ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2155/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

судді Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Солодова І.М.

Представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 (повний текст рішення складено 24.06.2024, суддя Фещенко Ю.В.) у справі № 904/2155/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БКС КР" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 у розмірі 705 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БКС КР" (далі - позивач) через систему "Електронний Суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 у розмірі 705 000 грн. 00 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем у період з січня по червень 2023 року послуги консультування, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 705 000 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 року у справі № 904/2155/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БКС КР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 у розмірі 705 000 грн. 00 коп. - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" (вулиця Конституційна, будинок 15, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50014; ідентифікаційний код 43844606) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БКС КР" (вулиця Чарівна, будинок 22-А, приміщення 4, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50082; ідентифікаційний код 39569226) 705 000 грн. 00 коп. - основного боргу та 8 460 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що умовами п. 2.1, 22., 2.3, 2.4 договору №5 про надані послуги від 28.12.2022 року, сторони погодили порядок оплати за вказаним договором.

Системний аналіз умов договору №5 про надання послуг від 28.12.2022 року дозволяє дійти висновку, що сторони погодили обов`язок Сторони 2 - ТОВ «ГОК- СЕРВІС» сплатити Стороні 1 - ТОВ «БКС КР» вартість послуг по даному договору на підставі виставлених рахунків. При цьому, умовами договорів на Сторону 1 - ТОВ «БКС КР» покладено обов`язок сформувати та надати (надіслати) Стороні 2 - ТОВ «ГОК-СЕРВІС» рахунки для проведення оплати. Лише після виставлення Стороною 1 рахунку для оплати за надані послуги у Сторони 2 виникає обов`язок провести оплату в строк до 5 числа місяця, який настає за місяцем надання послуг.

З боку Позивача жодного рахунку на оплату за надані послуги не виставлялось та не надсилалось, а відтак підстава для виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед Позивачем на цей час відсутня і як наслідок ТОВ «ГОК-СЕРВІС» не допущено прострочення виконання такого зобов`язання. Докази виставлення якого відповідачу відсутні.

Як зазначено в рішенні, суд першої інстанції не досліджував питання фактичного отримання рахунку на оплату, посилаючись, зокрема на те, що ненадання рахунку - фактури не є відкладальною умовою в розмінні ст.212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 ЦК України, а відсутність рахунку - фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати поставленого товару. Проте, зазначене прямо суперечить умовам договору №5 про надання послуг від 28.12.2022 року, яким сторонами чітко визначено порядок оплати послуг - саме на підставі виставлених рахунків (п.2.2, 2.3 Договору).

Таким чином, для здійснення розрахунку необхідна правова підстава.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення дійшов помилкового висновку про те, що строк для оплати за вищевказаним договором є таким, що настав за відсутності на те правової підстави.

Скаржник наполягає, що вартість робіт по даному договору сплачується згідно виставлених Виконавцем рахунків за місяць після підписання Сторонами акту надання послуг.

Позивачем до матеріалів позову були долучені рахунки на оплату за надані послуги, які відповідачу не направлялися. Рахунок №13 від 02.01.2023р., сформований до складання акту приймання-передачі наданих послуг. Вказаний рахунок не кореспондується з умовами договору та не може слугувати наслідком виконання робіт, як і всі наступні рахунки, що складені Замовником до здачі робіт. Долучені рахунки не містять посилань за який саме період вони складені та не співпадають з датами складених та підписаних Актів здачі-приймання наданих послуг.

Жодних претензії щодо сплати заборгованості за період з січня по червень 2024 року, позивачем не пред`являлося.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024р. є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування усіх обставин справи та за відсутності правових підстав для задоволення позову, а тому є незаконним.

Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 15.07.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/2155/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" на рішення від 24.06.2024 у справі № 904/2155/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

26.07.2024р. матеріали справи № 904/2155/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" на рішення від 24.06.2024 у справі № 904/2155/24 залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 12690грн. 32 коп., надання суду доказів реєстрації електронного кабінету, відповідно до ст. 6 ГПК України.

12.08.2024 від скаржника до апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів справи докази сплати судового збору у розмірі 12690,32 грн (платіжна інструкція від 09.08.2024) та повідомлено про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЕСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 у справі № 904/2155/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 11.12.2024 о 10 год. 20 хв.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

11.12.2024 сторони наданим процесуальним правом не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

11.12.2024 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БКС КР" (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" (далі - замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 5 (далі - договір, а.с.5), відповідно до умов пункту 1.1. якого виконавець в порядку та на умовах, визначених договором та чинним законодавством України, зобов`язується виконати, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги, зазначені в пункті 1.2. договору (далі - послуги) в повному обсязі згідно з договором, виставленими рахунками та підписаними актами виконаних робіт.

У пункті 5.4. договору сторони визначили, що договір вважається укладеним і набуває чинності з 01.01.2023 і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У розділі 2 договору сторонами були визначені умови щодо порядку оплати, зокрема:

- місячна вартість послуг складає 117 500 грн. 00 коп. без ПДВ. Загальна вартість послуг за договором складає 1 410 000 грн. 00 коп. без ПДВ. За неповний місяць вартість послуг нараховується відповідно до кількості календарних днів у такому місяці (пункт 2.1. договору);

- вартість послуг по договору сплачується згідно з виставленими виконавцем рахунками за місяць після підписання сторонами акту наданих послуг (пункт 2.2. договору);

- платежі за надані послуги проводяться замовником в безготівковій формі в національній валюті України шляхом здійснення оплати у розмірі 100% від вартості послуг після підписання акту виконаних робіт на підставі рахунку до 5-го числа місяця, який настає за місцем надання послуг (пункт 2.3. договору).

У період з січня по червень 2023 року на виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги на загальну суму 705 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого сторонами були складені та підписані такі Акти здачі-приймання наданих послуг, а саме:

- Акт від 31.01.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 10);

- Акт від 28.02.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 11);

- Акт від 31.03.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 12);

- Акт від 30.04.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 13);

- Акт від 31.05.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 14);

- Акт від 30.06.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 15).

Вказані акти підписані позивачем та відповідачем та скріплені їх печатками без будь-яких зауважень.

Як вказує позивач, ним були виставлені відповідачу рахунки на оплату за надані у період з січня по червень 2023 року послуги на загальну суму 117 500 грн. 00 коп., копії яких наявні в матеріалах справи, а саме:

- рахунок на оплату № 13 від 02.01.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 7);

- рахунок на оплату № 14 від 01.02.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 7, на звороті);

- рахунок на оплату № 15 від 01.03.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 8);

- рахунок на оплату № 16 від 03.04.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 8, на звороті);

- рахунок на оплату № 17 від 01.05.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 9);

- рахунок на оплату № 18 від 01.06.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 9, на звороті), які у добровільному порядку не були оплачені відповідачем.

Таким чином, як зазначає позивач, ним взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 щодо надання послуг були виконані у повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості та обсягу наданих послуг відповідач з моменту їх надання і до теперішнього часу не висловлював, в свою чергу відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг були порушені - надані позивачем у період з січня по червень 2023 року послуги з консультування на загальну суму 705 000 грн. 00 коп. у визначені договором строки оплачені не були, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 705 000 грн. 00 коп. Вказане і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що факт порушення відповідачем строків оплати за договором підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем. При цьому місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки визначений контрагентами у п.2.3 договору порядок розрахунків за надані у період з січня по червень 2023 року послуги на загальну суму 705 000 грн., строк їх оплати є таким, що настав. Судова колегія вважає, що обґрунтованими є висновки суду першої інстанції щодо суті спору, з огляду на таке.

