ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.12.2024м. СумиСправа № 920/1182/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1182/24

за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради (вул. Білопільський шлях, буд. 9, м. Суми, 40009; код за ),

до відповідача Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009; код за ),

про стягнення 1315494,68 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

19.09.2024 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 1154162,72 грн (один мільйон сто п`ятдесят чотири тисячі сто шістдесят дві грн 72 коп.) заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 142468,24 грн (сто сорок дві тисячі чотириста шістдесят вісім грн 24 коп.) пені, 6770,84 грн (шість тисяч сімсот сімдесят грн 84 коп.) 3% річних, 12092,88 грн (дванадцять тисяч дев`яносто дві грн 88 коп.) інфляційних нарахувань, а також 19732,42 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дві грн 42 коп.) судового збору.

20.09.2024 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг», зареєстрований за адресою: вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009.

Ухвалою від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1182/24 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 04.11.2024, 11:30; установлено сторонам строки ля надання заяв по суті справи.

Відповідно до інформації з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та із системи «Електронний суд» позивач та відповідач мають зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд».

На виконання абз. 1 ч. 7 ст. 6 ГПК України копія ухвали від 24.09.2024 про відкриття провадження у справі №920/1182/24 надіслана сторонам відповідно до вимог ч. 6-7 ст.6 ГПК України до їх електронних кабінетів.

Згідно з довідками про доставку електронного листа копія зазначеної ухвали доставлена до електронного кабінету позивача та відповідача 25.09.2024, 02:35.

04.11.2024 позивач надіслав клопотання (вх №3391) про проведення підготовчого судового засідання за відсутності представника КП «Міськводоканал» СМР, зауваживши, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Ухвалою від 04.11.2024 у справі №920/1182/24 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 25.11.2024, та відкладено підготовче судове засідання на 25.11.2024, 12:00. Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 6 ГПК України копія даної ухвали надіслана сторонам відповідно до вимог ч. 6-7 ст. 6 ГПК України до їх електронних кабінетів.

У підготовчому судовому засіданні 25.11.2024 в порядку ч. 5 ст. 23 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 23.12.2024, 15:00.

Ухвалою від 25.11.2024 у справі №920/1182/24 повідомлено відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 23.12.2024, 15:00. Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 6 ГПК України копія ухвали надіслана відповідачу відповідно до вимог ч. 6-7 ст. 6 ГПК України до його електронного кабінету; відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала доставлена до кабінету відповідача 25.11.2024, 18:06.

23.12.2024 позивач подав заяву (вх №4084) про проведення судового засідання за відсутності представника КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, зауваживши, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні 23.12.2024 встановлено:

Представники сторін у судове засідання не прибули, відповідно до поданої позивачем заяви (вх №4084 від 23.12.2024), останній просить здійснити розгляд справи за відсутності його представника.

Будь-яких заяв та/або клопотань відповідач не подав, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України є підставою для розгляду справи за відсутності даного учасника справи.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 23.12.2024 на підставі частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

27.12.2019 між Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради (далі виконавець, позивач) та Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» (далі споживач, відповідач) укладено договір №385 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 1.2 та 1.3 послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення надаються за об`єктом нежитлове приміщення по вул. Іллінська, 13; засіб обліку лічильник холодної води.

Пунктом 2.1 договору встановлено наступний розмір щомісячної плати за надані послуги: з централізованого постачання холодної води 9,792 грн. в т.ч. ПДВ за куб. метр; з централізованого водовідведення 9,624 грн. в т.ч. ПДВ за куб. метр; з централізованого постачання холодної води об`єктів (з використанням внутрішньобудинкових систем) 8,880 грн. в т.ч. ПДВ за куб. метр; з централізованого водовідведення від об`єктів (з використанням внутрішньобудинкових систем) 7,656 грн. в.т. ПДВ за куб. метр.

Відповідно до п. 2.3 договору тарифи на зазначені послуги встановлюються та змінюються уповноваженими органами згідно з чинним законодавством України. У разі зміни тарифів на такі послуги, вони є обов`язковими для сторін з моменту їх введення в дію. Виконавець письмово повідомляє споживача про зміну тарифу без внесення додаткових змін до цього договору.

За пунктом 2.5 договору плата за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005. Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виконавцем і споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію згідно з п. 5.1 Правил користування тотемами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 №190 (далі - Правила 190).

Зняття показів засобів обліку та їх передача виконавцю здійснюється самим споживачем щомісячно з 14 по 18 число місяця - для бюджетних підпрйємств, установ, організацій, та з 10 по 25 число місяця - для інших споживачів. Виконавець періодично, не менше одного разу на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів обліку у присутності споживача або його представника (абз. 1-2 п. 2.6 договору)

Пунктом 3.1 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Між сторонами застосовується щомісячна система оплати послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, платежі вносяться споживачем не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Платіжні документи за розрахунковий період споживач забирає нарочним з 1 по 5 число, щоб уникнути конфліктів з питань оплати рахунків.

Відповідно до п. 4.4.1 виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього Договору та за п. 4.2.1 і 4.2.7 споживач зобов`язується оплачувати послуги в установлений договором строк, а також, у разі несвоєчасного внесення плати за послуги - сплачувати пеню в установленому законом та цим договором розмірі, а також сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від суми заборгованості.

Згідно з п. 5.1.2 споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми заборгованості.

Пунктом 9.1 та 9.4 договору встановлено, що цей договір укладається на строк з 02.01.2020 та діє до 02.01.2021, і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору, а в частині фінансових зобов`язань до їх повного виконання. Сторонами погоджено, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (ч. 3 ст.631 ЦК України). Доповнення та зміни до договору вносяться за письмовим погодженням сторін. Зміни умов цього Договору вносяться шляхом підписання Сторонами додаткової угоди.

06.11.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору (далі додаткова угода №1).

Відповідно до п. 1-4 додаткової угоди №1:

- у зв`язку з прийняттям споживачем в оренду додаткових промислових об`єктів, не передбачених діючим договором, сторони прийшли до згоди з 01.10.2020 доповнити договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 27.12.2019 №385 пунктом 1.5, виклавши його в наступній редакції:

« 1.5. Характеристика додаткових розрахункових об`єктів надання послуг та засобів обліку води, встановлених на цих об`єктах, визначені в Додатку № 2 Перелік додаткових розрахункових об`єктів до Договору про надання послуг з централізованого постачання холод тої води і водовідведення від 27.12.2019 №385, що додається.» (п. 1 додаткової угоди №1);

- сторони домовились доповнити з 01.10.2020 договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 27.12.2019 №385 Додатком №2 Перелік додаткових розрахункових об`єктів, що додається до цієї Додаткової Угоди (п. 2 додаткової угоди №1);

- сторони домовились з 01.10.2020 доповнити договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 27.12.2019 №385 Додатком № 3 Акт розмежування належності водопровідних та каналізаційних мереж Сторін, з визначенням контрольних колодязів, що додається до цієї Додаткової Угоди (п. 3 додаткової угоди №1).

- інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання (п. 4 додаткової угоди №1).

29.03.2023 між виконавцем та споживачем укладено додаткову угоду №2 до договору (далі додаткова угода №2).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №2 сторони прийшли до спільної згоди внести зміни до договору, а саме: пункт 2.6 договору викласти в наступній редакції:

« 2.6. Зняття та передача показань засобів обліку від Споживача Виконавцю здійснюється щомісячно шляхом надання письмового «Звіту про водоспоживання та водовідведення» в термін до останнього робочого числа поточного місяця.

Виконавець періодично, не менше одного разу на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів обліку у присутності Споживача або його представника.

Якщо перевіркою будуть встановлені розбіжності між показаннями засобів обліку води та поданими Споживачем відомостями, Виконавець проводить перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод за період від попередньої перевірки до моменту виявлення розбіжності згідно з показаннями засобів обліку. Цей перерахунок здійснюється за умови, якщо Виконавцем не було виявлено фактів штучного втручання в роботу засобів обліку, їх виходу з ладу або пошкодження пломб.

У разі недопущення Споживачем Виконавця до вузла обліку для контрольного зняття показань або в разі ненадання Споживачем Виконавцю у визначений договором строк показань вузлів обліку для цілей комерційного або розподільного обліку, Виконавцем протягом 3 (трьох) місяців приймається середньодобове споживання послуг з водопостачання та водовідведення за попередні 12 місяців.

У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку або недопущення Споживачем Виконавця до вузла обліку для контрольного зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску, Виконавець здійснює розрахунки із таким Споживачем як із споживачем, приміщення якого не оснащено вузлом розподільного обліку. Після відновлення надання показань вузлів обліку Споживачем, Виконавець проводить перерахунок із Споживачем»

Згідно з п. 2 додаткової угоди №2 всі інші умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість щодо себе.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 №2877 та наказу КП Міськводоканал Сумської міської ради від 24.12.2021 №574 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» з 01.01.2022 встановлений наступний Тариф (Т) за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам: 13,32 грн/м3 (без ПДВ) або 15,984 грн/м3 (з ПДВ) (водопостачання); 13,89 грн/м3 (без ПДВ) або 16,668 грн/м3 (з ПДВ) (водовідведення).

Згідно постанови НКРЕКП від 28.05.2024 №1014 та наказу КП Міськводоканал Сумської міської ради від 29.05.2024 №177 Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, з 01.06.2024 встановлений наступний Тариф (Т) за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для категорій бюджетні установи, інші споживачі (крім населення): на централізоване водопостачання - 21,27 грн/м3 (без ПДВ) або 25,524 грн/м3 (з ПДВ); на централізоване водовідведення - 22,10 грн/м3 (без ПДВ) або 26,520 грн/м3 (з ПДВ).

У період з березня по липень 2024 року на виконання п. 2.6 договору відповідач листами, що додані до позову (а.с. 35-40, 43-47), надсилав позивачу звіти про водопостачання та водовідведення.

На виконання умов договору з березня по липень 2024 року позивач надав відповідачу послуги в розмірі 1162246,72 грн.

4193193,37 грн та позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату за надання послуг на централізоване водопостачання та водовідведення, а саме: №385 від 31.03.2024 на суму 290640,56 грн; №385 від 30.04.2024 на суму 178026,55 грн; №385 від 31.05.2024 на суму 183483,66 грн; №385 від 30.06.2024 на суму 236756,90 грн; №385 від 31.07.2024 на суму 273339,05 грн.

Всі зазначені рахунки позивач направляв відповідачу супровідними листами (а.с. 55-65), що отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки на даних листах.

Як зазначає позивач у позові, вартість наданих послуг за договором за період з березня по липень 2024 року відповідач виконав несвоєчасно та частково, що підтверджується платіжною інструкцією: від 29.05.2024 №29-1141646 в сумі 8084,00 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦК України).

За змістом ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд встановив, що матеріалами справи підтверджена вартість наданих позивачем відповідачу за договором послуг на централізоване водопостачання та водовідведення за період з березня по липень 2024 року в розмірі 1162246,72 грн та часткова сплата відповідачем вартості зазначених послуг в розмірі 8084,00 грн, та борг відповідача - 1154162,72 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1154162,72 грн вартості наданих послуг за договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування пені суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем та доданого до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 142468,24 грн пені.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 5.1.2 споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми заборгованості.

Суд, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені за допомогою «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» на офіційному вебсайті «Платформа: Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної оплати вартості наданих послуг, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 142468,24 грн пені визнає законним та обґрунтованим.

Разом з тим, суд зауважує, що частиною 1 статті 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічне положення міститься в ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки: штрафу та/або пені) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, статті 551 ЦК України, 233 ГК України та положення ГПК України не містять норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі. Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Загальновідомим та нормативно врегульованим є питання щодо існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд приймає до уваги те, що зменшення розміру неустойки є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

З огляду на викладене, а також встановлені у цій справі обставини, оскільки зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши матеріали справи, враховуючи співмірність негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача, зменшує розмір неустойки, а саме: пені на 50% з 142468,24 грн до 71234,12 грн.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку доданого до позову позивач просить стягнути з відповідача 6770,84 грн 3% річних та 12092,88 грн інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку 3% річних за допомогою «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» на офіційному вебсайті «Платформа: Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної оплати вартості поставленого товару, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6770,84 грн 3% річних та 12092,88 грн інфляційних нарахувань визнає законним та обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дійшов висновку, що відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 1154162,72 грн основного боргу, 142468,24 грн пені, 6770,84 грн 3% річних та 12092,88 грн інфляційних нарахувань. Водночас, з урахуванням наведених вище обставин зі зменшення неустойки, суд задовольняє позовні вимоги в межах стягнення 1154162,72 грн основного боргу, 71234,12 грн пені, 6770,84 грн 3% річних та 12092,88 грн інфляційних нарахувань. В іншому суд відмовляє.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 19732,42 грн, що сплачений за платіжною інструкцією від 19.09.2024 №10053.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 19732,42 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» (вул. Іллінська, буд.13, м. Суми, 40009; код за ) на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради (вул. Білопільський шлях, буд. 9, м. Суми, 40009; код за ЄДРПОУ 03352,72 грн (один мільйон сто п`ятдесят чотири тисячі сто шістдесят дві грн 72 копа.) основного боргу, 71234,12 грн (сімдесят одна тисяча двісті тридцять чотири грн 12 коп.) пені, 6770,84 грн (шість тисяч сімсот сімдесят грн 84 копа.) 3% річних, 12092,88 грн (дванадцять тисяч дев`яносто дві грн 88 коп.) інфляційних нарахувань, а також 19732,42 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дві грн 42 коп.) судового збору.

3. В іншому відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 02.01.2025.

Суддя В.Л. Котельницька