ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 Справа № 914/2233/24

За позовною заявою: Приватного підприємства КАПІТАЛПРОМБУД, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КЕРАМБУД, с.Галичани Городоцького району Львівської області

про: стягнення 1479593,75 грн заборгованості за договором про надання послуг №01/09-21 від 24.09.2024

Суддя Ділай У.І.

Секретар О.Старостенко

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024, справу №914/2233/24 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 18.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.10.2024.

Ухвалою від 08.10.2024 відкладено підготовче засідання на 14.11.2024.

Ухвалою від 03.12.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.12.2024.

Позивач в судове засідання від 19.12.2024 явку повноважного представника не забезпечив, однак направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Також в заяві зазначено про підтримання позовних вимог.

У судове засідання від 19.12.2024 відповідач повторно явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Про розгляд цієї справи відповідач повідомлений в електронний кабінет.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

У процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між Приватним підприємством «Капіталпромбуд» (надалі позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРАМБУД» (надалі відповідач, замовник) було укладено договір про надання послуг №01/09-21 від 24 вересня 2021 року, відповідно до п.1.1. якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги за допомогою спеціальної техніки згідно Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до п.3.1. договору, тариф формується із ціни однієї години Спецтехніки і визначається за взаємною згодою сторін і фіксується у додатку №1 до цього договору. Тарифи, зазначені в додатку № 1 вказуються з урахуванням ПДВ 20 %.

Згідно з п.3.3. договору, у випадку зміни тарифів на запчастини для спецтехніки, зміни законодавства і т.д., сторони вносять зміни до Додатку №1. Виконавець повинен повідомити замовника про необхідність внесення змін до договору не пізніше, ніж за 3 робочі дні до набрання чинності новими тарифами на послуги Спецтехніки.

Відповідно до п.3.4. договору, оплату послуг замовник здійснює у такий спосіб: не менш ніж за 2 календарних дні до початку надання послуг, замовник перераховує вартість перебазування спецтехніки на місце надання послуг та передоплату (авансову оплату) за надані послуги в розмірі визначеному у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.5. договору, остаточний розрахунок здійснюється протягом 5 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт (наданих послуг), і пред`явлення рахунку-фактури.

Згідно з п.3.7. договору, по завершенню робіт (наданих послуг) у звітному періоді виконавець надає замовникові два екземпляри акту, який останній зобов`язаний на протязі п`яти перших робочих днів після його одержання, підписати, і один екземпляр акту повернути виконавцеві. У випадку наявності у замовника заперечень з приводу об`єму робіт, обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному періоді, замовник зобов`язаний у той же строк, у письмовій формі надати виконавцеві свої обґрунтовані заперечення.

Відповідно до п.4.2.4. договору, замовник зобов`язаний прийняти та оплатити послуги на умовах і в порядку, передбаченому цим договором і заявкою.

Як зазначено в позові позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 1 039 236,00 грн. На підтвердження долучено підписані між сторонами акти надання послуг: №1 від 31 жовтня 2021 року, №2 від 15 грудня 2021 року, №3 від 31 січня 2022 року, №4 від 23 лютого 2022 року.

Однак, отриманих послуг відповідач не оплатив.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу за отримані послуги. Відтак, позивач подав позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з ТОВ «КЕРАМБУД» 1 039 236,00 грн основного боргу.

Крім того, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) позивач нарахував 361 347,34 грн інфляційних втрат, 79 010,41 грн 3% річних.

Відповідач відзиву не подав та проти позову не заперечив.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджено матеріалами справи, сторони уклали договір про надання послуг №01/09-21 від 24 вересня 2021 року, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто (ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.1.1 договору позивач зобов`язався надавати послуги на умовах договору, а відповідач, згідно із п.4.2.4 договору, прийняти та оплатити послуги на умовах і в порядку, передбаченому договором.

Позивач свої зобов`язання щодо надання послуг в повному об`ємі за спірним договором виконав повністю.

Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду. Проти дійсності в повному об`ємі наданих послуг відповідач не заперечив, при цьому, оплату за отримані послуги не здійснював. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача про неотримання повністю/частково послуг за договором.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов`язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов`язання.

Отже, при пред`явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов`язання, він звільняється від обов`язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов`язання лежить на боржникові.

Укладений між сторонами спірний договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу положень статті 179 Господарського кодексу України, статей 204, 629 Цивільного кодексу України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема право позивача як виконавця отримати плату за надані послуги та обов`язок відповідача своєчасно сплачувати отримані послуги.

Позивач довів факт порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати заборгованості за договором в повному обсязі. Натомість відповідач не спростував обставин цієї справи, заборгованість становить 1 039 236,00 грн.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача сума в розмірі 1 039 236,00 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущені помилки у нарахуванні суми інфляційних втрат, які не зменшують суму, що підлягає до стягнення, оскільки за розрахунками суду загальна сума таких проведених нарахувань є більшою, ніж просить стягнути позивач. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 361347,34 грн інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 10.09.2024, 79010,41 грн 3% річних за період з 01.03.2022 по 10.09.2024 слід задоволити.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КЕРАМБУД (84523, Львівська область, Городоцький район, село Галичани, вулиця Цвітна, 34, ідентифікаційний код 31829585) на користь Приватного підприємства КАПІТАЛПРОМБУД (79044, Львівська область, місто Львів, вулиця Генерала Чупринки, 58А, ідентифікаційний код 36873,00грн основного боргу, 361347,34 грн інфляційних втрат, 79010,41 грн 3% річних, 22193,91грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 30.12.2024.

Суддя Уляна ДІЛАЙ