ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"19" грудня 2024 р. Справа № 916/5468/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О., розглянувши заяву Компанії MARINE PRO SERVICE LLC (адреса: 95, Griva Digeni, Gregoriou Bld., 6th floor, Flat/Office 61, 3101, Limassol, Cyprus, номер у країні реєстрації: 312128) про забезпечення позову до подання позовної заяви за вх.№4-104/24 від 17.12.2024

особи, яких можуть стосуватись заходи забезпечення позову:

1.Компанія TRADING LINE BV (адреса: Scheepmakerij 150, 3331MA Zwijndrecht, The Netherlands)

2.Компанія TRADING LINE ASSETS B.V. (адреса: Maasboulevard 6, 3331 ML Zwijndrecht)

ВСТАНОВИВ:

Компанія MARINE PRO SERVICE LLC звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка сформована в системі «Електронний суд» 16.12.2024 (вх. №4-104/24 від 17.12.2024), в якій просить суд накласти арешт на судно «Avenir» (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди), зареєстрованим власником якого є компанія TRADING LINE ASSETS B.V., а оператором - TRADING LINE BV, та яке знаходиться в акваторії морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (вул. Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», вул. Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601.

Подану заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.

Компанія MARINE PRO SERVICE LLC, що зареєстрована та діє відповідно до законодавства Кіпру, має чинну морську вимогу до Компанії TRADING LINE BV (боржник 1) та Компанії TRADING LINE ASSETS B.V. (боржник 2), що виникла у зв`язку зі збитками, яких поніс заявник в результаті неналежного виконання умов договору морського агентування від 11.12.2022, а саме: несплати агентської винагороди за надані заявником послуги з укомплектування судна особовим складом. При цьому, заявник зауважує, що сума морської вимоги, що є збитками, завданими діями боржників, складається із заборгованості, що виникла внаслідок несплати суми за надані послуги агентування у період з травня 2024 по жовтень 2024, а саме відповідно до рахунків: № 60/24 TS від 31.05.2024 на суму 33 040, 00 євро; № 73/24 TS від 30.06.2024 на суму 20 470, 00 євро; № 85/24 TS від 31.07.2024 на суму

16 095, 00 євро; № 99/24 TS від 31.08.2024 на суму 11 325, 00 євро; № 110/24 TS від 30.09.2024 на суму 20 540,00 євро; № 119/24 TS від 31.10.2024 на суму 11 985,00 євро.

Заявник вказує, що загальна сума морської вимоги, яка виникла внаслідок несплати зазначених вище рахунків за надані послуги з укомплектування у період з травня по жовтень 2024, складає 113 455 євро.

Так, заявник зазначає, що 11.12.2022 між Компанією MARINE PRO SERVICE LLC (агент з укомплектування) та Компанією TRADING LINE BV (диспонентний судновласник, оператор судна) було укладено договір по укомплектуванню особовим складом (далі Договір). Разом з тим заявник зауважує, що хоча компанія уклала відповідний Договір безпосередньо з боржником 1, проте заявник діяв не лише за дорученням диспонентного судновласника, але й на вимогу боржника 2, оскільки ним виконувалися послуги з укомплектування судна m/v Avenir (ЕНІ 02328677, прапор Нідерланди), яке належить на праві приватної власності саме боржнику 2. На підтвердження вказаного, як зазначає заявник, в п. «а» Договору зазначено, що TRADING LINE BV є диспонентним судновласником та/або оператором багатьох суден внутрішнього плавання, які надалі іменуються Судно(а). Між тим заявник додає, що перелік вказаних суден був наданий боржником 1 в переліку флоту TRADING LINE BV, що був надісланий боржником 1 заявнику електронним листом від 16.09.2024 о 16:33 год.

При цьому компанія зазначає, що відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору заявник зобов`язується здійснювати та забезпечувати боржника 1 пошуком й підбором українських моряків з урахуванням та згідно з вимогами останнього, тоді як на боржника 1, згідно зі ст. 2 зазначеного Договору, було покладено обов`язок щодо сплати наданих агентом послуг за кожного найнятого моряка.

Згідно з п. 2.3 ст. 2 Договору розмір агентської винагороди за надані заявником послуги з укомплектування, визначається кожного місяця з урахуванням кількості найнятих робітників за відповідний місяць.

Так, заявник вказує, що ним протягом періоду з травня по жовтень 2024 було належним чином виконано взяті на себе відповідно до Договору зобов`язання щодо укомплектування особовим складом судна m/v Avenir (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди) та, відповідно, виставлено боржнику 1 рахунки № 60/24 TS від 31.05.2024, № 73/24 TS від 30.06.2024,

№ 85/24 TS від 31.07.2024, № 99/24 TS від 31.08.2024, № 110/24 TS від 30.09.2024, № 119/24 TS від 31.10.2024 для оплати останнім агентської винагороди за прийняті послуги.

Крім того, заявником повідомлено, що доказами належного виконання останнім своїх зобов`язань по найму екіпажу на судно є списки екіпажу на судно від 20.06.2024, від 15.08.2024.

Зазначені документи додано заявником до заяви на підтвердження своєї правової позиції, та на думку заявника, не лише підтверджують факт виконання ним зобов`язань відповідно до умов Договору, але й слугують доказом, що моряки дійсно належним чином працевлаштовані та приступили до виконання обов`язків на судні. Також заявник вказує, що важливим є те, що компанія TRADING LINE BV, що мала здійснити оплату за надані заявником послуги та компенсувати понесені заявником витрати, належним чином була повідомлена про складання вищенаведених рахунків, які в подальшому були направлені заявником електронною поштою, що підтверджується доказами про їх надсилання.

Враховуючи, що з моменту отримання боржником 1 першого рахунку за надані послуги і до дати відправлення цієї заяви минуло більше 4 місяців, і протягом зазначеного періоду останнім не було здійснено оплату за жодним з наведених вище рахунків, заявник вважає за необхідне застосувати заходи судового забезпечення своєї майнової вимоги до боржника.

За інформацією, наявною у заявника, та згідно з листом-підтвердженням Капітану Ізмаїльського морського порту від 13.12.2024, власником судна Avenir (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди) є Компанія TRADING LINE ASSETS B.V., тобто боржник 2, і, оскільки морська вимога виникла щодо несплати послуг з укомплектування зазначеного судна особовим складом, на переконання заявника, він має право накласти арешт саме на це судно, оскільки стосовно нього й виникла морська вимога.

Додатково заявник зауважує, що відповідно до п. 7.3 Договору всі спори, що можуть виникнути між сторонами, мають бути передані до суду міста Роттердам, Нідерланди. Відтак, оскільки судно готове до виходу з акваторії Ізмаїльського порту, існує загроза того, що боржник не виконає рішення компетентного судового органу щодо компенсації завданих збитків, якщо вимоги заявника до компетентного суду міста Роттердам не будуть належним чином забезпечені на момент подачі відповідного позову. Таким чином, заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на судно ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення уповноваженого суду.

Щодо судна, арешт якого для забезпечення морської вимоги просить вжити заявник, останній вказує, що таким судном є Avenir (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди), згідно з листом-підтвердженням від Капітану Ізмаїльського морського порту, власником вказаного судна є TRADING LINE ASSETS B.V., тобто боржник 2, а диспонентним судновласником - компанія TRADING LINE BV, безпосередньо з якою Заявник і уклав Договір по укомплектуванню особовим складом від 11.12.2022. Заявник зазначає, що ним належним чином було виконано зобов`язання, передбачені Договором, та здійснено укомплектування особовим складом зазначеного вище судна, а тому, наявна морська вимога виникла стосовно нього. Додатково зазначено, що судно «Avenir» (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди) є буксиром-штовхачем, що призначено для плавання по річці Рейн від відкритого моря до Базеля та зазначена зона плавання, включена до зони R відповідно до Директиви (ЄС) 2016/1629 від 14.09.2016. Відповідно до вищевикладеного, судно «Avenir» (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди), має право плавання не лише у внутрішніх водних шляхах, а також у зоні відкритого моря до Базеля, що робить його судном типу ріка-море.

Поряд з цим в обґрунтування правових підстав арешту судна заявник посилається на Міжнародну конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952, зокрема, на п.п. n п. 1 ст. 1, п. 2 ст. 1, ст. 2 , ч. 1 ст. 3, ст. 4, п. 4 ст. 10.

Заявник вважає, що з урахуванням зазначених вище положень Конвенції, у нього, як агента за договором по укомплектуванню особовим складом, виникла морська вимога стосовно судна «Avenir» (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди), пов`язана з агентськими витратами, здійсненими на вимогу Боржника 1, як диспонентного власника, оператора судна, та боржника 2, як судновласника, що надає право заявнику подати заяву про забезпечення позову у вигляді арешту зазначеного судна.

Стосовно підвідомчості та підсудності заяви про арешт судна, заявник із посиланнями на ст. 30 ГПК України зазначає, що судно знаходиться у порту Ізмаїл, на підтвердження чого надано лист Капітана Ізмаїльського морського порту Ткаченка Сергія. Таким чином, заявник вказує, що, враховуючи те, що на момент подання даної заяви судно пришвартоване у морському порту Ізмаїл, який знаходиться за адресою: вул. Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601, то вбачається наявність підстав для звернення з цією заявою до Господарського суду Одеської області.

Також заявник повідомляє суд про те, що у відповідності до приписів ч. 3 ст. 138 ГПК України ним протягом тридцяти днів з дня винесення ухвали про забезпечення позову буде подана відповідна позовна заява про стягнення збитків до суду, який має юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Представник Компанії Inland Asset Management B.V. звернулася із заявою, сформованою в системі «Електронний суд» за вх. № 45192/24 від 17.12.2024, про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи), до якої додано: ордер від 12.11.2024; свідоцтво 005189 від 21.02.2024; ухвала про відмову у забезпеченні позову від 13.11.2024; ухвала від 20.11.2024 у справі 916/5066/24; ухвала від 28.11.2024 у справі 916/5179/24, повідомляючи про те, що компанією заявником помилково вказано TRADING LINE ASSETS B.V., як боржника 2.

18.12.2024 за вх. № 45252/24 від представника заявника Компанії MARINE PRO SERVICE LLC Бондаренко К.В. через систему «Електронний суд» надійшли до господарського суду заперечення на заяву від Inland Asset Management B.V. про ознайомлення з матеріалами справи. При цьому заявник зауважує, що оскільки заява про забезпечення позову у справі № 916/5468/24 подана Компанією MARINE PRO SERVICE LLC, а особи, яких можуть стосуватись заходи забезпечення позову, є: Компанія TRADING LINE BV та Компанія TRADING LINE ASSETS B.V., то Компанія Inland Asset Management B.V. не є стороною справи та заявник не має до неї претензій, тому питання про надання доступу представнику компанії Inland Asset Management B.V. до матеріалів справи № 916/5468/24 має бути залишено без розгляду.

Ураховуючи доводи заявника - Компанії MARINE PRO SERVICE LLC, а також те, що заява представника компанії Inland Asset Management B.V.не містить виклад обставин, якими обґрунтовано вплив поданої заявником заяви на її права та обов`язки із зазначенням та наданням відповідних доказів, господарський суд залишає заяву за вх. № 45192/24 від 17.12.2024 без розгляду.

Розглянувши заяву Компанії MARINE PRO SERVICE LLC про забезпечення позову до подання позовної заяви за вх. №4-104/24 від 17.12.2024, дослідивши надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

У відповідності до ч.2 ст. 138 ГПК України заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

За змістом статей 365, 366 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За ч.2 ст. 30 ГПК України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

Судом встановлено, що на час подання заяви, судно «Avenir» (02328677) станом на 17.12.2024 перебуває в акваторії морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту), про що свідчать дані, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarinneTraffic, на веб-сайті http://www.marinnetraffic.com, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про подання заяви про арешт судна за належною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (далі - Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону №3702-VI від 07.09.2011, та яка набула чинності для України 16.05.2012, морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Згідно з ч.1 ст. 3 Конвенції з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах «o», «p» «q» пункту 1 статті 1.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 20 КТМ України власником судна є суб`єкт права власності або особа, яка здійснює відносно закріпленого за нею судна права, до яких застосовуються правила про право власності.

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в ст. 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

Згідно з ст. 42 КТМ України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: 1) заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; 2) заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; 3) заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; 4) винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; 5) компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; 6) підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; 7) будь-яким договором використання або фрахтування судна; 8) будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; 9) втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; 10) загальною аварією; 11) лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; 12) буксируванням; 13) постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; 14) будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; 15) зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; 16) заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; 17) дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; 18) страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 19) будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 20) будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; 21) будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; 22) заставою судна; 23) будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

За ст. 116 КТМ України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона її на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

У відповідності до ст. 117 КТМ України морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників мультимодального перевезення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, відповідно до вимог ГПК України забезпечення судового процесу доказами покладено виключно на сторони.

Як було зазначено судом, арешт морського судна може здійснюватися для забезпечення морської вимоги.

З заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви вбачається, що 11.12.2022 між Компанією TRADING LINE BV (менеджер) та Компанією MARINE PRO SERVICE LLC (агент з найму) був укладений договір найму екіпажу, в якому вказано, що Компанія TRADING LINE BV є диспонентним власником та/або оператором багатьох суден (судна) внутрішнього плавання.

Розділом 1 Договору визначено його предмет, а саме: Агент з найму здійснює пошук та відбір українських моряків відповідно до заявок Менеджерів (п. 1.1). Агент з найму здійснює провадження господарської діяльності з посередництва у наймі моряків за кордоном відповідно до ліцензії, виданої згідно з законодавством України (п. 1.2). Оплата членів екіпажу на номінованих суднах згідно з Додатком до Договору (п. 1.3).

В розділі 2 вказаного договору сторонами передбачена Оплата, а саме:

- Агентська винагорода сплачується за кожного найнятого моряка в розмірі згідно з додатком до договору (п. 2.1).

- Залучення капітана за погодженням з фрахтувальником (п. 2.2).

- Розмір агентської винагороди визначається сторонами щомісяця, виходячи з кількості найманих членів екіпажу та підтверджується підписанням акту наданих послуг (п. 2.3.).

Додатком № 1 до договору найму екіпажу від 11.12.2022 є «Перелік перевірок технічного обслуговування/розклад завдань буде оновлено в програмному забезпеченні TRADING LINE відповідно до ланки командування судна».

Згідно з додатком № 2 до договору найму екіпажу від 11.12.2022 сторони договору взаємно погоджуються на наступні умови та положення, зокрема, організувати екіпаж для штовхача Odessa під прапором Нідерландів.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, Компанією MARINE PRO SERVICE LLC (агент з найму за договором від 11.12.2022) було виставлено Компанії TRADING LINE BV (менеджер за договором від 11.12.2022) рахунки на оплату, а саме: № 60/24 TS від 31.05.2024 на суму 33 040, 00 євро; № 73/24 TS від 30.06.2024 на суму 20 470, 00 євро; № 85/24 TS від 31.07.2024 на суму 16 095, 00 євро; № 99/24 TS від 31.08.2024 на суму 11 325, 00 євро; № 110/24 TS від 30.09.2024 на суму 20 540,00 євро; № 119/24 TS від 31.10.2024 на суму 11 985,00 євро, що в загальній сумі 113 455 євро для оплати останнім агентської винагороди за прийняті послуги.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, Компанія MARINE PRO SERVICE LLC стверджує про існування у неї чинної морської вимоги до Компанії TRADING LINE BV (диспонентного судновласника, оператора судна) та Компанії TRADING LINE ASSETS B.V. (власника судна) через невиконання Компанією TRADING LINE BV зобов`язань за договором найму екіпажу від 11.12.2022, а саме несплати агентської винагороди за надані заявником послуги з укомплектування судна особовим складом, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно «Avenir» (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди).