Підставою позову ТОВ «БКС КР» зазначено неналежне виконання відповідачем ТОВ «ГОК-СЕРВІС» умов договору №5 від 28.12.2022 про надання послуг, в частині несвоєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У розділі 2 договору сторонами були визначені умови щодо порядку оплати, зокрема:

- місячна вартість послуг складає 117 500 грн. 00 коп. без ПДВ. Загальна вартість послуг за договором складає 1 410 000 грн. 00 коп. без ПДВ. За неповний місяць вартість послуг нараховується відповідно до кількості календарних днів у такому місяці (пункт 2.1. договору);

- вартість послуг по договору сплачується згідно з виставленими виконавцем рахунками за місяць після підписання сторонами акту наданих послуг (пункт 2.2. договору);

- платежі за надані послуги проводяться замовником в безготівковій формі в національній валюті України шляхом здійснення оплати у розмірі 100% від вартості послуг після підписання акту виконаних робіт на підставі рахунку до 5-го числа місяця, який настає за місцем надання послуг (пункт 2.3. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату за надані у період з січня по червень 2023 року послуги на загальну суму 117 500 грн. 00 коп., копії яких наявні в матеріалах справи, а саме:

- рахунок на оплату № 13 від 02.01.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 7);

- рахунок на оплату № 14 від 01.02.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 7, на звороті);

- рахунок на оплату № 15 від 01.03.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 8);

- рахунок на оплату № 16 від 03.04.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 8, на звороті);

- рахунок на оплату № 17 від 01.05.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 9);

- рахунок на оплату № 18 від 01.06.2023 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 9, на звороті), які у добровільному порядку не були оплачені відповідачем.

Як доречно зазначено судом першої інстанції, заперечення відповідача щодо неотримання від позивача рахунків на оплату наданих у період з січня по червень 2023 року послуг - відхиляються з огляду на таке.

За своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а в даному випадку такі реквізити містилися, зокрема у договорі про надання послуг № 5 від 28.12.2022.

Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати поставленого товару.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №922/1831/15 від 09.07.2020, у справі № 908/771/19 від 18.02.2020, у справі № 910/1558/19 від 13.02.2020, у справі ; 910/14282/18 від 17.07.2019, у справі № 918/537/18 від 02.07.2019, у справі № 910/19702/17 від 20.12.2018, у справі № 910/21406/17 від 10.10.2018, у справі №910/22589/17 від 05.09.2018, у справі № 905/915/17 від 13.07.2018.

Щодо посилання відповідача на неотримання від відповідача претензій чи вимог щодо оплати наданих у спірний період послуг на суму 705 000 грн. 00 коп. суд обґрунтовано зазначив таке.

Вибір способу захисту своїх прав та порушених інтересів є правом позивача. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 у справі № 1-2/2002, положення частини 2 статті 124 Конституції України передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина 5 статті 55 Конституції України). Тобто кожна особа, має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі - судовий захист.

Обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, враховуючи визначені контрагентами у пункті 2.3. договору порядок розрахунків за надані у період з січня по червень 2023 року послуги на загальну суму 705 000 грн. 00 коп., строк їх оплати є таким, що настав.

Доказів на підтвердження оплати наданих позивачем у період з січня по червень 2023 року послуг на загальну суму 705 000 грн. 00 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки - колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 705 000 грн. 00 коп.є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Щодо підписання Сторонами акту надання послуг, колегія суддів зауважує наступне.

Як вже зазначалось, у період з січня по червень 2023 року на виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги на загальну суму 705 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого сторонами були складені та підписані такі Акти здачі-приймання наданих послуг, а саме: - Акт від 31.01.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 10); - Акт від 28.02.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 11); - Акт від 31.03.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 12); - Акт від 30.04.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 13); - Акт від 31.05.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 14); - Акт від 30.06.2023 здачі-приймання наданих послуг згідно з договором про надання послуг № 5 від 28.12.2022 на суму 117 500 грн. 00 коп. (а.с. 15).

Акти підписані позивачем та відповідачем та скріплені їх печатками без будь-яких зауважень.

Підписанням вказаних вище Актів сторони підтвердили, що послуги виконані якісно, згідно з умовами договору; замовник претензій не має, про що зазначено у кожному з перелічених вище Актів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання замовником акту надання послуг, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за ним.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на викладене інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин та не спростовують викладених вище висновків суду.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-289 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 у справі № 904/2155/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 у справі № 904/2155/24 - залишити без змін.

Витрати по оплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гок-Сервіс"

Постанова набирає законної сили з дня її прийняттята може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.01.2025.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін