ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.12.2024 Справа № 917/765/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому попередньому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, Харківська область, 61002; )

про визнання додаткових грошових вимог до боржника у справі № 917/765/24, яка відкрита

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, Харківська область, 61002;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3", вул. Комарова, буд. 10-А, м. Полтава, Полтавська область; 36008;

про банкрутство

За участі представників учасників провадження: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.06.2024, зокрема,

- відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3" ();

- визнані кредиторські вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" ( ) у розмірі 430 194,58 грн відсотків річних, 110 266,65грн інфляційних витрат, 30 280,00грн судового збору, 72 000,00грн авансування винагороди арбітражному керуючому;

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3" ();

- введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3" ().

- розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3" ( ) призначено арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 216 від 20.02.2013) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства;

- з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника постановлено здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3", Полтавська область, м.Полтава, вул. Комарова, буд. 10-А, шляхом офіційного оприлюднення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, вирішені інші процедурні питання.

24.06.2024 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3", вул.Комарова, буд. 10-А, м. Полтава, Полтавська область; 36008; (номер публікації 73475).

В межах строку встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду Полтавської області надійшла заява ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вх. №1178/24 від 10.07.2024 -а.с.1-55 т.2) в порядку ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства про визнання додаткових грошових вимог до боржника в сумі 503 492, 52 грн., з яких:

- 91 000, 00 грн. - витрат ініціюючого кредитора на правничу попомогу у зв"язку з поданням заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство,

- 6 056, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника;

- 406 436, 52 грн. пені за порушення грошового зобов"язання за рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі №922/2934/23.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.07.2024 заяву передано на розгляд судді Ореховській О.О. в межах справи про банкрутство №917/765/24 та присвоєно єдиний унікальний номер справи №917/765/24 (917/1113/24).

Зазначену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.09.2024 на 11:00год.

Через систему "Електронний суд" від розпорядника майна Саутенка С.О. надійшло повідомлення про результати щодо розгляду кредиторських вимог ТОВ "Торговий будинок "Новаагро", відповідно до яких визнані заявлені додаткові вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 відкладено розгляд заяви на 03.10.2024 на 10:00.

03.10.2024 у судовому засіданні судом постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 31.10.2024 на 10:20год.

Ухвалою суду від 31.10.2024 відкладено судове засідання щодо розгляду заяви ініціюючого кредитора на 12.12.2024 на 11:30.

Учасники провадження повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви ініціюючого кредитора про додаткові грошові вимоги до боржника, що підтверджується довідками Господарського суду Полтавської області про доставку електронних листів ( а.с. 109-112 т.2).

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" надав клопотання ( вх. № 16889 від 12.12.2024) про проведення судового засідання без участі представника кредитора, судом вказане клопотання задоволено.

Представник боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3" надав клопотання ( вх. № 16888 від 12.12.2024) про відкладення розгляду справи, оскільки представник боржника адвокат Симбірцев Є.В. не може з"явитися в судове засідання у зв"язку з участю 12.12.2024 у слідчих діях. Розглянувши клопотання боржника, суд дійшов висновку про його відхилення виходячи з наступних міркувань.

Як наголошено в п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п`ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Всупереч наведеним вище приписам боржник не надав жодних доказів в підтвердження неможливості забезпечення явки в судове засідання іншого представника. Крім того, судом враховано, що в судовому засіданні 03.10.2024 представник боржника - адвокат Симбірцев Є.В. приймав часть в судовому засіданні в режимі ВКЗ ( а.с. 76-79 т.2) і в судовому засіданні судом був заслуханий відзив боржника на заявлені ініціюючим кредитором додаткові грошові вимоги, також до матеріалів справи залучене письмове клопотання боржника про зменшення витрат на правничу допомогу.

Додаткові грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" до боржника, згідно поданої заяви, становлять 503 492, 52 грн., з яких: 91 000, 00 грн. - витрати на правничу попомогу у зв"язку з поданням заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, 6 056, 00 грн. - витрати по сплаті судового збору за подання заяви з додатковими грошовими вимогами до до боржника; 406 436, 52 грн. пені за порушення грошового зобов"язання за рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі №922/2934/23.

За результатами розгляду розпорядником майна заяви ініціюючого кредитора, який звернувся з додатковими грошовими вимогами до боржника, кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" ( надалі в тексті - ТОВ "ТБ "Новаагро" ) до боржника в сумі 503 492, 52 грн визнані розпорядником майна у повному обсязі (див. повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів за вх. №10335 від 31.07.2024 (а.с.63-69 т. 2).

Боржник надав клопотання про зменшення витрат кредитора на оплату правничої допомоги з 91 000, 00 грн. до 10 000, 00 грн за мотивами викладеними у клопотанні (вх. №13589 від 14.10.2024 - а.с.96-105 т.2 ).

З представлених заявником документів вбачається, що зазначена заява про додаткові грошові вимоги вмотивована тим, що ТОВ "ТБ "Новаагро" має безспірні кредиторські вимоги до боржника в сумі 406 436, 52 грн. пені згідно рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі № 922/2934/23 з урахуванням Постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 та Додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2023 у вказаній справі.

Суд встановив, що рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі № 922/2934/23 присуджено до стягнення з ТОВ "Полтавахліб-3" (ідентифікаційний код юридичної особи 38667449 на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" (ідентифікаційний код юридичної особи 3982008) грошових коштів в загальному розмірі 1 206 804, 90грн за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором поставки № БПР260920194 від 26 вересня 2019 року з яких: 301 034,42 грн інфляційних втрат, 455 753,70грн пені, 450 016,78 грн процентів річних, витрат по сплаті судового збору в сумі 15 100,55грн .

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Полтавахліб-3" задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі №922/2934/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог на суму 216 129,39грн (які складаються: 19 822,2грн відсотків річних; 5 539,42грн пені; 190 767,77грн втрат від інфляції) та 257,10 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вимог. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі №922/2934/23 залишено без змін. Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі №922/2934/23 в наступній редакції: "позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАХЛІБ-3" (ідентифікаційний код юридичної особи 38667449, місцезнаходження: 36008, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Комарова, будинок 10-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ БУДИНОК "НОВААГРО" (Ідентифікаційний код юридичної особи 39820081, місцезнаходження: 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, 66) - грошові кошти в загальному розмірі 990 675,51грн за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором поставки № БПР260920194 від 26 вересня 2019 року, з яких:

- 430 194,58грн відсотки річні;

- 450 214,28грн пеня;

- 110 266,65грн втрати від інфляції;

- 12 533,45грн судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Ухвалено стягнути з ТОВ "ТБ "Новаагро" (ідентифікаційний код юридичної особи 39820081) на користь ТОВ "Полтавахліб-3" (ідентифікаційний код юридичної особи 38667449) 3 692,82грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Крім того, судовими рішеннями по справі №922/2934/23 стягнуто з ТОВ "Полтавахліб-3" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" витрати на професійну правничу допомогу, а саме: додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 25.10.2023 по справі №922/2934/23 стягнуто з ТОВ "Полтавахліб-3" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" 16 104 грн. витрат на професійну правничу допомогу; додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 по справі №922/2934/23 стягнуто з ТОВ «ПОЛТАВАХЛІБ-3» на користь ТОВ «ТБ«НОВААГРО» 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Боржником добровільно, а також в межах виконавчого провадження № 73616002 частково - в сумі 92 415,21 грн. погашено заборгованість за вищевказаними судовими рішеннями, що підтверджується:

- платіжними інструкціями, а саме: № 3815 від 01.04.2024 на суму 3 808,18грн, № 3992 від 02.05.2024 на суму 2,73грн, № 3733 від 22.03.2024 на суму 45,48грн, № 3863 від 10.04.2024 на суму 4,55грн, № 3633 від 11.03.2024 на суму 21 196,04грн, № 3357 від 15.01.2024 на суму 543,05грн, № 3255 від 18.12.2023 на суму 2 066,36грн, №3910 від 22.04.2024 на суму 2,92грн, № 21110 від 27.10.2023 на суму 16 104,00 грн., № 4150 від 27.05.2024 на суму 1,72грн, № 4227 від 05.06.2024 на суму 2,73, а також квитанцією АТ КБ «Приват банк» від 14.05.2024 на суму 48 637, 45 грн.

