ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Справа № 915/684/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства Фірма «СІДКОРН» (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 157; ідентифікаційний код 24063175)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛЬТАС» (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, буд. 52; ідентифікаційний код 42706327)

про: стягнення 560 051,05 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

10.06.2024 Приватне підприємство Фірма «СІДКОРН» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 06.06.2024 (вх. № 6814/24) (з додатками), в якій з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить суд:

1. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛЬТАС» () на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «СІДКОРН» () заборгованість у сумі 560 051,05 грн, яка виникла у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) Договору №1 оренди нежитлового приміщення від 14.05.2021 та яка складається з: 331 500,00 грн заборгованість зі сплати орендної плати; 6 000,00 грн штраф у розмірі 10 процентів від вчасно не сплаченої суми; 1 400,00 грн заборгованість за комунальні послуги; 13 074,71 грн 3 відсотки річних за заборгованість з орендної плати; 55,95 грн 3 відсотки річних за заборгованість за комунальні платежі; 32 968,83 грн інфляційні втрати за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду; 447,33 грн інфляційні втрати за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги; 173 951,96 грн подвійна облікова ставка НБУ за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду; 652,27 грн подвійна облікова ставка НБУ за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні платежі.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛЬТАС» () на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «СІДКОРН» () витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 400 грн 77 коп., та витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 14.05.2021, з додатком до нього; банківських виписок; рахунків на оплату (6 шт.); прибуткових касових ордерів (7 шт.); застосування норм статей 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625-627, 759, 762, 903 Цивільного кодексу України, статей 193, 283, 284 Господарського кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою суду від 08.07.2024, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/684/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 06 серпня 2024 року о 10:00; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

19.07.2024 до суду від Приватного підприємства Фірма «СІДКОРН» надійшла заява б/н від 18.07.2024 (вх. № 8725/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 22.07.2024.

Ухвалою суду від 06.08.2024 було продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 915/684/24 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 915/684/24 на 01 жовтня 2024 року о 10:30.

Ухвалою суду від 01.10.2024 було закрито підготовче провадження у справі № 915/684/24 та призначено її до судового розгляду по суті на 29 жовтня 2024 року о 10:40.

В засіданні 29.10.2024, проведеному за участю представника позивача, судом було розпочато розгляд справи № 915/684/24 по суті, заслухано вступне слово позивача та розпочато дослідження в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, доказів, якими обґрунтовуються обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. За результатами проведеного засідання судом було відкладено розгляд справи по суті на 26 листопада 2024 року об 11:00.

У зв`язку з перебуванням головуючої у даній справі судді Смородінової О.Г. у відпустці у період з 25.11.2024 по 16.12.2024, ухвалою суду від 11.11.2024 розгляд справи № 915/684/24 по суті було відкладено на 17 грудня 2024 року об 11:00.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, станом на дату проведення даного засідання не скористалася.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою суду від 08.07.2024 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія вказаної ухвали, направлена за адресою місцезнаходження відповідача (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, буд. 52), встановленою судом за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду відділенням поштового зв`язку із зазначенням двох причин повернення на довідці ф.20 на поштовому конверті (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 251), а саме: «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням строку зберігання».

Судом за даними офіційного веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» встановлено, що поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 251 було 19.07.2024 повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адреси місцезнаходження відповідача та встановлено, що відповідний процесуальний документ направлено вказаній особі у встановленому процесуальним законом порядку.

Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 08.07.2024 у справі № 915/684/24 є 19.07.2024.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву для відповідача тривав до 05.08.2024 включно.

Разом із тим, ані протягом встановленого строку, ані станом на дату розгляду даної справи по суті, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань по спірним правовідносинам суду не надав.

17.12.2024 в судове засідання з`явився лише представник позивача, яку суд заслухав. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином. Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 17.12.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2021 року між Приватним підприємством Фірма «СІДКОРН», як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТЕРА» (новим найменуванням якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛЬТАС»), як Орендарем, був укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 1 (далі Договір), відповідно до предмету якого Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування без права викупу Приміщення загальною площею 91,00 метрів квадратних, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 157, а Орендар приймає його у користування та справляє платню відповідно до умов цього Договору (п. 2.1).

За умовами наведеного Договору:

- згідно з умовами цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю наступні платежі: орендна плата, оплата комунальних послуг (п. 3.1);

- Орендар зобов`язується вносити орендну плату кожного місяця до 01 числа поточного місяця у розмірі 15000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2500,00 грн (п. 3.2.1);

- протягом двох робочих днів з моменту підписання цього Договору, Орендар на підставі виставленого Орендодавцем рахунку здійснює авансовий платіж по орендній платі за перший місяць користування та до 01 червня 2021 року платіж за останній місяць користування Приміщенням (п. 3.2.2);

- плата за спожиті Орендарем комунальні послуги не включена до складу орендної плати і сплачується Орендарем на підставі виставлених рахунків (п. 3.4.1);

- відшкодування вартості спожитої Орендарем електроенергії розраховується Орендодавцем на підставі показів лічильника та сплачується Орендарем окремо на підставі виставленого рахунку (п. 3.4.2);

- відшкодування вартості спожитої Орендарем холодної води і водовідведення здійснюється з розрахунку відповідно кількості чоловік, які знаходяться в орендованому приміщенні (п. 3.4.3);

- відшкодування вартості теплопостачання розраховується пропорційно займаній Орендарем опалювальній площі, до розміру загальної площі опалювального приміщення (п. 3.4.4);

- плата за електроенергію, холодну воду і водовідведення, які споживаються Орендарем, теплопостачання, сплачується по факту не пізніше 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого на оплату Орендодавцем рахунку (п. 3.4.5);

- у випадку, якщо у Орендаря існує непогашена заборгованість перед Орендодавцем за попередній період, застосовується наступна черговість розподілу коштів, отриманих Орендодавцем у поточному періоді: у першу чергу погашаються штрафні санкції за заборгованість зі сплати орендної плати, комунальних послуг; у другу чергу погашається заборгованість зі сплати орендної плати, комунальних послуг за попередні розрахункові періоди; у третю чергу погашається заборгованість зі сплати орендної плати та будь-яких інших платежів у поточному розрахунковому періоді (п. 3.6, у т.ч. п.п. 3.6.1-3.6.4);

- строк дії Договору Оренди обчислюється з « 01»червня 2021 року та кінцевою датою якого є « 31» травня 2022 року. В частині виконання Сторонами своїх зобов`язань Договір діє до повного їх виконання (п. 4.1);

- Договір автоматично може бути пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах, якщо одна зі Сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії Договору не попередить іншу Сторону про Відсутність намірів продовжувати орендні відносини на наступний період (п. 4.2);

- Орендар зобов`язується своєчасно прийняти в користування згідно з умовами цього Договору Приміщення та підписати відповідний Акт приймання-передачі приміщення в оренду (п. 6.1);

- Орендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату та всі інші платежі, що підлягають сплаті Орендодавцю за цим Договором (п. 6.2);

- Орендодавець зобов`язується передати Орендарю згідно умов цього Договору Приміщення та підписати Акт приймання-передачі приміщення в оренду (п. 7.1);

- якщо будь-яка сума, що підлягає сплаті Орендарем Орендодавцю згідно з умовами цього Договору оренди (включаючи поповнення сум, що були відраховані Орендодавцем зі сплачених авансом Орендної плати та Забезпечувального платежу за умовами цього Договору), не сплачено вчасно, то Орендар виплачує Орендодавцю штраф в розмірі 10 % від несплаченої вчасно суми та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу від простроченої суми. Нарахування штрафних санкцій (пені) не обмежується шестимісячним строком, встановленим частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, а здійснюється за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 12.3);

- усі розбіжності, що виникли внаслідок або у зв`язку з цим Договором, мають вирішуватися шляхом переговорів між Сторонами (п. 13.1);

- при тлумаченні і виконанні цього Договору Сторони керуються чинним законодавством України та звичаями ділового обороту (п. 13.2);

- всі суперечності по цьому Договору Оренди, якщо по них Сторонами не досягнуто згоди шляхом переговорів, вирішуються у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 13.3).

Вищенаведений Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного спору виступає майнова вимога позивача, як орендодавця, щодо стягнення з відповідача, як орендаря, заборгованості з орендної плати та комунальних платежів, а також компенсаційних нарахувань та штрафних санкцій, нарахованих внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати та комунальних платежів.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір оренди нежитлового приміщення № 1 від 14.05.2021;

- акт № 1 від 01.06.2021 приймання-передачі приміщення в оренду;

- рахунки на оплату № 2 від 30.11.2021, № 2 від 31.12.2021, № 2 від 31.01.2022, № 2 від 28.02.2022, № 2 від 29.12.2023, № 2 від 29.01.2024;

- банківські виписки з рахунку за 14.05.2021, 03.06.2021, 01.07.2021, 28.07.2021, 01.09.2021, 30.09.2021, 02.11.2021, 01.12.2021, 24.12.2021, 04.01.2022, 03.02.2022, 06.04.2022, 31.03.2023, 06.04.2023, 04.05.2023, 07.06.2023, 09.06.2023, 06.07.2023, 31.07.2023, 29.08.2023, 02.10.2023;

- прибуткові касові ордери № 54 від 30.10.2023, № 57 від 04.12.2023, № 58 від 07.12.2023, № 59 від 28.12.2023, № 1 від 15.01.2024, № 2 від 01.02.2024, № 3 від 07.02.2024.

Відповідач, як уже було наведено вище, ні відзиву, ні будь-яких доказів щодо спірних правовідносин суду не надав.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства про оренду.

Так, відповідно до змісту частин 1 та 6 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статей 759, 762 (ч. 1) Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання укладеного між сторонами Договору оренди 01.06.2021 майно було передане позивачем в оренду відповідачу, про що складено акт № 1 від 01.06.2021 приймання-передачі приміщення в оренду, підписаний уповноваженими представниками сторін без будь-яких зауважень та заперечень.

Також з матеріалів справи вбачається, що протягом строку дії договору позивачем виставлялися відповідачу для сплати комунальних послуг рахунки на оплату:

- № 2 від 30.11.2021 на суму 5 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за листопад 2021 року);

- № 2 від 31.12.2021 на суму 5 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за грудень 2021 року);

- № 2 від 31.01.2022 на суму 6 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за січень 2022 року);

- № 2 від 28.02.2022 на суму 6 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за лютий 2022 року);

- № 2 від 29.12.2023 на суму 3 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за грудень 2023 року);

- № 2 від 29.01.2024 на суму 3 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за лютий 2024 року).

За твердженнями позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛЬТАС» допущено порушення грошових зобов`язань за Договором, а саме, зобов`язань щодо своєчасної сплати орендних та комунальних платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась відповідна заборгованість.

Так, позивач зазначає, що Орендар належним чином оплачував орендну плату за період з травня 2021 по грудень 2021 та за січень-лютий 2022 року. За ці періоди заборгованість відсутня. Починаючи з березня 2022 року Орендар перестав виконувати свої зобов`язання за Договором належним чином, частково здійснював оплату у 2023 році, тому за ним сформувалася наступна заборгованість: 331 500,00 грн = орендна плата, 6 000,00 грн штраф у розмірі 10 процентів від вчасно несплаченої суми, 1 400,00 грн заборгованість за комунальні послуги, 13 074,71 грн 3 відсотки річних за заборгованість з оренди, 55,95 грн 3 відсотки річних за заборгованість за комунальні платежі, 32 968,83 грн інфляційні втрати за оренду, 447,33 грн інфляційні втрати за комунальні послуги, 173 951,96 грн подвійна облікова ставка НБУ за оренду, 652,27 грн подвійна облікова ставка НБУ за комунальні платежі. Загальна сума заборгованості складає 560 051,05 грн.

