ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.12.2024 Справа № 905/714/24

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Заступника керівника Бахмутської окружної прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області, код 25707002, в інтересах держави в особі Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, м. Торецьк, код 44272449,

до відповідача 1: Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька, м. Торецьк Донецької області, код 01990418,

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвінд", м. Київ, код 43871582

про визнання недійсним договору в частині та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Бахмутської окружної прокуратури Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою в інтересах держави в особі Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька та Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвінд", в якій просить суд визнати недійсним пункт 1.1 розділу 3 договору № 206HW/2023 від 03.08.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Центральна міська лікарня" м. Торецька та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харвінд" в частині включення до ціни договору суми податку на додану вартість у розмірі 45 794,39 грн, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвінд" на користь Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області безпідставно сплачені грошові кошти в розмірі 45 794,39 грн.

Як зазначає прокурор, договір № 206HW/2023 у спірній частині укладено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки закупівля поставленого 2-відповідачем товару, який віднесено до Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 р. № 1447, не підлягала оподаткуванню ПДВ, як передбачено п.п. 3 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. Всупереч зазначеній нормі до ціни договору було включено ПДВ у сумі 45 794,39 грн, що зумовлює, за твердженням прокурора, існування підстав для визнання такого договору недійсним у частині включення ПДВ до загальної ціни договору та, як наслідок, для повернення продавцем на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутих коштів у сумі ПДВ.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 13.05.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/714/24, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

З метою повідомлення учасників справи про розгляд даної справи, судом копію ухвали суду від 13.05.2024 було направлено прокуратурі, позивачу та відповідачам до їх особистих електронних кабінетів в системі "Електронний суд".

Згідно довідок про доставку електронного листа ухвала суду від 13.05.2024 в електронному вигляді була доставлено до електронних кабінетів учасників справи 13.05.2024 о 17:27 год.

Таким чином, суд дійшов висновку, що учасники справи були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачі у встановлений строк відзиву на позов не надали, а відтак не скористались наданими їм процесуальними правами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що у період з 01.07.2024 по 31.07.2024 суддя Лобода Т.О., в провадженні якої знаходиться дана справа, перебувала у щорічній відпустці. Крім того, в м. Харкові, де розташований суд постійно оголошуються повітряні тривоги та тривають обстріли міста.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи здійснений судом понад встановлені строки, однак у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

24.05.2023 Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області (далі - Торецька військова адміністрація, позивач) звернулась з листом № 1072/02-1.11 до Сумської міської ради з проханням про надання фінансової допомоги цільової у сумі 700 000,00 грн, направленої на придбання медичного обладнання для Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька (далі - КНП "ЦМЛ", відповідач 1), а саме обладнання для проведення ультразвукової діагностики.

У подальшому, між Торецькою військовою адміністрацією та Сумською міською радою укладено договір про передачу міжбюджетного трансферту № 281/24-23 від 31.05.2023, предметом якого є передача у 2023 році Сумською міською радою з бюджету Сумської міської територіальної громади Торецькій міській військовій адміністрації міжбюджетного трансферту у вигляді іншої субвенції в сумі 700 000,00 грн шляхом передачі коштів із загального фонду до бюджету розвитку (спеціального фонду) для КНП "ЦМЛ" на придбання медичного обладнання, а саме двох одиниць апаратів УЗД (п. 1.1 Договору). Відповідно до положень п. 2.1 Договору № 281/24-23 від 31.05.2023 передача коштів здійснюється через головного розпорядника бюджетних коштів - Управління охорони здоров`я Сумської міської ради.

Відповідач 1 16.06.2023 направив лист № 338 на адресу Торецької військової адміністрації з проханням внести зміни до цільової Програми покращення надання медичних послуг, які надає Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська лікарня" м. Торецька населенню Торецької міської територіальної громади на 2022-2024 роки, затвердженої розпорядженням начальника Торецької міської військової адміністрації від 02.03.2022 № 112 р, а саме: в пункт "Придбання обладнання для виконання консультативної та діагностичної спеціалізованої медичної допомоги» додати рядок "Бюджет інших міських територіальних громад", 2023 рік, сума 700 тис грн, значення показника "2".

16.06.2023 розпорядженням начальника Торецької міської військової адміністрації № 133 р внесені зміни до розпорядження начальника адміністрації від 23.12.2022 № 185 р "Про бюджет Торецької міської територіальної громади на 2023 рік", яким внесені відповідні зміни.

Так, згідно з додатком 1 до розпорядження № 133 р "Доходи бюджету Торецької міської територіальної громади на 2023 рік", в рядках за кодами 400000000 "Офіційні трансферти", 410000000 "Від органів управління", 41050000 "Субвенції з місцевих бюджетів іншим місцевим бюджетам", 41053900 "Інші субвенції з місцевого бюджету" зазначена сума 700 000 грн у стовпці "Спеціальний фонд" - у тому числі бюджет розвитку.