Зарахування коштів, сплачених боржником, ТОВ "ТБ "НОВААГРО" проведено наступним чином:

- повне погашення 16 104, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, присуджених до стягнення згідно Додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2023 по справі №922/2934/23;

- повне погашення 20 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, присуджених до стягнення згідно додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 по справі № 922/2934/23;

- повне погашення витрат по сплаті судового збору, присуджених до стягнення згідно рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 по справі №922/2934/23,

оскільки дані витрати ТОВ "ТБ "НОВААГРО", пов`язані з одержанням виконання;

- часткове погашення пені в сумі 43 777, 76 грн, присудженої до стягнення згідно рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2023 по справі № 922/2934/23 з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 по справі № 922/2934/23.

Згідно ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Розгляд всіх вимог кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна, здійснюється господарським судом у попередньому засіданні (ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Черговість задоволення вимог кредиторів встановлюється у порядку відповідно до ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд встановив, що додаткові кредиторські вимоги ТОВ "ТБ "Новаагро" до боржника в сумі 406 436, 52 грн пені підтверджені рішенням Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 по справі №922/2934/23, отже, є безспірними, не заперечуються розпорядником майна, в цій частині не заперечуються боржником та визнаються судом у повному обсязі.

Судові витрати в сумі 6 056, 00 грн. судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про додаткові грошові вимоги до боржника, підлягають відшкодуванню за рахунок боржника з включенням їх в реєстр вимог кредиторів боржника в черговості, визначеній Кодексом України з процедур банкрутства.

Щодо заявлених ініціюючим кредитором додаткових кредиторських вимог в частині 91 000, 00 грн, що становлять витрати ініціюючого кредитора на правничу попомогу у зв"язку з поданням заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина 7 ст. 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частинами 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Ч. 1 ст. 2 КУзПБ, передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом наведеного, норми ГПК України є загальними стосовно норм КУзПБ, які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді цих справ.

Таким чином, у процедурі банкрутства процесуальні норми ГПК України мають універсальний характер, оскільки розраховані як на позовне провадження, так і на процедуру банкрутства та їх застосування у цій процедурі здійснюється з урахуванням особливостей правового регулювання розгляду конкретного питання, передбаченого КУзПБ.

Водночас, аналіз положень КУзПБ свідчить про відсутність в них як спеціальних нормативно-правових актах норм, які регулюють порядок розподілу судових витрат.

Тому з урахуванням наведеного, для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі про банкрутство мають бути застосовані загальні норми ГПК України.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі №242/4741/16-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у

кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Таким чином, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002р. "Лавентс проти Латвії" за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Таким чином, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021р. у справі №910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021р. у справі №912/1025/20).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ініціюючим кредитором надано суду, зокрема,

- договір №2/ТБ від 04.05.2020 про надання правової допомоги ( а.с. 16 т.2) ( надалі в тексті Договір);

- додаток №1 до договру №2/ТБ від 04.05.2020 з переліком послуг, розрахунковим часом надання послуг, коєфіцієнтом складності ( а.с. 17 т. 2);

- додаткову угоду від 30.06.2021 до Договору ( а.с. 18 т.2);

- додаткову угоду від 30.06.2022 до Договору ( а.с. 20 т.2);

-додаткову угоду від 30.06.2023 до Договору ( а.с. 21 т.2);

- додаткову угоду від 23.08.2023 до Договору ( а.с. 10 т.2);

- додаткову угоду №б/н від 24.05.2024 ( а.с. 15 т.2);

- додаткову угоду від 22.04.2024 до Договору ( а.с. 26 т.2 на звороті);

- додаткову угоду від 30.06.2024 до Договору ( а.с. 19 т.2)

- акт приймання -передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 від 03.05.2024 на суму 75 000, 00 грн ( а.с 26 т.2) ;

- акт приймання -передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 від 20.06. 2024 на суму 16 000, 00 грн ( а.с 26 т.2);

- платіжну інструкцію № 3476139 від 09.07.2024 на суму 16 000, 00 грн (а.с. 27 т. 2);

- платіжну інструкцію № 3476140 від 09.07.2024 на суму 75 000, 00 грн (а.с. 29 т. 2).

Відповідно до змісту предмета Договору клієнт доручає, а адвокатське об"єднання приймає на себе зобов"язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором ( п.1.1.Договору).

Вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Розрахунковий час надання послуг встановлений в Додатку 1 до Договору. Ціна однієї години затраченого часу нааданя послуг дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня в якому надається послуга. Загальна сума наданих послуг визначається стронами в акті наданих послуг ( п.4.1 Договору). За результатами надання юридичної допомоги складається акт надання послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданих послуг адвокатським об"єднанням юридичної допомоги та їх вартість ( п.4.4. Договору). Сума, яка визначається на підставі пункту 4.1 Договору є гонораром адвокатського об"єднання за надання правничої допомоги та поверненню не підлягає ( п.4.5 Договору).

Відповідно до умов додаткової угоди від 22.04.2024 до Договору ( а.с. 26 т.2 на звороті) адвокатське об"єднання зобов"язується надати такі послуги:

1) Скласти заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ "Полтавахліб-3";

2) Надавати консультації, пов"язані з відкриттям провадження у справі про банкрутство з вивченням документів.

Відповідно до додаткової угоди №б/н до договору про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 від 24.05.2024 ( а.с. 15 т.2) адвокатське об"єднання зобов"язується надати такі послуги:

1) Представляти ТОВ "ТБ "Новаагро" у судових засіданнях, пов"язаних з відкриттям провадження у справі № 917/765/24 про банкрутство ТОВ "Полтавахліб-3".

При цьому, суд встановив, що акт приймання -передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 від 03.05.2024 на суму 75 000, 00 грн ( а.с. 26 т.2) за Договором, що пов"язані з підготовкою документів для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ "Полтавахліб -3" у Господарському суді Полтавської області відображає обсяг правової допомоги і затраченого часу. В акті зазначено, що за надання правової допомоги адвокат отримує гонорар в розмірі 75 000, 00 грн. В акті міститься перелік послуг, наданих адвокатом, що пов"язані з підготовкою документів для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "Полтавахліб", в тому числі:

- складання та подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ Полтавахліб-3" ( 4 год.30 хв.) - 63 900, 00 грн;

- наданні консультацій пов"язаних з відкриттям провадження у справі про банкрутсво з вивченням документів ( 1 год.00 хв.) - 11 100, 00 грн.

Також суд встановив, що акт приймання -передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 від 20.06.2024 на суму 16 000, 00 грн (а.с. 48 т.2) за Договором відображає обсяг правової допомоги, що пов"язана з представництвом ТОВ "ТБ "Новаагро" в судових засіданнях у справі № 917/765/24, затраченого часу. В акті зазначено, що за надання правової допомоги адвокат отримує гонорар в розмірі 16 000, 00 грн.

В акті міститься перелік послуг, наданих адвокатом що пов"язані з представництвом ТОВ "ТБ "Новаагро" в судових засіданнях у справі № 917/765/24, в тому числі:

- участь в судовому засіданні у справі № 917/765/24 , яке проводилось 04.06.2024 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання ( 2год. 36 хв.) - 11 300, 00 грн;

- участь в судовому засіданні у справі № 917/765/24 , яке проводилось 20.06.2024 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання ( 40 хв.) 4 700, 00 грн.

Суд встановив, що 14.10.2024 боржником подано клопотання ( вх. 13589 від 14.10.2024 - а.с. 96-105 т.2) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

У клопотанні боржник посилається на наступне.

Провадження у справах про банкрутство, як і будь-яке інше судове провадження складається із кількох послідовних стадій. Однією із таких стадій є розгляд грошових вимог кредиторів в процедурі розпорядження майном боржника.

Наразі у даній справі триває процедура розпорядження майном, у той же час умови договору передбачають сплату коштів в розмірі 91 000,00 грн за правовий супровід Ініціюючого кредиторі під час всієї процедури банкрутства боржника.

Боржник вважає, що додаткові угоди та акти приймання-передачі до договору № 2/ ТБ про надання правової допомоги від 04 травня 2020 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі за рахунок іншої сторони, оскільки їх розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а тому керуючись ст. ст. 126, 129 ГПК України, прохає зменшити розміру витрат ТОВ «ТБ «НОВААГРО» на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн. Боржник вважає, що розмір 91 000,00 грн. витрат на правничу допомогу за подання ініціюючим кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не є співмірним з обсягом і складністю наданих адвокатом послуг.

Боржник посилається на практику Верховного суду, зокрема Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Зазначені висновки підтримано Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у п. 93 постанови від 31.03.2021 у справі № 910/9916/17.

З метою визначення розумності та пропорційності наданих послуг під час вирішення питання про стягнення таких витрат з боржника, боржник зазначає, зокрема, що адвокатом під час формування заяви допущені суттєві недоліки, наявність яких стала підставою постановлення ухвали Господарського суду Полтавської області від 10 липня 2023 року про залишення заяви без руху, також зазначає, що умови Договору передбачають сплату коштів у розмірі 91 000, 00 грн. під час всієї процедури банкрутства.

Враховуючи вищезазначене, боржник вважає вартість професійної правничої допомоги суттєво завищеною й безпідставною, оскільки вартість витрат у розмірі 91 000,00 грн. не відповідає рівню складності та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу Заяви ініціюючого кредитора та його значенню для вирішення спору. Таким чином, боржник вважає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 91 000,00 грн. покладає на нього надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Боржник заначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). В постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат або задовольнити її частково. На думку боржника у даному випадку співмірним є стягнення 10 000,00 гривень.

Правила розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України унормовано таким чином:

- судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1);

- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4).

Частиною 5 ст. 41 ГПК України визначено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство.

Кодекс України з процедур банкрутства ( надалі в тексті - КУзПБ) розмежовує коло осіб, які є учасниками та сторонами у справі про банкрутство.

У ст. 1 КУзПБ наведено склад учасників у справі про банкрутство та їх термінологічне визначення, а саме:

- арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражний керуючих України;

- сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

- кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України, здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

- конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

- поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;

- учасниками у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Згідно із ч. 1 ст. 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, в першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (п. 1 ч. 1 цієї статті Кодексу).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що заявлений ініціюючим кредитором до визнання розмір витрат на правничу допомогу в сумі 91 000, 00 грн не відповідає вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На переконання суду визначений та заявлений до визнання ініціюючим кредитором - ТОВ "ТБ "Новаагро" розмір витрат адвоката в даному випадку за складння та подання заяви про відкриття провадження у справі про банктутство боржника, надання консультацій та участь у двох судових засіданнях ( в режимі ВКЗ) не є співмірним з розміром заявлених ініціючим кредитором вимог у заяві про відкриття провадження у справі та визнання його грошових вимог, що виникли з договірних зобов`язань боржника, які фактично мали характер безспірних вимог, були підтверджені рішенням суду, мають незначну складність розрахунків, обсягом адвокатських послуг та опрацьованого матеріалу, витраченим часом.

Так, умовами договору №2/ТБ від 04.05.2020 з додатковими угодами про надання правової допомоги було передбачено надання адвокатським об"єднанням наступних послуг:

- складання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ "Полтавахліб-3";

- надавання консультації, пов"язані з відкриттям провадження у справі про банкрутство з вивченням документів;

- представлення ТОВ "ТБ "Новаагро" у судових засіданнях, пов"язаних з відкриттям провадження у справі № 917/765/24 про банкрутство ТОВ "Полтавахліб-3".

Слід звернути увагу, що провадження у справах про банкрутство, як і будь-яке інше судове провадження складається із кількох послідовних стадій. Однією із таких стадій є розгляд заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

У даній справі наразі триває процедура розпорядження майном, у той же час умови договору передбачають сплату коштів в розмірі 91 000, 00 за правовий супровід саме заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, а не представництво інтересів ініціюючого кредитора під час всієї процедури банкрутства, як помилково зазначив в своїх запереченнях боржник.

Таким чином, визначена в актах приймання-передачі наданих послуг ( а.с. 26 т.2, а.с. 48 т.2) вартість послуг адвокатського об"єднання на правову допомогу надану адвокатом в сумі 91 000, 00 грн не узгоджується з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Згідно із ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годи помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).