Натомість, проаналізувавши наявні матеріали заяви, господарський суд встановив відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження існування морської вимоги до боржника 2 - Компанії TRADING LINE ASSETS B.V. (власника судна «Avenir» (ЕНІ 02328677, прапор - Нідерланди), оскільки зі змісту договору найму екіпажу від 11.12.2022 вбачається, що у заявника наявні правовідносини лише з боржником - 1 - Компанією TRADING LINE BV і щодо судна Odessa (ЕНІ 06003729, прапор - Нідерланди), власником якого є INLAND ASSET MANAGEMENT B.V., до якого у заявника, згідно поданих ним заперечень за вх. № 45252/24 від 18.12.2024, претензій немає.

При цьому, листом Капітана морського порту Ізмаїл від 13.12.2024 повідомлено, що зареєстрованим власником судна Avenir, ЕNІ 02328677, є TRADING LINE ASSETS B.V. (адреса: Maasboulevard 6, 3331 ML Zwijndrecht), тобто особа, яка не має жодного відношення до морської вимоги.

Більш того, господарським судом встановлено, що боржник 2 Компанія TRADING LINE ASSETS B.V. не є стороною договору найму екіпажу від 11.12.2022, отже, у заявника відсутні договірні відносини із власником вказаного судна - Компанією TRADING LINE ASSETS B.V. Іншого заявником не доведено належними та допустимими доказами.

При цьому, суд критично оцінює твердження заявника стосовно того, що Компанія MARINE PRO SERVICE LLC хоча й уклала договір найму екіпажу від 11.12.2022 безпосередньо з боржником 1, проте він діяв не лише за дорученням останнього, але й на вимогу боржника 2, оскільки ним виконувалися послуги з укомплектування судна m/v Avenir (ЕНІ 02328677, прапор Нідерланди), яке належить на праві приватної власності саме боржнику 2. Так, вказані твердження жодним чином не підтверджені доказами, а в матеріалах поданої заяви відсутні будь-які підтвердження того, що вказана Компанія діяла на вимогу Компанії TRADING LINE ASSETS B.V., в т.ч. відсутня й відповідна вимога останнього (доручення, тощо).

Крім того, господарський суд зазначає, що заявником не надано доказів, що наявний у нього з Компанією TRADING LINE BV договір стосується саме судна Avenir (02328677), власником якого є Компанія TRADING LINE ASSETS B.V., оскільки в матеріалах заяви відсутні як належні докази правовідносин між Компанією TRADING LINE BV та Компанією TRADING LINE ASSETS B.V. (власником), так і докази надання Компанії TRADING LINE BV належних повноважень.

Наявний в матеріалах справи лист Компанії TRADING LINE усім зацікавленим особам, в якому представлено флот (наведений перелік назв суден, в тому числі судно Avenir, ЕNІ 02328677), який використовуватиметься згідно з подальшими примітками про бронювання вантажів між внутрішнім судноплавством (TRADING LINE GROUP) не може бути належним доказом того, що власник судна надав Компанії TRADING LINE BV повноваження щодо судна.

Відтак, заявником Компанією MARINE PRO SERVICE LLC не доведено належними та допустимими доказами, в т.ч. й наявність договірних відносин Компанії TRADING LINE ASSETS B.V. з Компанією TRADING LINE B.V.

Суд не бере до уваги твердження заявника стосовно того, що сплата Компанією TRADING LINE BV рахунків №34/23 TS від 26.07.2023, №35/23 від 26.07.2023, №36/23 від 26.07.2023 стосовно суден ORFEO ENI 02336599, ROXY ENI 06004257, SERVIA ENI 07001741 є свідченням того, що вказана компанія є належним відповідачем та/або боржником у поданій заяві з огляду на наступне.

Так, сплата Компанією TRADING LINE BV вказаних вище рахунків стосовно суден ORFEO ENI 02336599, ROXY ENI 06004257, SERVIA ENI 07001741 не ґрунтується на положеннях Договору від 11.12.2022 між Компанією TRADING LINE BV (менеджер) та Компанією MARINE PRO SERVICE LLC (агент з найму) та додатку 2 до нього, долученого заявником і дослідженого судом, зі змісту яких передбачалася організація екіпажу для штовхача "Odessa", під прапором Нідерландів. Відтак, вказані рахунки і досліджені судом Договір від 11.12.2022 з додатками 1, 2 не мають жодного відношення до морської вимоги, яку Компанія MARINE PRO SERVICE LLC пред`явила до Компанії TRADING LINE BV та Компанії TRADING LINE ASSETS B.V., як власника судна Avenir (ЕНІ 02328677, прапор Нідерланди).

Також господарський суд додає, що визначення сторонами в договорі найму екіпажу від 11.12.2022 Компанії TRADING LINE BV, як менеджера, а Компанії MARINE PRO SERVICE LLC, як агенту з найму, здійснено виключно в рамках взаємовідносин між вказаними особами.

При цьому, господарський суд враховує, що менеджери суден (англ. Ship Manager) - це компанії, які приймають доручення судновласників або фрахтувальників та суднового оператора, що займаються управлінням суднами. Це включає вузьке технічне управління суднами, реєстрацію суден, експлуатацію, обслуговування, технічне обслуговування, а також управління екіпажем, серед іншого. Це також може включати ділове та комерційне управління судном, таке як його фрахтування та фінансове управління. Компанії, які відповідають вищезазначеним характеристикам, можуть класифікуватися як менеджер судна, і їх обов`язки базуються на попередньо узгоджених та довірчих відносинах із власниками суден.

Відтак, визначення сторонами договору найму екіпажу від 11.12.2022 Компанії TRADING LINE BV менеджером за вказаним договором жодним чином не стосується компанії судновласника судна TRADING LINE ASSETS B.V., оскільки жодні належні докази, які би підтверджували визначення судновласником вказаної Компанії TRADING LINE BV менеджером судна Avenir ЕНІ 02328677, прапор Нідерланди, або ж його оператором та/або диспонентним власником, в матеріалах поданої заяви відсутні.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що заявником не доведено суду факту наявності у нього чинної морської вимоги щодо судна Avenir (02328677) або щодо власника вказаного судна, зокрема, вимоги, що виникає за договором, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше та/або витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника та/або іншої морської вимоги у розумінні Конвенції.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відсутність у приписах ч. 3 ст. 139 ГПК України обов`язку надати до заяви про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна докази обґрунтування розміру морської вимоги, не звільняє заявника від обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене вище, господарський суд вважає заяву Компанії MARINE PRO SERVICE LLC (адреса: 95, Griva Digeni, Gregoriou Bld., 6th floor, Flat/Office 61, 3101, Limassol, Cyprus, номер у країні реєстрації: 312128) про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. № 4-104/24 від 17.12.2024 р.) необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Інші доводи учасників та наявні в матеріалах заяви документи не спростовують вищевикладених висновків суду.

Судові витрати з розгляду заяви покладаються судом на заявника.

Керуючись ст. ст. 30, 73, 74, 76, 77, 86, 137, 140, 234, 235, 366 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Компанії MARINE PRO SERVICE LLC про забезпечення позову до подання позовної заяви за вх.№4-104/24 від 17.12.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 19 грудня 2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя О.О. Мусієнко