ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

31 грудня 2024 року м. ХарківСправа № 1508з-24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про забезпечення позову до подачі позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДПОІНТ, м. Харків"
про стягнення 1810560,00 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат", звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовоної заяви (вх. № 1508/24 від 30.12.2024), в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти в розмірі 1810560,00 грн, що знаходяться на всіх розрахункових (поточних) рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДПОІНТ", у тому числі, але не виключно на рахунки відкриті в: - АТ "А-БАНК", НОМЕР_1 . Направити ухвалу суду про забезпечення позову до банківських установ, де відкрито розрахункові (поточні) рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДПОІНТ", безпосередньо, до АТ "А-БАНК".

Необхідність у забезпеченні позову, на думку заявника, викликана тим, що не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в межах суми заборгованості може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду у справі за позовом, який буде подано заявником до Господарського суду Полтавської області, а саме, про стягнення 1810560,00 грн з ТОВ "ТРЕЙДПОІНТ" як повернення оплати за товар, який не було поставлено згідно з умовами договору поставки газу вуглеводневого скрапленого №21/02-2024 від 21.02.2024.

Заявник стверджує, що ТОВ "ТРЕЙДПОІНТ" не має у своїй власності жодного нерухомого та/або рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом, отже, виконання рішення буде можливе лише за рахунок грошових коштів боржника, що містяться на банківському рахунку. Натомість, будь-які дії боржника щодо зняття або переведення грошових коштів з свого рахунку з метою уникнення виконання рішення суду (в разі задоволення позовної заяви), може призвести до неможливості виконання рішення та втрати принципу ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову унормовані у статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), згідно з положеннями частини 1 якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (частина 2 статті 136 ГПК України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (пункт 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі №914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За своєю суттю арешт майна це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/4777/21, від 11.12.2023 у справі №922/3528/23, від 17.06.2022 у справі №908/2382/21.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21.

За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №914/2072/20.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20), умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, тощо

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд враховує таке.

Предметом даного позову є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про стягнення з стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДПОІНТ" заборгованості 1810560,00 грн, як повернення оплати за товар, який не було поставлено згідно з умовами договору поставки газу вуглеводневого скрапленого №21/02-2024 від 21.02.2024.

При цьому суд зазначає, що наявність/відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, в тому числі, наявність/відсутність боргу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договору поставки газу вуглеводневого скрапленого №21/02-2024 від 21.02.2024, суд встановлює під час розгляду справи по суті, а тому несплата відповідачем заявленої до стягнення суми коштів є, в першу чергу, свідченням наявності між сторонами спору.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується на доводах заявника щодо недобросовісної поведінки відповідача по сплаті товару, ризику перерахування ТОВ "ТРЕЙДПОІНТ" чи зняття коштів із банківських рахунків з метою уникнення виконання грошових зобов`язань, відсутність у власності відповідача жодного нерухомого та/або рухомого майна, що унеможливить стягнення заборгованості та виконання судового рішення про сятгенення заборгованості у разі задоволення позову.

Однак, заявником не надано доказів того, що станом на час подачі даної заяви у ТОВ "ТРЕЙДПОІНТ" відсутні грошові кошти у достатній кількості для їх сплати позивачу у випадку задоволення позову, чи ним вчиняються дії по виведенню грошових коштів з рахунків, чи будь-які інші дії, які свідчать про їх зацікавленість у виведенні грошових коштів з рахунків. До клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не додано жодних документів на підтвердження обставин, якими заявник обгрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову та доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі.

Отже, позивачем не наведено достатніх підстав та не надано доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд у кожному конкретному випадку оцінює обґрунтованість заявлених вимог та подані заявником докази та встановлює наявність фактичних обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення.

У даному випадку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" не наводить та не надає доказів реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог в межах відносин, які склалися між сторонами. Так само, заявник не надає доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, на підставі яких суд міг би дійти висновку про необхідність застосування вказаних позивачем заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача на те, що сама по собі можлива відмова від виконання договірного зобов`язання не підтверджує обставину ухилення відповідача від виконання рішення суду у майбутньому, а тому не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача у зв`язку з її необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаменівський масложиркомбінат" (вх. № 1508/24 від 30.12.2024) про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала підписана "31" грудня 2024 р.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.