УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.12.2024Справа № 910/15546/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт»

до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (ДП «ДОТ»)

про стягнення 53 026 266,00 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (далі ТОВ «Охтирка м`ясопродукт», позивач) до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (ДП «ДОТ») (далі - ДП «ДОТ», відповідач) про стягнення вартості безпідставно набутого майна в сумі 53 026 266,00 грн за державним контрактом (договором) про закупівлю № 47/02-24-ХП від 19.04.2024 та державним контрактом (договором) про закупівлю № 50/04-24-ХП від 23.04.2024.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що вказана позовна заява з додатками підлягає поверненню заявнику без розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи.

Порушенням правила об`єднання вимог є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Доказами відповідно до ст. 73 ГПК України є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, виникли з однієї підстави (правочину) та підтверджуються одними і тими самими доказами.

Як вбачається із позову, обґрунтування позовних вимог заявника зводиться до виконання сторонами двох державних контрактів про закупівлю № 47/02-24-ХП від 19.04.2024 та № 50/04-24-ХП від 23.04.2024, за якими позивачем були повністю виконані свої зобов"язання та здійснено оплату товару, а відповідачем поставлено товар з перевищенням обумовлених обсягів, у зв`язку з чим позивач просить стягнути безпідставно набуті кошти та нараховані на них матеріальні втрати в сумі 53 026 266, 00 грн.

У той же час слід зазначити, що за поданою позивачем заявою фактично підлягають вирішенню судом вимоги, що витікають з двох різних (окремих) підстав: контракту про закупівлю № 47/02-24-ХП від 19.04.2024 та контракту про закупівлю № 50/04-24-ХП від 23.04.2024.

При цьому обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги про стягнення надлишково сплачених коштів, заявлені на підставі державного контракту № 47/02-24-ХП, не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі державного контракту № 50/04-24-ХП від 23.04.2024.

Тобто по кожній із заявлених підстав суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру із визначенням та дослідженням різного кола доказів для встановлення різного кола обставин щодо кожного з контрактів.

Водночас слід врахувати, що укладення різних правочинів між тими самими сторонами в розумінні процесуального закону не є підставою для об`єднання таких вимог.

У постанові Верховного Суду № 910/7680/19 від 15.02.2019 наведена правова позиція, згідно з якою об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки, якщо сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог про визнання недійсним правочинів та застосування наслідків їх недійсності суперечить приписам ст. 173 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Разом з тим заявник не позбавлений права звернутися до господарського суду з окремими позовами за кожною із указаних підстав в загальному порядку, виходячи зі свого обов`язку добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

Водночас суд зазначає, що оскільки позовна заява до Господарського суду міста Києва в паперовому вигляді не надходила, а була подана в електронному вигляді, то у суду, відповідно, відсутній обов`язок щодо повернення (направлення) позовної заяви та доданих до неї документів на поштову адресу заявника.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне повернути позовну заяву та додані до неї документи заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (ДП «ДОТ») про стягнення 53 026 266,00 грн повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.