Розрахунки сум заборгованості з орендної плати, комунальних платежів, компенсаційних нарахувань та штрафних санкцій наведено позивачем у позовній заяві (з урахуванням усунутих недоліків) (а.с. 84-100).

З урахуванням наведеного суд зазначає, що у відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати та компенсації комунальних платежів закон покладає на орендаря.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати у повному обсязі орендної плати і компенсації комунальних платежів не представив, не надав суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями, відповідно доводи позивача не спростував.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з червня 2021 року по травень 2024 року нараховано відповідачу до сплати орендну плату в загальному розмірі 540 000,00 грн (36 платежів по 15 000,00 грн).

Судом взято до уваги посилання позивача на те, що оплата оренди не повинна здійснюватися на підставі рахунків, а лише на підставі умов договору.

Умовами п. 3.2.1 сторони погодили, що Орендар зобов`язується вносити орендну плату кожного місяця до 01 числа поточного місяця у розмірі 15000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що загальну суму належних до сплати орендних платежів за період з червня 2021 року по травень 2024 року у розмірі 540 000,00 грн позивачем визначено правильно.

Крім того, суд вбачає слушним посилання позивача на те, що відповідач протягом строку дії договору допускав порушення в частині повноти та своєчасності внесення орендних платежів.

Умовами п. 12.3 Договору сторони погодили, зокрема, те, що якщо будь-яка сума, що підлягає сплаті Орендарем Орендодавцю згідно з умовами цього Договору оренди (включаючи поповнення сум, що були відраховані Орендодавцем зі сплачених авансом Орендної плати та Забезпечувального платежу за умовами цього Договору), не сплачено вчасно, то Орендар виплачує Орендодавцю штраф в розмірі 10 % від несплаченої вчасно суми.

За такого, за порушення строків внесення орендних платежів у червні 2021 року, листопаді 2021 року, та за період з лютого 2022 року по травень 2024 року позивачем нараховано до стягнення з відповідача штраф на підставі п. 12.3 Договору у загальному розмірі 45 000,00 грн (30 платежів по 1500,00 грн).

З матеріалів справи (банківські виписки з рахунку за 14.05.2021, 03.06.2021, 01.07.2021, 28.07.2021, 01.09.2021, 30.09.2021, 02.11.2021, 01.12.2021, 24.12.2021, 03.02.2022, 31.03.2023, 06.04.2023, 04.05.2023, 07.06.2023, 09.06.2023, 06.07.2023, 31.07.2023, 29.08.2023, 02.10.2023 та прибуткові касові ордери № 54 від 30.10.2023, № 57 від 04.12.2023, № 59 від 28.12.2023, № 2 від 01.02.2024) вбачається, що відповідач здійснював часткову оплату орендних платежів на загальну суму 262 500,00 грн, зокрема:

- 14.05.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 03.06.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 01.07.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 28.07.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 01.09.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 30.09.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 02.11.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 01.12.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 24.12.2021 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 03.02.2022 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 31.03.2023 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 06.04.2023 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 04.05.2023 платіж на суму 15 000,00 грн;

- 07.06.2023 платіж на суму 7 000,00 грн;

- 09.06.2023 платіж на суму 500,00 грн;

- 06.07.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 31.07.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 29.08.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 02.10.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 30.10.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 04.12.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 28.12.2023 платіж на суму 7 500,00 грн;

- 01.02.2024 платіж на суму 7 500,00 грн.

Судом також взято до уваги пояснення позивача про те, що відповідачем у червні 2021 року допущено прострочення передбаченого умовами п. 3.2.2 Договору платежу за останній місяць користування Приміщенням, а саме не внесено відповідний платіж до 01 червня 2021 року.

Отже, судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості з орендної плати в розмірі 331 500,00 грн розраховано правильно, а, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, за результатами перевірки відповідного розрахунку, судом також встановлено підставність та обґрунтованість заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 6 000,00 грн, нарахованого за порушення строків внесення орендних платежів за період з лютого по травень 2024 року.

Судом також перевірено виконаний позивачем розрахунок заборгованості відповідача за комунальні послуги та встановлено, що позивачем допущено помилки при здійсненні такого розрахунку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано відповідачу до сплати за компенсацію комунальних послуг 33 000,00 грн за листопад, грудень 2021 року, січень, лютий 2022 року, листопад, грудень 2023 року та лютий 2024 року.

Крім того, посилаючись на порушення строків внесення орендних платежів у лютому 2022 року, листопаді та грудні 2023 року позивачем нараховано до стягнення з відповідача штраф на підставі п. 12.3 Договору в розмірі 10 % від несплаченої вчасно суми 1400,00 грн.

Суд зауважує, що як уже було наведено вище, умовами п.п. 3.4.1 та 3.4.5 Договору передбачено, що плата за спожиті Орендарем комунальні послуги не включена до складу орендної плати і сплачується Орендарем на підставі виставлених рахунків.

Плата за електроенергію, холодну воду і водовідведення, які споживаються Орендарем, теплопостачання, сплачується по факту не пізніше 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого на оплату Орендодавцем рахунку.

Позивачем надано до матеріалів справи 6 рахунків на загальну суму 28 000,00 грн, виставлених для сплати комунальних платежів:

- № 2 від 30.11.2021 на суму 5 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за листопад 2021 року);

- № 2 від 31.12.2021 на суму 5 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за грудень 2021 року);

- № 2 від 31.01.2022 на суму 6 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за січень 2022 року);

- № 2 від 28.02.2022 на суму 6 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за лютий 2022 року);

- № 2 від 29.12.2023 на суму 3 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за грудень 2023 року);

- № 2 від 29.01.2024 на суму 3 000,00 грн (компенсація комунальних послуг за лютий 2024 року).

Таким чином, при перевірці виконаного позивачем розрахунку заборгованості з компенсації комунальних послуг судом взято до уваги таке.

Зі змісту виконаного позивачем розрахунку вбачається, що до стягнення з відповідача заявлена, зокрема, сума компенсації комунальних послуг за листопад 2023 року у розмірі 5 000,00 грн.

Суд констатує відсутність у матеріалах справи рахунку, виставленого позивачем для оплати за спожиті орендарем комунальні послуги у листопаді 2023 року, а, отже, позивачем не доведено виникнення у відповідача заборгованості на вказану суму за цей період, як і не доведено наявності підстав для нарахування штрафу за порушення строку внесення відповідного платежу у листопаді 2023 року.

Отже, суд дійшов висновку, що загальна сума належних до сплати платежів за комунальні послуги підтверджена позивачем у загальному розмірі 28 000,00 грн (на підставі виставлених рахунків № 2 від 30.11.2021, № 2 від 31.12.2021, № 2 від 31.01.2022, № 2 від 28.02.2022, № 2 від 29.12.2023, № 2 від 29.01.2024 та за періоди: листопад, грудень 2021 року, січень, лютий 2022 року, грудень 2023 року та лютий 2024 року).

З матеріалів справи (банківські виписки з рахунку за 01.12.2021, 04.01.2022, 03.02.2022, 06.04.2022 та прибуткові касові ордери № 58 від 07.12.2023, № 1 від 15.01.2024, № 3 від 07.02.2024) вбачається, що відповідач здійснив оплату комунальних послуг на загальну суму 33 000,00 грн, зокрема:

- 01.12.2021 платіж на суму 5 000,00 грн;

- 04.01.2022 платіж на суму 5 000,00 грн;

- 03.02.2022 платіж на суму 6 000,00 грн;

- 06.04.2022 платіж на суму 6 000,00 грн;

- 07.12.2023 платіж на суму 5 000,00 грн;

- 15.01.2024 платіж на суму 3 000,00 грн;

- 07.02.2024 платіж на суму 3 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, з огляду на надані позивачем до матеріалів справи докази, та беручи до уваги умови п. 3.6, у т.ч. п.п. 3.6.1-3.6.4 Договору щодо погодженої сторонами черговості з розподілу коштів, суд встановив, що платежі з оплати комунальних послуг підлягали зарахуванню таким чином:

- 01.12.2021 платіж на суму 5 000,00 грн (в рахунок погашення комунальних послуг за листопад 2021 року на підставі рахунку № 2 від 30.11.2021) платіж внесено вчасно;

- 04.01.2022 платіж на суму 5 000,00 грн (в рахунок погашення комунальних послуг за грудень 2021 року на підставі рахунку № 2 від 31.12.2021) платіж внесено вчасно;

- 03.02.2022 платіж на суму 6 000,00 грн (в рахунок погашення комунальних послуг за січень 2022 року на підставі рахунку № 2 від 31.01.2022) платіж внесено вчасно;

- 06.04.2022 платіж на суму 6 000,00 грн (600,00 грн в рахунок погашення штрафу, нарахованого за порушення строків внесення комунальних платежів за лютий 2022 року та 5 400,00 грн в рахунок часткового погашення заборгованості з комунальних послуг за лютий 2022 року на підставі рахунку № 2 від 28.02.2022);

- 07.12.2023 платіж на суму 5 000,00 грн (600,00 грн в рахунок погашення заборгованості з комунальних послуг за лютий 2022 року на підставі рахунку № 2 від 31.12.2021, 3 000,00 грн в рахунок погашення комунальних послуг за грудень 2023 року на підставі рахунку № 2 від 29.12.2023, 1 400,00 грн в рахунок часткового погашення комунальних послуг за лютий 2024 року на підставі рахунку № 2 від 29.01.2024) платіж в частині погашення комунальних послуг за грудень 2023 року внесено вчасно та фактично авансовано платіж за лютий 2024 року;

- 15.01.2024 платіж на суму 3 000,00 грн (1 600,00 грн в рахунок погашення комунальних послуг за лютий 2024 року на підставі рахунку № 2 від 29.01.2024) платіж внесено вчасно та фактично авансовано майбутні платежі на суму 1400,00 грн;

- 07.02.2024 платіж на суму 3 000,00 грн фактично авансовано майбутні платежі.

Отже, з наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що відповідачем допускалося прострочення оплати комунальних послуг лише за лютий 2022 року, та вказана заборгованість була погашена у грудні 2022 року. Платежі за решту періодів листопад, грудень 2021 року, січень 2022 року, грудень 2023 року та лютий 2024 року) вносилися вчасно, а тому були відсутніми підстави для нарахування штрафу за порушення строків внесення відповідних платежів у грудні 2023 року.

Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом у відповідача відсутня заборгованість зі сплати комунальних платежів, а тому, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги у розмірі 1 400,00 грн, позивачу належить відмовити, у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю відповідних вимог.

Крім наведеного, за порушення орендарем строків виконання грошового зобов`язання із внесення орендної плати та комунальних платежів, позивачем нараховано до стягнення з відповідача (згідно наведеного у позовній заяві розрахунку:

- 3 % річних за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 13 074,71 грн за сукупний період прострочення з 02.06.2021 по 01.06.2024, з урахуванням визначеної позивачем динаміки формування боргу;

- 3 % річних за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні платежі у розмірі 55,95 грн за сукупний період прострочення з 06.03.2022 по 06.02.2024, з урахуванням визначеної позивачем динаміки формування боргу;

- інфляційні втрати за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 32 968,83 грн за сукупний період прострочення з 02.06.2021 по 01.06.2024, з урахуванням визначеної позивачем динаміки формування боргу;

- інфляційні втрати за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги у розмірі 447,33 грн за сукупний період прострочення з 06.03.2022 по 06.02.2024, з урахуванням визначеної позивачем динаміки формування боргу;

- пеню за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 173 951,96 грн за сукупний період прострочення з 02.06.2021 по 01.06.2024, з урахуванням визначеної позивачем динаміки формування боргу;

- пеню за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги у розмірі 652,27 грн за сукупний період прострочення з 06.03.2022 по 06.02.2024, з урахуванням визначеної позивачем динаміки формування боргу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Крім того, за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Як уже вище було наведено, за умовами п. 12.3 Договору сторони погодили, що якщо будь-яка сума, що підлягає сплаті Орендарем Орендодавцю згідно з умовами цього Договору оренди (включаючи поповнення сум, що були відраховані Орендодавцем зі сплачених авансом Орендної плати та Забезпечувального платежу за умовами цього Договору), не сплачено вчасно, то Орендар виплачує Орендодавцю штраф в розмірі 10 % від несплаченої вчасно суми та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу від простроченої суми. Нарахування штрафних санкцій (пені) не обмежується шестимісячним строком, встановленим частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, а здійснюється за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, на підставі вищевказаних правових норм та умов договору позивач правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача проценти річні, інфляційні втрати та пеню.

За перевіркою суду розрахунок компенсаційних нарахувань та пені на суму несвоєчасно сплаченої (не сплаченої) оренди позивачем виконано в межах приписів чинного законодавства, а, отже позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, перевіривши наведені позивачем розрахунки компенсаційних нарахувань та пені на суму несвоєчасно сплачених (не сплачених) комунальних послуг суд встановив наявність у відповідних розрахунках помилок при визначенні періодів прострочення та сум заборгованості.

Так, з огляду на встановлені судом помилки у розрахунку суми комунальних платежів та зазначену вище фактичну динаміку формування боргу, судом здійснено перерахунок розміру процентів річних, інфляційних втрат та пені за допомогою програми ipLex та встановлено, що обґрунтованими сумами нарахування у період з 05.03.2022 по 05.04.2022 щодо суми 6 000,00 грн та у період з 06.04.2022 по 06.12.2022 щодо суми 600,00 грн є 3 % річних у розмірі 27,86 грн, інфляційні втрати у розмірі 317,37 грн, пеня у розмірі 277,98 грн.

З огляду на вказане, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні платежі 3 % річних у розмірі 28,09 грн, інфляційних втрат у розмірі 129,96 грн та пені у розмірі 374,29 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зауважує, що при зверненні до суду із відповідним позовом, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача грошові кошти на загальну суму 560 051,05 грн та сплачено судовий збір у розмірі 8 509,88 грн. При цьому, відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір», за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру про стягнення 560 051,05 грн судовий збір мав бути сплачений позивачем у розмірі 8 400,77 грн (560 051,05 грн * 1,5%), а отже саме у вказаній сумі суд здійснюватиме розподіл судового збору за результатами вирішення даної справи. Решта суми у розмірі 109,11 грн є переплаченою.

Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 8 371,78 грн ((558 118,71 / 560 051,05) * 8 400,77 = 8 371,78) судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛЬТАС» (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, буд. 52; ідентифікаційний код 42706327) на користь Приватного підприємства Фірма «СІДКОРН» (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 157; ідентифікаційний код 24063175) за Договором оренди нежитлового приміщення №1 від 14.05.2021 заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 331 500,00 грн, штраф за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 6 000,00 грн, 3 % річних за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 13 074,71 грн, 3 % річних за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні платежі у розмірі 27,86 грн, інфляційні втрати за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 32 968,83 грн, інфляційні втрати за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги у розмірі 317,37 грн, пеню за несвоєчасно сплачену (не сплачену) оренду у розмірі 173 951,96 грн, пеню за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги у розмірі 277,98 грн, а також 8 371,78 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги у розмірі 1 400,00 грн, 3 % річних за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні платежі у розмірі 28,09 грн, інфляційних втрат за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги у розмірі 129,96 грн, пені за несвоєчасно сплачені (не сплачені) комунальні послуги у розмірі 374,29 грн відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Приватне підприємство Фірма «СІДКОРН» (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 157; ідентифікаційний код 24063175);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛЬТАС» (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, буд. 52; ідентифікаційний код 42706327).

Повне рішення складено та підписано судом 27.12.2024.

Суддя О.Г. Смородінова