Разом з тим, у додатку 4 до вказаного вище розпорядження "Міжбюджетні трансферти на 2023 рік" (розділ 1 "Показники міжбюджетних трансфертів з інших бюджетів") передбачено трансферти до спеціального фонду бюджету, а саме за кодом визначено надходження з бюджету Сумської міської територіальної громади у сумі 700 000 грн для КНП "Центральна міська лікарня" м. Торецьк на придбання медичного обладнання - двох одиниць апаратів УЗД.

У п. 2.1 пояснювальної записки до розпорядження начальника Торецької міської військової адміністрації № 133 р зазначено, що за рахунок вищевказаного міжбюджетного трансферту видатки збільшені за спеціальним фондом, у тому числі за рахунок субвенції з бюджету Сумської міської територіальної громади придбання двох одиниць апаратів УЗД для КНП "Центральна міська лікарня" м. Торецьк - 700 000 грн. Головний розпорядник коштів - Торецька міська військова адміністрація.

Прокурором до матеріалів справи надано роздруківку інформації, розміщеної на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів (https://spending.gov.ua), з якої вбачається, що 26.06.2023 Управлінням охорони здоров`я Сумської міської ради () на розрахунковий рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (Донецьке ГУК/Торецька МТГ/41053900, ) перераховано 700 000,00 грн. В призначенні платежу зазначено, зокрема: інша субв. з бюдж. Сумс. МТГ на придб. мед. обладн. для КНП "ЦМЛ" (м.Торецьк).

03 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харвінд" (постачальник, відповідач 2) та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна міська лікарня" м. Торецька (покупець) укладено договір про закупівлю № 206HW/2023 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар: код товару згідно ДК 021:2015: 331100000-4 Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини; код товару згідно НК024:2019:40761 Загальноприйнята ультразвукова система візуалізацїї (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти такий товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку, строки й на умовах, визначених цим Договором. Найменування Товару, його одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість зазначаються в Специфікаціях (Додатках) до Договору, які є його невід`ємною частиною.

Загальна ціна договору становить 700 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 7% 45 794,39 грн, та включає в себе ціну товару, вартість транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, доставки до місцезнаходження покупця, усі витрати, податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені постачальником. Постачальник не має право вимагати від Покупця будь-яких інших додаткових виплат не передбачених договором. Ціни, зазначені в цьому Договорі, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених законодавством (розділ 3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору покупець здійснює оплату в розмірі 100% від загальної вартості товару протягом 30 календарних днів після поставки товару.

За умовами п. 4.2 Договору оплата по Договору здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника після фактичного надходження коштів на розрахунковий рахунок покупця.

Згідно з п. 4.3 Договору зобов`язання сторін Договору виникають лише в межах фактично виділених асигнувань.

Пунктами 5.1-5.5 Договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється постачальником не пізніше, ніж 31 грудня 2023 року. Датою Поставки є дата підписання покупцем видаткової накладної. Місце поставки товару: Україна, 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Центральна, буд.55. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника та включена в ціну цього Договору. Постачальник несе відповідальність за збереження цілісності та якості товару при транспортуванні. Право власності на товар і ризик випадково знищення/пошкодження товару переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2023 року, але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1 Договору).

Суд зазначає, що Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності.

03.08.2023 сторонами підписано до Договору Специфікацію, якою, зокрема погоджено найменування, кількість та ціну товару, а саме Система ультразвукова діагностична Z50 в кількості 1 шт, загальною вартістю з ПДВ 350 000,00 грн, та система ультразвукова діагностична DP-50 укомплектованої датчиком 65С15ЕА в кількості 1 шт, загальною вартістю з ПДВ 350 000,00 грн,

Також п. 2 Специфікації до Договору сторони погодили, що покупець сплачує вартість обладнання 700 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 7% 45 794,39 грн.

Відповідно до п. 3 Специфікації до Договору код товару згідно ДК 021:2015: 331100000-4 Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини; код товару згідно НК024:2019:40761 Загальноприйнята ультразвукова система візуалізацїї.

На виконання умов Договору ТОВ "Харвінд" 08.08.2023 поставило Комунальному некомерційному підприємству "Центральна міська лікарня" м. Торецька систему ультразвукову діагностичну Z50 та систему ультразвукову діагностичну DP-50 укомплектовану датчиком 65С15ЕА загальною вартістю 700 000,00 грн, у тому числі ПДВ 45 794,39 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи додано копію видаткової накладної № 3096 від 08.08.2023.

18.08.2023 Комунальним некомерційним підприємством "Центральна міська лікарня" м. Торецька сплачено за Договором ТОВ "Харвінд" грошові кошти в загальній сумі 700 000,00 грн двома платежами по 350 000,00 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи додано роздруківку з Єдиного вебпорталу використання публічних коштів (https://spending.gov.ua).

Як стверджує прокурор, положення п. 1.1 розділу 3 Договору суперечать п.п. 3 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а тому наявні підстави для визнання недійсним Договору в частині включення ПДВ до вартості товару, а безпідставно сплачені кошти в якості податку на додану вартість мають бути повернуті, оскільки безпідставно отримані відповідачем 2.

Бахмутська окружна прокуратура в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернулась до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька з листом №50-3292вих-23 від 26.09.2023, в якому просила, зокрема, надати інформацію про виконання умов договору продавцем щодо поставки товару (з наданням копій підтверджуючих документів), інформацію про підстави включення до ціни договору ПДВ та про вжиття лікарнею заходів із захисту та поновлення своїх прав та законних інтересів, стягнення безпідставно сплачених коштів, а також якщо такі заходи не вживались, то зазначити причини.

У відповідь Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська лікарня" м. Торецька листом від 06.10.2023 за №991 повідомило, зокрема, що закупівля системи ультразвукової діагностики за договором від 03.08.2023 №206HW/2023 не підпадає під дію пункту 3 підрозділу 2 абзацу 32 розділу ХХ Податкового кодексу України, а тому вважає включення ПДВ до ціни товару є правочинним.

Бахмутська окружна прокуратура в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернулась до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області з листом №50-658вих-24 від 14.03.2024, в якому просила, зокрема, надати інформацію про вжиття лікарнею або Торецькою міською військовою адміністрацією заходів із захисту та поновлення своїх прав та законних інтересів, стягнення безпідставно сплачених коштів, у тому числі пред`явлення позову до суду, а також якщо такі заходи не вживались, то зазначити причини.

У відповідь Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області листом від 21.03.2024 за №845/02-1.15 повідомила, зокрема, що вважає, що включення ПДВ до ціни договору від 03.08.2023 №206HW/2023 про закупівлю систем УЗД є правомірним та вважає, що відсутні умови для відшкодування сплаченого ПДВ за вказаним договором і, як наслідок, відсутні підстави для захисту прав та законних інтересів держави та громади.

Бахмутська окружна прокуратура в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернулась до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області з повідомленням про представництво інтересів держави в суді вих.№50-1290вих-24 від 07.05.2024, в якому повідомила про підготовку та направлення в найкоротший строк прокуратурою позовної заяви до суду в інтересах держави в особі Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька та ТОВ "Харвінд" про визнання недійсним договору в частині та стягнення безпідставно сплаченого ПДВ в сумі 45 794,39 грн.

Як встановив судом, джерелом фінансування за спірним договором є кошти місцевого бюджету, головним розпорядником коштів є Торецька міська військова адміністрація.

Таким чином, саме Торецька міська військова адміністрація як орган, що уповноважений державою на здійснення контролю за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечення ефективного і цільового використання бюджетних коштів, є органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим прокурором обґрунтовано визначено позивача у даній справі.

З огляду на викладене, на виконання частин 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України та частин 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви здійснив всі необхідні дії: обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Торецькою міською військовою адміністрацією Бахмутського району Донецької області, яка не вжила заходів по визнанню недійсним п. 1.1 спірного договору та повернення безпідставно отриманих бюджетних коштів, про що повідомила прокуратуру відповідним листом; зазначив, що незаконне включення у спірному договорі до вартості товару податку на додану вартість призвело до протиправного витрачання бюджетних коштів, чим обґрунтував порушення інтересів територіальної громади.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора до суду та необхідність розгляду по суті заявлених вимог.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

В статті 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з положеннями статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписи частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин 1, 3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

Податковий кодекс України (ПКУ) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

За своєю правовою природою ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Підпунктом 194.1.1 пункту 194.1 статті 194 Податкового кодексу України передбачено, що податок на додану вартість становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

База оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктами 30.1-30.4, 30.9 статті 30 Податкового кодексу України унормовано, що податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пунктами 30.1-30.4 статті 30 Податкового кодексу України передбачено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору (пункт 30.09 статті 30 Податкового кодексу України).

