ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2024 року Справа № 915/1576/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДНИЙ СВІТ ПІВДЕНЬ», вул. 12 Поздовжня, буд. 84, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54028 ()

до відповідача держави Російська Федерація, просп. Повітрофлотський, буд. 27, м. Київ, 03049

про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 14 928 477, 00 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОДНИЙ СВІТ ПІВДЕНЬ» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача держави Російська Федерація матеріальну шкоду в розмірі 14 902 677, 00 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати на проведення експертних досліджень в розмірі 25 800, 00 грн.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

ТОВ «ВОДНИЙ СВІТ ПІВДЕНЬ» є суборендарем частини складських приміщень, а саме 500 кв.м., розташованих за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Новозаводська, будинок 21-А, які використовує для ведення господарської діяльності, відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення № б/н від 01.10.2021 року, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «КІВІТ ПЛЮС». ТОВ «КІВІТ ПЛЮС» є основним орендарем об`єкту нерухомості відповідно до умов договору оренди № 11 від 21.01.2021 року, укладеного між ТОВ «КІВІТ ПЛЮС» та власником об`єкту нерухомості іноземною компанією «ДКМ МЕРЧАНТС ІНК.».

Позивач, здійснюючи свою господарську діяльність, був власником товарно-матеріальних цінностей, що знаходились в суборендованих ним складських приміщеннях об`єкту нерухомості.

Позивач зазначає про завдання матеріальної шкоди в розмірі 14 902 677, 00 грн. внаслідок знищення об`єкта нерухомості, власником якого є іноземна компанія «ДКМ МЕРЧАНТС ІНК.», що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Новозаводська, будинок 21-А, та, як наслідок, належного позивачу майна (товарно-матеріальних цінностей, які знаходились у вказаному приміщенні), у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації (внаслідок ракетного обстрілу ЗС РФ цивільної інфраструктури Інгульського району м. Миколаєва 21.07.2022).

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст. 41, 42 Конституції України, ст. 3, 42, 55, 133 ГК України, ст. 15, 16, 22, 84, 317, 386, 1166, 1192 ЦК України, ст. 49, 76, 79 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст. 5, 7 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02.12.2004, Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022, Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-12/1 від 24.03.2022, Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні», ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, п. 1, 3 Гаазької конвенції Про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та судовою практикою.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ГПК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У спорах про відшкодування шкоди, завданої державою/іноземною державою (органом державної влади, їх посадовою особою або службовою особою/органом державної влади, їх посадовою особою або службовою особою іноземної держави) відповідачем є відповідна держава як учасник цивільних правовідносин, як правило, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав.

Держава Україна, як і іноземна держава бере участь у справі у спорах про відшкодування шкоди, завданої державою (іноземною державою) як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

А тому у спорах про відшкодування шкоди, завданої державою (іноземною державою) на позивача, відповідно до вимог пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, покладено обов`язок зазначити, окрім безпосередньо держави, яка за його ствердженням завдала йому шкоди, також орган (органи) відповідної держави, якого (яких) позивач зазначає порушником своїх прав (постанова КГС ВС від 06.11.2023 у справі № 910/5699/23).

Однак, всупереч наведеному, позивач при зверненні до суду з даним позовом про стягнення майнової шкоди визначив відповідачем Російську Федерацію без зазначення відповідного органу (-ів) відповідної держави, якого (яких) позивач зазначає порушником своїх прав. Отже, позивачу слід правильно визначити відповідача у справі.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити:

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Всупереч викладеному позивачем не зазначено про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, судом встановлено, що до позовної заяви додано документи, складені іноземною мовою (російською). Враховуючи викладене, позивачу слід подати суду нотаріально засвідчений переклад на українську мову документів, долучених до позовної заяви та складених на іноземній мові.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

До повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - постанову Верховної Ради України «Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» від 19.12.1992 шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу Російської Федерації.

У зв`язку з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», за зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно листа Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» з 24.02.2022 року припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією.

Міністерство юстиції України листом № 91935//12.1.1 від 06.10.2022 року щодо вручення судових документів резидентам російської федерації в порядку ст. 8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією МЗС України (лист № 71/14-500-77469 від 03.10.2022) 24.02.2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам Російської Федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. № 100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022).

Позивачем не подано суду належних доказів на підтвердження надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, суд зазначає, що дійсно з 24.02.2022 розірвані дипломатичні відносини України з РФ та з 25.02.2022 припинений обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з РФ. Разом з тим суд зазначає, що дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи є необхідною і важливою умовою для забезпечення та реалізації завдань та принципів правосуддя, у зв`язку з чим процесуальний обов`язок позивача щодо направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу є невід`ємною частиною процесуального механізму та не може бути скасовано в умовах можливості вжиття інших заходів на виконання норм процесуального закону.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості направити позовну заяву з додатками та відповідним перекладом на адресу посольств відповідача у інших державах, на свій вибір, або іншим шляхом (ухвала ПАГС від 16.12.2024 у справі № 911/2793/23; ухвали ПЗАГС від 12.12.2024 у справі № 916/758/24, від 11.12.2024 у справі № 916/3243/24).

Отже, позивач має надати докази направлення копії позовної заяви з додатками разом з її офіційним нотаріально засвідченим перекладом на російську мову на поштову адресу посольства Російської Федерації у будь-якій країні, зручній для вручення (направлення) документів, надавши суду докази знаходження відповідного (-их) посольства Російської Федерації у іноземній країні з зазначенням наявності / відсутності адреси електронної пошти, на яку можна здійснити відправлення документів.

Відповідно абз. 1, 2 ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення поданої позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 6, 42, 162, 164, 172, 174, 232 - 235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 15977/24 від 18.12.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДНИЙ СВІТ ПІВДЕНЬ» до відповідача держави Російської Федерації про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 14 928 477,00 грн. залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу наслідки усунення недоліків:

якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу (ч. 3 ст. 174 ГПК України);

якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

На вебсторінці господарського суду Миколаївської області на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Ухвалу підписано 23.12.2024

Суддя Е.М. Олейняш