ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.12.2024м. ДніпроСправа № 904/3675/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Синельникове", м. Дніпро
про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 191 008, 80 грн.
Суддя Ліпинський О.В.
Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛИН СИНЕЛЬНИКОВЕ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 191 008,80 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором поставки № 14АЛЯ від 06.11.2023 року.
Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Рішенням суду від 06.12.2024 року позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Синельникове" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА" 191 008, 80 грн. заборгованості, 3 028,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

11.12.2024 року Позивач подав клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36 600,88 грн.

В силу положень ч. 3 ст. 244 ГПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зважаючи на те, що судове рішення по справі ухвалено за правилами спрощеного позовного провадженні, ухвалою суду від 13.12.2024 року заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги не надав.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, 11.12.2024 року, тобто в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України, Позивачем подано до суду докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи, розмір яких згідно поданого розрахунку становить 36 600,88 грн.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Як убачається з матеріалів справи, в підтвердження витрат, які Позивач сплатив у зв`язку з розглядом даної справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, суду надано наступні докази: -

- копію договору про надання правової допомоги № 24-07/24 від 24.07.2024 р.

- копію додатку № 1 від 24.07.2024 р. до договору про надання правової допомоги №7 24-07/24 від 24.07.2024 р.

- копію акту № 1 від 09.12.2024 р.

- копію звіту.

- копію платіжної інструкції № 2239 від 10.12.2024 р.

- копії сертифікатів підвищення кваліфікації адвоката.

За змістом наданих Позивачем доказів, 24.07.2024 року між Григоренко А.О. (Адвокатом) та ТОВ «ТІО-ТОРГ Україна» (Клієнт), укладено Договір про надання правової допомоги №24-07/24.

Згідно п. 1.1. Договору КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе обов`язок надавати КЛІЄНТУ юридичні консультації та правову допомогу в об`ємі і на умовах, передбачених цим договором, а саме: представляти інтереси Клієнта у відносинах із фізичними та юридичними особами, органами місцевого самоврядування, органами державної влади (в тому числі, але не виключно, в судах загальної юрисдикції та в органах реєстрації актів цивільного стану). У випадку виникнення у КЛІЄНТА необхідності, АДВОКАТ надає інші види правової допомоги.

Пунктом 2 Додатку № 1 до Договору сторони погодили розмір гонорару адвоката: 2 000,00 грн. за одну годину надання правничої допомоги, а також, 19 100,88 грн. - "гонорар успіху".

Відповідно наданого Позивачем акту № 1 від 09.12.2024 року та звіту про витрачений час на надання правничої допомоги, сума витрат Позивача склала 36 600,88 грн., в тому числі:

- 19 100,88 грн. гонорару успіху;

- 17 500,00 грн. гонорар за надання правничої допомоги, що включає себе: консультацію адвоката 2 000,00 грн., підготовку та подання: претензії 2 000,00 грн., позовної заяви 6 000,00 грн. відповіді на відзив 2 000,00 грн., заяви про намір подання доказів на правничу допомогу 500,00 грн. адвокатського запиту та клопотання 3 000,00 грн., клопотання про долучення доказів витрат на правничу допомогу 2 000,00 грн.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В силу вимог ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, в тому числі має враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами .

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, недотримання на її думку, вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідач жодних заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги не надав.

Водночас, суд звертає увагу, що у складі заявлених до відшкодування судових витрат, Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на підготовку та подання заяви про намір подати докази витрат на правничу допомогу (500,00 грн. ) та витрати на підготовку та подання клопотання про долучення доказів витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення (2 000,00 грн.). У постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правничої допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Отже, подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнене з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

Зважаючи на вищевикладене, витрати на підготовку та подання заяви про намір подати докази витрат на правничу допомогу (500,00 грн.), а також на підготовку та подання клопотання про долучення доказів витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення (2000,00 грн.), не віднесені до витрат на правничу допомогу, та відшкодуванню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 100,88 грн. (19 100,88 грн. гонорар успіху, 15 000,00 грн. витрати на надання правничої допомоги)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 238, 244, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин Синельникове" (49082, м. Дніпро, вул. Березанівська, будинок, 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІО-ТОРГ УКРАЇНА" (04080, м. Київ, вул. Хвойки Вікентія, будинок, 18/14, ) 34 100,88 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

В решті заяви відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський