ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6447/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

представники сторін:

від позивача: Гончаренко І.Б.;

представник відповідача у судове засідання не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрогаз Теплоінвест" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року (повний текст складено 08.04.2024 року) у справі № 904/6447/23 (суддя Загинайко Т.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49101, м. Дніпро, вул. Кониського, буд. 5; ідентифікаційний код 20262860)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрогаз Теплоінвест" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 6-К; ідентифікаційний код 40351192)

про стягнення 430 289,04 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року у справі № 904/6447/23 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрогаз Теплоінвест" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 6-К; ідентифікаційний код 40351192) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49101, м. Дніпро, вул. Кониського, буд. 5; ідентифікаційний код 20262860) 334 104 (триста тридцять чотири тисячі сто чотири) грн. 57 коп. - заборгованості, 8 495 (вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 40 коп. - 3% річних, 12 294 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 26 коп. - інфляційних нарахувань, 75 345 (сімдесят п`ять тисяч триста сорок п`ять) грн. 03 коп. - пені та 6 453 (шість тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 59 коп. - витрат на сплату судового збору.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю факту порушення відповідачем умов Типового договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання споживачем заяви - приєднання від 01.11.2020 року №42АТ491-5041-20 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) в частині своєчасної оплати за розподілений природний газ за період з червня 2022 по травень 2023 (включно) у розмірі 334 104 грн. 57 коп., а також наявністю правових підстав для нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Суд зазначив, що за період червень 2022 року - травень 2023 року у матеріалах справи є акти наданих послуг на загальну суму 334 104 грн.57 коп. Акти та рахунки на оплату надсилались відповідачу, однак надані позивачем послуги з розподілу природного газу відповідачем не сплачені.

При перевірці зазначених позивачем до стягнення сум, судом першої інстанції було встановлено помилковість розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Встановлено, що вірний розрахунок пені за період з 12.07.2022 року по 23.11.2023 року становить 77 801 грн.15 коп., однак позивач заявив до стягнення 75 345 грн. 03 коп., тому суд стягнув саме заявлену позивачем суму.

Щодо інфляційних нарахувань суд визнав розрахунок позивача вірним.

Щодо нарахування 3% річних суд також встановив помилки в розрахунку позивача та зазначив, що до стягнення підлягає сума 3% річних за період з 12.07.2022 року по 23.11.2023 року 8 495 грн. 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не надана належна та об`єктивна оцінка актам виконаних робіт, оскільки частина їх є неукладеними, а суд прийняв вказані акти як належні, допустимі та достовірні докази.

Позивач не виконував обов`язки з надсилання актів споживачу як то передбачено п.10 ст.6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Суд не надав оцінку доводам відповідача про відсутність доказів щодо надання позивачем рахунків для здійснення оплат за вказаними актами наданих послуг, тому у відповідача відсутні підстави для оплати цих послуг, і є незрозумілим, про яку кількість послуг йде мова в актах, яка їх вартість та строки оплати.

Також скаржник наводить доводи щодо неврахування судом підстав для зменшення нарахованої позивачем неустойки.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року у справі № 904/6447/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти наведених апелянтом доводів, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вказує, зокрема, що відповідач був обізнаний щодо величини замовленої потужності свого об`єкту на 2022 і 2023 роки і тому він мав сплачувати таку потужність в обсязі 23 361,87 куб.м. щомісяця у 2022 році та 20 062,56 куб.м. у 2023 році.

Також вважає вірним стягнення судом пені і вважає, що суд надав вірну оцінку майновому стану відповідача.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті апеляційної скарги.

Відповідач участь свого представника у судове засідання не забезпечив. Розгляд справи з причини неявки відповідача відкладався судом 29.10.2024 року. Про розгляд справи 19.11.2024 року апелянт повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як було встановлено судом першої інстанції та не оспорюється відповідачем, 01.11.2020 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної мережі "Дніпрогаз" (далі Оператор ГРМ) та ТОВ "Дніпрогаз-Теплоінвест" (далі Споживач) укладений Типовий договір №042АТ491 -5041 -20 розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання до нього.

Відповідно до предмету Типового договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.2.1 Договору).

Розрахунки боржника за послугу розподілу природного газу, що надається за вищевказаним Договором, здійснюються у відповідності до порядку встановленому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ та розділу VI Типового договору розподілу природного газу, а саме:

Розрахунки здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Інформація про річну замовлену потужність надається непобутовому споживачу шляхом розміщення її у особистих кабінетах споживача (за наявності) або актах приймання- передачі природного газу.

Отже, розмір плати за замовлену потужність розраховується індивідуально для кожного споживача. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу поділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг для Оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Колегія суддів звертає увагу, що інформація щодо обсягів річної замовленої потужності на 2022 рік була зазначена позивачем в Акті приймання-передачі природного газу №ДНГ0059880 від 30.09.2021року. Зокрема, в Акті вказано, що річна замовлена потужність на 2022 рік визначена на рівні 280 342,44 куб.м., місячна замовлена потужність на рівні 23 361,87 м.куб

Вказаний Акт було підписано відповідачем та скріплено печаткою підприємства.

Інформація щодо обсягів річної замовленої потужності на 2023 рік була зазначена позивачем в Акті приймання-передачі природного газу №ДНГ0083027 від 30.09.2022 року. Зокрема, в Акті вказано, що річна замовлена потужність на 2023 рік визначена на рівні 240760,77 куб.м., місячна замовлена потужність на рівні 20 062,56 м.куб.

Вказаний Акт було підписано відповідачем та скріплено печаткою підприємства.

Отже, відповідач був обізнаний щодо величини замовленої потужності свого об`єкту як на 2022 рік, так і на 2023 рік, а тому він мав сплачувати таку потужність в обсязі 23 361,87 м.куб щомісяця у 2022 році та 20 062,56 м.куб у 2023 році.

При цьому, відповідно до пункту 6.6 Типового договору за умовами п. 6, 7, 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем та п.6.4 Типового договору періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць.

Згідно з пунктом 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п.6.8 Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Суд першої інстанції перевірив розрахунок заборгованості та дійшов висновку, що він зроблений у точній відповідності до вимог Кодексу ГРМ та Типового договору, укладеного між сторонами. Факт надання позивачем послуги розподілу природного газу підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Актів наданих послуг за період з червня 2022 по травень 2023 включно на загальну суму 334 104 грн. 57 коп.

Апелянт стверджує, що в матеріалах справи наявні неукладені сторонами акти, зокрема за грудень 2022 року та березень - травень 2023 року, оскільки вони не підписані сторонами.

Ці доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Акти за березень, квітень та травень 2023 року були направлені відповідачу поштою в порядку, встановленому пунктом 10 гл.6 розд. VI Кодексу ГРМ, але скаржник не виконав свій обов`язок повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, не надав в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. Тобто, сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу за даними Актами встановлена відповідно до даних Оператора ГРМ.

Колегією суддів встановлено, що вже під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач підписав та повернув позивачу Акти за березень, квітень та травень 2023 року, копії яких були долучені до матеріалів справи.

Щодо Акту наданих послуг від 31.12.2022 року №ДНГ82026863 за грудень 2022 року, слід зазначити наступне:

Як свідчать надані позивачем докази, Акт за грудень 2022 року був направлений споживачу поштою, але відповідач не підписав та не повернув підписаний примірник позивачу, причини відмови від підписання Акту не зазначив.

Крім того, скаржник не вказав на причину відмови від підписання Акту за грудень 2022 року ні у відзиві на позов, ні в апеляційній скарзі.

Не підписання споживачем актів надання послуг за умови відсутності письмової вмотивованої відмови є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. Відповідно, підписані з боку Оператора ГРМ акти надання послуг вважаються погодженими та прийнятими споживачем, і вони є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за цим договором.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Втім, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність мотивованої відмови від підписання акту надання послуг за грудень 2022 року.

Отже, факт надання послуг позивачем та обов`язок відповідача здійснити оплату за договором підтверджується належними та допустимими доказами, а відмова від підписання акту, про які відповідач зазначав вже після звернення позивача до суду у відзиві на позовну заяву, не є підставою звільнення відповідача від виконання зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що не підписання з боку відповідача акту наданих послуг за спірний період не може позбавляти позивача права на своєчасне набуття відповідних грошових коштів, що охоплюється гарантією мирного володіння своїм майном за статтею 1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року.

Окрім того, обов`язок відповідача сплачувати вартість послуги з розподілу природного газу виникає в силу закону (пункт 1-7 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ) та умов договору (пункт 6.6 Договору) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку на оплату з огляду на те, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Разом з тим, позивач щомісяця виставляв рахунки на оплату послуг розподілу природного газу, проте відповідач оплату послуг не здійснив.

Отже, всі обставини справи, що входять в предмет доказування, були вірно встановлені судом першої інстанції. Наявні в матеріалах справи докази належним чином досліджені, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність прострочення оплати за послуги з розподілу газу, а тому цілком обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Також, з підстав порушення грошового зобов`язання, окрім суми основного боргу, судом вірно зазначено про стягнення нарахованої позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач просив суд зменшити розмір пені та, як на підставу правового обґрунтування, посилався на критичний фінансовий стан, зменшення надходжень грошових коштів від споживачів за надані послуги теплопостачання.

Оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд, з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив відповідачу у зменшенні розміру пені.

Колегія суддів поділяє доводи оскаржуваного рішення про те, що відповідач не навів суду жодного аргументу та не надав жодного пояснення з приводу причин неналежного виконання умов спірного договору. Одночасно, суд звернув увагу відповідача на те, що сторони знаходяться в рівних економічних умовах та штрафні санкції є співрозмірними порівняно з допущеним відповідачем порушенням та його наслідками.

Посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин та критичний фінансовий стан, а також на зменшення надходжень грошових коштів від споживачів за надані послуги теплопостачання не є обставинами, які мають істотне значення під час вирішення судом питання щодо зменшення пені, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем не є погашеною та невиконання зобов`язання триває довгий час.

Суд першої інстанції, розглядаючи питання щодо зменшення пені, вірно прийняв до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надав оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, врахував інтереси обох сторін, а також тривалий період порушення відповідачем зобов`язання та звернення позивача з аналогічними заявами про стягнення в судовому порядку заборгованості (за інші періоди) (справи №904/6644/21, 904/1640/22).

Отже, твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції. Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення зміні чи скасуванню.

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року у справі № 904/6447/23 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.02.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко