ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4069/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши справу № 916/4069/24 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Роздільнянської міської ради Одеської області /, адреса 67400, Одеська обл., Роздільнянський р., м. Роздільна, вул. Муніципальна, буд. 17/

до відповідача: виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю /, адреса 65076, м. Одеса, вул. Щорса, 2/,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Головне управління Державної податкової служби в Одеській області /, місцезнаходження: 65044, Одеська область, Одеський район, м. Одеса, вул. Семінарська, 5/,

про стягнення заборгованості у розмірі 373 337,86 грн

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 Роздільнянська міська рада Одеської області звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4164/24/ до виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по орендній платі за Договором оренди землі від 30.01.2020 року, за період з 01.02.2020 по 01.08.2024, в сумі 373 337,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди землі від 30.01.2020 року, за період з 01.02.2020 по 01.08.2024.

Позов сформовано в системі «Електронний суд» 16.09.2024.

Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 11, 626, 627, 629 ЦК України, ст. 125 ЗК України, Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою суду від 25.09.2024 залишено без руху позовну заяву Роздільнянської міської ради Одеської області вх. № 4164/24 від 16.09.2024 та зобов`язано позивача надати суду у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви, а саме:

- надати належні документи, які підтверджують відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу;

- надати документи, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 0,05 грн за вимоги майнового характеру за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA3015758, код класифікації доходів бюджету 22030101.

07.10.2024 представник позивача Роздільнянської міської ради Одеської області подав до суду заяву про усунення недоліків /вх. №36478/24/ з доказами, що підтверджують сплату судового збору, та документами, що підтверджують відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу.

Ухвалою суду від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4069/24, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Головне управління Державної податкової служби в Одеській області; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. ст. 247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвала суду по справі № 916/4069/24 про відкриття провадження у справі від 21.10.2024 направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65078, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 2, яка є місцезнаходженням відповідача, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

30.10.2024 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу з ухвалою суду від 21.10.2024 з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта - "адресат відсутній за вказаною адресою" від 28.10.2024.

Суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2024 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/3874/24, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.176 ч. 2 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)» від 21.10.24 по справі №916/4069/24 (суддя Петренко Н.Д.) було надіслано одержувачу Головне управління Державної податкової служби України в Одеській області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 21.10.2024 о 19:05. Вих. № 916/4069/24/65365/24 від 25.10.24.

Правом на подання письмових пояснень або будь-яких заяв та клопотань щодо розгляду справи третя особа не скористалась.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

30 січня 2020 року між Роздільнянською міською радою в особі міського голови Шовкалюка Валерія Олександровича, діючого на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Орендодавець), та Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, в особі директора Матковської Л.І. (далі Орендар), укладено Договір оренди землі, згідно якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у м. Роздільна, вул. Європейська, 29, кадастровий номер земельної ділянки: :02:009:0225.

Відповідно до п.2 вказаного Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1189 га відповідно до рішення Роздільнянської міської ради №2413-VII від 23 грудня 2019 року.

На земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна: будівля універмагу (п. 3 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1230377,20 гривень (п. 5 Договору).

Договір укладено на 49 років (п.8 Договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 73822,63 грн. (62,09 грн. за 1 кв.м) на рік (п.9 Договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10 Договору).

Орендна плата вноситься щомісячно, у розмірі 6151,90 грн. на рахунок Роздільнянської міської ради не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця (п.11 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (п.15 Договору).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №199354486 від 07.02.2020 року підтверджується державна реєстрація права оренди на земельну ділянку площею 0,1189 га, кадастровий номер: :02:009:0225 за Відповідачем Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

В зв`язку із тим, що у Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю станом на 01.11.2023 року існувала заборгованість з орендної плати за Договором оренди землі від 30.01.2020 року, в розмірі 300 520,28 грн., Роздільнянська міська рада Одеської області направляла Відповідачу Претензію щодо необхідності сплати заборгованості з орендної плати за вих. №1330 від 25.12.2023 року, яка повернулася на адресу Роздільнянської міської ради Одеської області з позначкою у Довідці Ф.20: «за закінченням терміну зберігання».

Судом досліджено доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості ВКФ «Юна-Сервіс», відповідно до якого станом на 01.08.2024 року, заборгованість Відповідача ВКФ «Юна-Сервіс» ТОВ з орендної плати за Договором оренди землі від 30 січня 2020 року складає 373 337,86 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Так, підставою виникнення правовідносин між сторонами є Договір оренди землі від 30.01.2020 року.

За приписами ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Суд зазначає, що в порушення вимог діючого законодавства та укладеного Договору оренди землі від 30 січня 2020 року, відповідач ТОВ ВКФ «Юна-Сервіс» не здійснював сплату орендної плати в період з 01.02.2020 року по 01.08.2024 року, в зв`язку із чим станом на 01.08.2024 року заборгованість відповідача з орендної плати за Договором оренди землі від 30 січня 2020 року складає 373 337,86 грн.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких доказів на спростування позовних вимог суду не надав.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 4480,00 грн, що вбачається із платіжної інструкції № 226 від 12.09.2024.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 4480,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Роздільнянської міської ради Одеської області задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю /, адреса 65076, м. Одеса, вул. Щорса, 2/ на користь Роздільнянської міської ради Одеської області /, адреса 67400, Одеська обл., Роздільнянський р., м. Роздільна, вул. Муніципальна, буд. 17/ заборгованість по орендній платі за Договором оренди землі від 30.01.2020 року за період з 01.12.2020 по 01.08.2024 в сумі 373 337,86 грн /триста сімдесят три тисячі триста тридцять сім гривень 86 копійок/ за наступними реквізитами: отримувач: ГУК в Одеській області/м.Роздільна/18010600, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37607526, код платежу: 18010600, р/р UA0015710, призначення платежу: орендна плата з юридичних осіб, а також судовий збір у розмірі 4 480,00 грн /чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень 00 копійок/ на рахунок: отримувач: Роздільнянська міська рада, банк отримувача: Державна Казначейська служба України м. Київ, код отримувача: 33356925, р/р UА0023035.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 26 грудня 2024 р.

Суддя Н.Д. Петренко