Нафтогаз України покладено обов`язок постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії. Так, 05.10.2020 між АТ НАК Нафтогаз України (Постачальник) та ТОВ Калоре (Споживач), керуючись Положенням №867, був укладений Договір постачання природного газу №20/21-3137-ТЕ-23, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.01.2024, залишеним без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2024, позовну заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре про стягнення вартості безпідставно набутого майна у розмірі 3 129 744 грн 49 коп. задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вартість безпідставно набутого майна у розмірі 3129744 грн 49 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 48 296 грн 17 коп.

Суди встановили, що відповідач безпідставно здійснив відбір природного газу у період березень-квітень 2021 року в обсязі 97 333,00 куб.м.

Враховуючи, що у спірний період відповідач безпідставно набув природний раз з ресурсу АТ "Нафтогаз України" та спожив його в момент отримання, то такий природний газ не може бути повернений АТ "Нафтогаз України" в натурі, а відповідач має відшкодувати його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Суди погодилися з розрахунком позивача, згідно з яким вартість безпідставно отриманого ТОВ Калоре у період березень - квітень 2021 року природного газу становить 3 219 744 грн 49 коп., виходячи з ціни 27,5664 грн за тис.куб.м без ПДВ х 97 333,00 куб.м обсяг газу = 2 683 120 грн 41 коп. без ПДВ + 20% ПДВ 536 624 грн 08 коп.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 1.10.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 у справі №916/3575/23 в частині визначення розміру відшкодування вартості майна скасовано, справу №916/3575/23 в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Верховний суд зазначив, що у позовній заяві АТ Нафтогаз України вказав, що середній рівень цін на природній газ відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 та за результатами торгів природним газом становить 27 566,40 грн за тис.куб.м. без ПДВ. Саме на підставі цього показника позивач здійснив розрахунок вартості природного газу. Втім, судами під час ухвалення оскаржуваних судових рішень не враховано як заперечення відповідача щодо вартості ціни на природний газ, так і письмові пояснення АТ Нафтогаз України від 07.12.2023 щодо зазначення ціни на природний газ станом на 5.12.2023, тобто на момент вирішення спору по суті.

Таким чином, суд касаційної інстанції встановив, що судами попередніх інстанцій допущено порушення в цій частині застосування норми права, а саме частини другої статті 1213 ЦК України щодо визначення розміру ринкової вартості майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення, і яка підлягає стягненню з відповідача.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

За результатом автоматичного розподілу справ між суддями, справу №916/3575/23 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Щавинській Ю.М.

Ухвалою від 16.10.2024 суд прийняв справу №916/3575/23 до свого провадження та призначив підготовче засідання на "13" листопада 2024 р. о 11:30.

Вказаною ухвалою суд запропонував учасникам справи надати пояснення щодо вартості газу з урахуванням висновків Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 1.10.2024.

13.11.2024 до суду надійшли наступні документи: заява від представника відповідача з поясненнями щодо вартості природного газу та письмові пояснення від представника позивача.

13.11.2024 в судове засідання з`явилися представник позивача в режимі відеоконференції та представник відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явилась.

Протокольною ухвалою суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до "04" грудня 2024 р. о 14:30.

21.11.2024 до суду надійшло клопотання від представника позивача з письмовими поясненнями.

04.12.2024 в судове засідання з`явилися представник позивача в режимі відеоконференції та представник відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явилась.

Протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на "18" грудня 2024 р. о 12:30.

9.12.2024 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

18.12.2024 до суду надійшла заява з письмовими поясненнями від представника позивача.

18.12.2024 в судове засідання з`явився представник відповідача, який заявив клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження з метою проведення експертизи, а також клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з письмовими поясненнями.

Представник позивача до відеоконференції не зміг під`єднатися з технічних причин. Третя особа в судове засідання не з`явилась.

Протокольною ухвалою суд оголосив перерву в судовому засіданні до 23.12.2024 о 12:45, залишивши клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження на розгляді до наступного судового засідання.

23.12.2024 до суду від відповідача надійшла заява, у якій останній просить суд повернутися зі стадії розгляду справи №916/3575/23 по суті на стадію підготовчого провадження.

У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено.

У судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явилась.

У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

3. Позиція учасників справи.

Під час нового розгляду в частині визначення розміру відшкодування вартості майна позивач та відповідач надали суду письмові пояснення стосовно визначення вартості безпідставно отриманого майна природного газу.

3.1. Позиція Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Позивач зазначає, що ТОВ "Калоре" набуло природний газ у період опалювального сезону, тобто, у період, коли ціни на природний газ є підвищеними у зв`язку зі значним попитом на ринку.

У позовній заяві НАК "Нафтогаз України" було визначено вартість безпідставно набутого природного газу, виходячи із середнього рівня цін на природний газ за останній опалювальний сезон, який передував зверненню до суду, а саме, опалювальний сезон 2022/2023.

За таких обставин, стягнення з ТОВ "Калоре" вартості безпідставно набутого природнього газу за цінами опалювального сезону, за думкою позивача, є справедливим.

В той же час, враховуючи висновки Верховного Суду, НАК "Нафтогаз України" повідомляє, що відповідно до інформації щодо ціни природного газу станом на 17.12.2024, оприлюдненої на сайті ТОВ "Оператор ГТС України", середньозважена ціна природного газу становить 19 800,00 грн з ПДВ за тис. куб. м. Аналогічні відомості щодо ціни природного газу станом на 17.12.2024 оприлюднені на сайті Української енергетичної біржі.

При цьому, позивач зауважує, що такі відомості щодо ціни на природний газ не могли бути надані раніше, оскільки вони формуються станом на момент їх надання.

Крім того, НАК "Нафтогаз України" вважає безпідставними доводи ТОВ "Калоре", стосовно того, що ціна на природний газ повинна визначатись станом на 16.08.2023 (дата звернення з позовом), оскільки саме в цій частині (визначення ціни на природний газ) вказане рішення було скасоване, відтак, ціна на газ повинна визначатись станом на момент ухвалення рішення судом на новому розгляді.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре.

Договір постачання природного газу №20/21-3137-ТЕ-22 було укладено 05.10.2020 на умовах Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

За змістом розділу 4 договору № 20/21-3137-ТЕ-22 сторони узгодили, що ціна на природний газ (за 1000 куб.м.) за цим договором встановлюється відповідно до вимог Положення про ПСО та визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту АТ "НАК "Нафтогаз України", розміщеному на офіційному веб-сайті останнього.

Таким чином, фактично ціна на природний газ була законодавчо встановлена та не перебувала в залежності від волі позивача та відповідача. Ціна газу в кожному періоді поставки відповідала Прейскуранту на природний газ із ресурсів АТ "НАК "Нафтогаз України" на відповідний період. Прейскуранти були розміщені на офіційному сайті Позивача, перебували у публічному доступі та були обов`язковими для відповідача в силу вимог п. 4.3. договору навіть за відсутності підписаної між позивачем та відповідачем додаткової угоди щодо зміни ціни на певний період поставки природного газу (в даному випадку березень-квітень 2021).

Пунктом 4.4. договору унормовано, що загальна його вартість дорівнює вартості фактично використаного за ним природного газу (з урахуванням вартості послуг транспортування).

Згідно з п. 2.1. договору постачальник передає споживачу у жовтні 2020 квітні 2021 замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 350 тис.куб.м.

Згідно прейскурантів на природний газ із ресурсів АТ "НАК "Нафтогаз України", розміщених на офіційному сайті позивача в мережі Інтернет, ціна природного газу за 1000 куб.м. була встановлена (з урахуванням ПДВ): жовтень 2020 6 448,920 грн.; листопад 2020 6 450,444 грн.; грудень 2020 7 323,720 грн.; січень 2021 8 797,740 грн.; лютий 2021 8 209,380 грн.; березень 2021 7 535,724 грн.; квітень 2021 7 827,432 грн.

Відповідно абзацу другого п. 4.1. лдоговору до ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності).

Постановою НКРЕКП № 3013 від 24.12.2019 (Додаток 2) були затверджені тарифи (для ТОВ "Оператор ГТС України") для точок виходу з газотранспортної системи, що діяли, у т.ч., у жовтні 2020 року - квітні 2021 року на рівні 124,16 грн./1тис.куб.м. на добу без ПДВ (148,992 грн з ПДВ).

З огляду на викладене, ціна природного газу за 1000 куб.м., та обсягу, спожитого на підставі договору та на виконання його мети з боку ТОВ "Калоре" - для надання послуг з опалення населенню протягом періоду березень квітень 2021 становить (у т.ч. ПДВ): березень: 7 535,724 + 148,992 = 7 684,716 грн х 76,381 м3 = 586 966,30 грн; квітень: 7 827,432 + 148,992 = 7 976,424 грн х 20,952 м3 = 167 122,04 грн.

Відповідач протягом березня-квітня 2021 року спожив природний газ з ресурсу позивача, а тому його правовідносини відносно ціни газу в цей період регламентувалися умовами договору, а саме, передбачали прийняття та обов`язкове використання ціни природного газу, зазначеної в Прейскуранті.

Таким чином, відповідач вважає, що оплата природного газу має відбуватись за ціною, визначеною в прейскуранті позивача.

При цьому, визначення вартості природного газу (станом на 2022 рік) є неправомірним у зв`язку з невідповідністю приписам ч. 2 ст. 1213 ЦК України, за яким вартість безпідставно набутого майна визначається на момент розгляду судом справи.

У поясненнях від 13.11.2024 відповідач зазначив, що для визначення ринкової вартості майна, в цьому випадку, має застосовуватись ринкова ціна природного газу, що існувала на дату звернення АТ "НАК "Нафтогаз України" із позовом до суду тобто, як вбачається з матеріалів справи станом на 16.08.2023, якою є 12 496,48 грн за 1 000 м3 згідно з даними про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі, без ПДВ. Отже, вартість природного газу, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, становить 1 459 583,87 грн.

У поясненнях від 9.12.2024 відповідач зазначив, що згідно з даними про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі, ринкова вартість природного газу станом на 02.12.2024 (по всіх умовах оплати) становить 14 803,22 грн/тис. куб.м., без ПДВ, станом на період з 03.12.2024 по 08.12.2024 - залишається незмінною та становить 14 803,22 грн./тис. куб.м., без ПДВ. Вказана інформація щодо середньозваженої/ринкової ціни на природний газ знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті УЕБ в мережі Інтернет.

З урахуванням вищенаведеного, відповідач зазначає, що станом на 09.12.2024 вартість природного газу, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, становить 1 729 010,17 грн (14 803,22 грн (ціна газу за 1 тис.м3) х 97,333 м3 (обсяг газу) + 288 168,36 грн (20%).

4. Позиція суду.

Відповідно до ч.5 ст.310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Так, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 1.10.2024 у цій справі касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 у справі №916/3575/23 в частині визначення розміру відшкодування вартості майна скасовано, справу №916/3575/23 в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

При цьому, Верховний Суд зауважив, що в оскаржуваних судових рішеннях суди правомірно дійшли висновку про те, що відповідач безпідставно здійснив відбір природного газу у період березень-квітень 2021 року в обсязі 97 333,00 куб.м. та визначили відносини, які виникли між сторонами, як кондикційні, що регулюються главою 83 ЦК України.

Водночас, суд касаційної інстанції встановив, що судами попередніх інстанцій допущено порушення в цій частині норми права, а саме частини другої статті 1213 ЦК України щодо визначення розміру ринкової вартості майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення, і яка підлягає до стягнення з відповідача.

Верховний Суд також дійшов висновку про те, що з огляду на те, що позивачем заявлені вимоги про стягнення вартості безпідставно набутого майна відповідно до норм частини другої статті 1213 ЦК України, до предмету доказування у цій справі входять: 1) набуття відповідачем майна або його збереження за рахунок іншої особи (позивача); 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали; 3) неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, зокрема, внаслідок його знищення, загублення або передачі його набувачем третій особі тощо; 4) вартість (ринкова) майна, що визначена на момент розгляду судом справи.

Тобто, в даному випадку судом вже встановлена обставина, яка входить до предмету доказування, а саме обставина набуття відповідачем майна або його збереження за рахунок іншої особи (позивача); відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали; неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, зокрема, внаслідок його знищення, загублення або передачі його набувачем третій особі тощо.

Водночас, судом не була встановлена вартість (ринкова) майна, що визначена на момент розгляду судом справи.

Таким чином, предметом доведення та дослідження при новому розгляді справи

№916/3575/23 є вартість безпідставно набутого майна природного газу, яка має бути визначена судом.

Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

При цьому, суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі № 924/738/23, стосовно наступного: оскільки природний газ не може бути повернений в натурі, правомірним є відшкодовування вартості безпідставно набутого майна природного газу на підставі частини другої статті 1213 ЦК України. При цьому, Верховний Суд визнав обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення.

Справа № 924/738/23 є подібною за предметом спору (стягнення вартості безпідставно набутого майна природного газу), за підставою позову та за нормативно-правовим регулюванням правовідносин (статті 1212, 1213 ЦК України), у тому числі і обставинами та умовами застосування правових норм (набуття відповідачем природного газу без достатньої правової підстави).

Таким чином, суд доходить висновку про те, що, оскільки природний газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання та не може бути повернута в натурі, у даному випадку підлягає застосуванню ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

При цьому, суд вважає за необхідне для вирішення питання щодо вартості безпідставно набутого майна природного газу взяти до уваги взяти ціну майна на момент розгляду спору по суті та прийняття рішення у справі, тобто, на грудень 2024 року.

Як вказує позивач у справі, у випадку незастосування судом вартості безпідставно набутого природного газу, виходячи із середнього рівня цін на природний газ за останній опалювальний сезон, який передував зверненню до суду, а саме, опалювальний сезон 2022/2023, суд, на думку позивача, має застосувати середньозважену ціну природного газу - 19 800,00 грн з ПДВ за тис. куб. м., оприлюднену на сайті ТОВ "Оператор ГТС України" (т.7 а.с.112), та зазначає, що аналогічні відомості щодо ціни природного газу станом на 17.12.2024 оприлюднені на сайті Української енергетичної біржі, про що свідчить наданий скріншот (т.7 а.с.113).

Натомість, заперечуючи проти доводів позивача, відповідач зазначає, що у такому випадку має бути застосована ринкова ціна природного газу, що існувала на дату звернення АТ "НАК "Нафтогаз України" із позовом до суду тобто, як вбачається з матеріалів справи станом на 16.08.2023, якою є 12 496,48 грн за 1 000 м3 згідно з даними про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі, без ПДВ.

При цьому, у подальшому відповідач зазначив, що згідно з даними про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі, ринкова вартість природного газу станом на 02.12.2024 (по всіх умовах оплати) становить 14 803,22 грн/тис. куб.м., без ПДВ, станом на період з 03.12.2024 по 08.12.2024 - залишається незмінною та становить 14 803,22 грн./тис. куб.м., без ПДВ. Вказана інформація щодо середньозваженої/ринкової ціни на природний газ знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті УЕБ в мережі Інтернет. З урахуванням вищенаведеного, відповідач зазначає, що станом на 09.12.2024 вартість природного газу, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, становить 1 729 010,17 грн (14 803,22 грн (ціна газу за 1 тис.м3) х 97,333 м3 (обсяг газу) + 288 168,36 грн (20%).

Дослідивши надані сторонами пояснення та додані до них матеріали, суд погоджується з твердженнями відповідача щодо необхідності взяття за основу при розрахунку вартості безпідставно набутого майна середньозваженої ціни з огляду на наступне.

Як встановлено судом, як ціна на природний газ, що запропонована для розрахунку позивачем, так і ціна, що запропонована відповідачем, є цінами, що визначені Українською енергетичною біржою, яка використовує для визначення цін методику розрахунку котирувальних цін та інших показників торгівлі на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа".

Згідно з п.5.1 Методики, на основі котирувальних цін природного газу за напрямком «Природний газ» на умовах поставки в ВТТ ГТС України розраховуються середньозважені ціни місячного ресурсу природного газу. Під місячним ресурсом слід розуміти обсяги природного газу, щодо яких на Біржі укладаються угоди з купівлі-продажу природного газу з поставкою у певному календарному місяці у ВТТ ГТС України. Розрахунок середньозваженої ціни місячного ресурсу природного газу здійснюється окремо щодо кожного календарного місяця та не враховує інших базисів поставки, ніж в ВТТ ПС України.

Середньозважена ціна місячного ресурсу природного газу розраховується накопичувальним підсумком шляхом ділення загальної вартості (без урахування ПДВ) укладених на Біржі угод щодо купівлі-продажу відповідного місячного ресурсу на умовах поставки у віртуальній торговій точці газотранспортної системи України та з врахуванням всіх умов оплати (за передплатою та за післяплатою) на суму обсягів купівлі-продажу такого 7 місячного ресурсу за відповідними укладеними угодами протягом усього періоду його продажу, який визначається відповідно до пункту 5.3. Методики (п.5.2 Методики).

До розрахунків середньозважених цін місячних ресурсів природного газу не включаються результати торгів у секції «Природний газ - диференціали», «Стандартизовані продукти», «Закупівлі: імпорт, митний склад» за напрямком «Природний газ» (п.5.4 Методики).

Натомість, середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу, що фактично була запропонована для розрахунку позивачем, визначається на основі укладених біржових угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, за якими відбулася передача природного газу відповідно до Регламенту біржової торгівлі на короткостроковому ринку природного газу з використанням торгової платформи товарної біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа», Біржою розраховується середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу (п.6.1 Методики).

Середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу розраховується шляхом ділення загальної вартості (без урахування ПДВ) біржових угод за короткостроковими стандартизованими продуктами на умовах поставки в ВТТ ГТС України на суму обсягів таких біржових угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, окрім біржових угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, що не включаються до розрахунку відповідно до пункту 6.3. Методики. Протягом газової доби Біржою розраховується середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів після кожної торгової угоди за короткостроковими стандартизованими продуктами (п.6.2 Методики).

Відповідно до п.6.8 Методики у випадку, якщо з метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу відповідно пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, на відповідну газову добу на Біржі відсутня (не сформована) інформація для розрахунку таких показників, застосовується остання доступна інформація, що визначена (сформована) на газову добу, коли визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу відповідно пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи було можливим.

Тобто, як вбачається з Методики, зазначена ціна є такою, що використовується оператором ГТС в якості маржинальної ціни газу, яка розраховується відповідно до пунктів 9 та 14 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи з використанням інформації про операції, що відбулися на торговій платформі ТОВ "Українська енергетична біржа", про що свідчить скріншот з сайту ТОВ "Оператор ГТС України", наявний у матеріалах справи (т.7 а.с.112).

З огляду на мету та засади визначення як маржинальної ціни (за газову добу), так і середньозваженої ціни (за певний календарний місяць), остання, на думку суду, є такою, що має бути використана для визначення ринкової вартості майна на момент розгляду судом справи.

Крім того, суд звертає увагу, що, як вбачається з позовної заяви, при визначенні початкової ціни позову позивачем також для розрахунку ціни однією із складових була взята саме середньозважена ціна за всіма умовами оплати станом на листопад 2022.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що вартість безпідставно набутого майна природного газу становить 1 729 010,17 грн (14 803,22 грн (ціна газу за 1 тис.м3) х 97,333 м3 (обсяг газу) + 288 168,36 грн (20%), з огляду на що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом при новому розгляді справи на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог з урахуванням витрат з судового збору на касаційне та апеляційне оскарження.

Згідно з п.11 ст.129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре (65114, м. Одеса, вул. Левітана, буд.141, оф.16-Н, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд.6, ) вартість безпідставно набутого майна природного газу у сумі 1 729 010 /один мільйон сімсот двадцять дев`ять тисяч десять/ грн 17 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Стягнути з Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд.6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Калоре (65114, м. Одеса, вул. Левітана, буд.141, оф.16-Н, ) судовий збір у сумі 36 676 /тридцять шість тисяч шістсот сімдесят шість/ грн 01 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02 січня 2025 р.

Суддя Ю.М. Щавинська