17.03.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 року № 2120-ІХ, яким було внесено зміни, зокрема, до Розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України, та відповідними змінами до пункту 32 підрозділу 2 вказаного Розділу передбачено режим звільнення від оподаткування ПДВ операцій з ввезення та постачання на митній території України окремих товарів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України лікарських засобів та медичних виробів відповідно до підпункту "в" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, що призначені для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 32 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію та постачання на митній території України лікарських засобів та медичних виробів без державної реєстрації та дозвільних документів щодо можливості ввезення на митну територію України, що призначені для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком та в обсягах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 р. № 1447 затверджено Перелік лікарських засобів та медичних виробів, що ввозяться та постачаються на митну територію України під час воєнного стану, до якого, зокрема, входить апарат ультразвукової діагностики.

З листа Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області вих. № 845/02-1.15 від 21.03.2023 вбачається, що відповідач 1 є опорним розвинутим закладом охорони здоров`я із потужною лікувальною базою і професіональним персоналом , що надає послуги другого (спеціалізованого) рівня мирному населенню та військовослужбовцям, які захищають нашу державу.

В позовній заяві прокурор зазначає, що за інформацією, наданою ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області у листі № 6427/402-2023 від 07.12.2023 у відповідь на запит прокуратури № 504069вих-23 від 10.11.2023, до чергової частини відділення поліції надходять повідомлення та заяви, які свідчать про надання КНП "Центральна міська лікарня" м. Торецька медичної допомоги фізичним особам, які зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, та реєструються в журналі єдиного обліку, відповідно до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 № 100.

З наданого до матеріалів справи витягу з журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області вбачається, що інформація надана за період 2022-2023 роки. Так, у вказаний період до ЦМЛ м. Торецьк відбувалась госпіталізація мирних жителів з пораненнями, отриманими внаслідок обстрілів території України з боку військових РФ.

Найбільше звернень зафіксовано у травні, червні, вересні 2022 року, потім зменшилась кількість таких пацієнтів, одночасно з лютого 2023 року почалось зростання кількості постраждалих та в 2023 році найбільша кількість була зафіксована в травні червні 2023 року, при цьому звернення щодо виділення коштів було здійснено в травні 2023 року.

Суд також зазначає, що м. Торецьк розташовано в безпосередній близькості до лінії фронту, що свідчить про те, що в даній лікарні отримують медичні послуги фізичні особи, які зазнали травм та поранень внаслідок ведення Російською Федерацією бойових дій на території України, зокрема, фізичні особи, щодо яких неможливо надати інформацію про їх кількість та час перебування.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що закупівля спірних апаратів УЗД для КНП "Центральна міська лікарня" м. Торецька мала бути здійснена за ціною без включення до її складу податку на додану вартість.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та вищевказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про помилковість посилання прокурора на підпункту 3 пункту 32 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки матеріали справи не містять жодного підтвердження, що предметом спірного договору були апарати ультразвукової діагностики без державної реєстрації та дозвільних документів.

Суд зазначає, що спірна закупівля мала бути здійснена за ціною без урахування податку на додану вартість в її складі відповідно до підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Отже, пункт 1.1 розділу 3 договору про закупівлю № 206HW/2023 від 03.08.2023 в частині включення суми ПДВ до ціни товару суперечить вказаній нормі, а тому підлягає визнанню недійсним.

Суд також виходить з того, що приписи статті 217 ЦК України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Зокрема, у випадку, що розглядається, можна припустити наявність Договору і без включення до нього умови щодо ПДВ.

Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від якого Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не знайшов підстав відступити (справа № 910/12764/20, постанова від 03.12.2021).

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

Зокрема, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Наведеного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

Відповідач 2 отримав від відповідача 1 суму ПДВ при тому, що відповідний товар був звільнений від оподаткування ПДВ, тому суд дійшов до висновку, що неповернення відповідачем позивачеві суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача на суму 45 794,39 грн поза підставою, передбаченою законом.

З огляду на викладене, вимоги прокурора про стягнення з 2-відповідача 45 794,39 грн безпідставно збережених коштів, сплачених позивачем як ПДВ, від сплати якого позивач був звільнений на підставі прямої вказівки закону, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольняє заявлені позовні вимоги, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору покладаються : в частині вимог щодо недійсності умов договору на обох відповідачів у рівних частинах, в частині вимог про стягнення безпідставно сплачених коштів на відповідача-2.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним пункт 1.1. розділу 3 договору № 206HW/2023 від 03.08.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Центральна міська лікарня" м. Торецька, код 01990418, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харвінд", код 43871582, в частині включення до ціни договору суми податку на додану вартість у сумі 45 794,39 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвінд" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, літ. А, офіс, код 43871582) на користь Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк (з), вул. Маяковського, буд. 24 А, код 44272449) безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 45 794,39 грн.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька (85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Центральна, буд. 55, код 01990418) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6, код 25707002) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвінд" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, літ. А, офіс, код 43871582) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6, код 25707002) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2024.

Суддя Т. О. Лобода