Разом з тим, слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат", тому суд звертає увагу на наступне.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом з тим у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, та відповідно яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, від 24.10.2019р. у справі №905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі №904/3583/19, від 11.02.2021р. у справі №920/39/20, від 11.11.21р. у справі №873/137/21.

З огляду на ступінь складності справи, наданий адвокатом Адвокатського об"єднання АО "Ліберті Вей" Олександром Крайзом обсяг послуг, затрачений ним час на надання таких послуг, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 91 000, 00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), такі витрати є неспівмірні з виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеному вище розмірі.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021р. у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи наявність заперечень боржника щодо розміру витрат ініціюючого кредитора на правову допомогу, а також, беручи до уваги, що акти приймання-передачі наданих послуг про надану правову допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі за рахунок іншої сторони, оскільки їх розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд керуючись ст. ст. 126, 129 ГПК України, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат ТОВ "ТБ "Новаагро" на професійну правничу допомогу до 15 000,00 грн.

При цьому, суд враховує, що зазначена сума витрат відповідає обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та іншим критеріям, визначеним ч. 4 ст. 126 ГПК України. Судом також взято до уваги факт участі адвоката у двух судових засіданнях з розгляду заяви ініціючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвокату одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного ч. 4 вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 22.10.2020р. у справі №904/4387/19, де зазначено, що системний аналіз норм ст. 123 ГПК України, ст. 64 КУзПБ свідчить, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді не є у розумінні ст. 1 КУзПБ зобов`язанням боржника перед кредитором, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України та не можуть бути стягнуті окремо від цього провадження. Тому такі витрати не відносяться до поточних вимог у справі та відносяться згідно із п. 1 ч. 1 ст. 64 КУзПБ до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Так, визнані судом вимоги ініціюючого кредитора щодо витрат на професійну правничу допомогу мають бути в подальшому задоволені в першу чергу, а тому неспівмірне визначення розміру витрат одного із кредиторів істотно впливає на права та охоронювані законом інтереси інших кредиторів у справі про банкрутство.

Зважаючи на приведені правові норми та обставини, підлягають визнанню вимоги ТОВ "ТБ "Новаагро" до боржника в розмірі 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що є витратами, понесеними в процесі складання та подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, надання консультацій та участь у двох судових засіданнях, які підлягають врахуванню у реєстрі вимог кредиторів. В іншій частині вимоги кредитора про визнання витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Даний розподіл судових витрат є оптимальним та відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, що відповідає вимогам ст. ст. 126, 129 ГПК України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.

За результатами судового засідання 12.12.2024 суд закінчив розгляд вимог кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.4 ст.45 Кодексу з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч.6 ст.45 Кодексу з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Приймаючи до уваги, що заяви кредиторів ТОВ "Київтранслогістик" , ТОВ "Белларія" та ТОВ "Фірмова мережа "Київхліб" заявлені після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 45 Кодексу з процедур банкрутства вказані заяви підлягають розгляду господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Керуючись ст. ст. 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати додаткові грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, Харківська область, 61002; ) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3", вул. Комарова, буд. 10-А, м. Полтава, Полтавська область; 36008; у справі № 917/765/24 частково в наступному розмірі 427 492, 52 грн , з яких:

- 406 436, 52 грн пені за порушення грошового зобов"язання згідно рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі №922/2934/23;

- 15 000, 00 грн. - витрат ініціюючого кредитора на правничу попомогу у зв"язку з поданням заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство,

- 6 056, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника;

В іншій частині - у визнанні вимог відмовити.

2. Зобов`язати розпорядника майна включити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, Харківська область, 61002; ) у визнаних судом розмірах до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавахліб-3", вул. Комарова, буд. 10-А, м. Полтава, Полтавська область; 36008; відповідно до черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства.

3. Розпоряднику майна протягом 10 днів з дня постановлення/підписання даної ухвали письмово повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення.

4. Розпоряднику майна надати суду документальні докази направлення всім конкурсним кредиторам письмового повідомлення листом з описом вкладення про місце і час проведення зборів кредиторів.

5. Розпоряднику майна надати суду до 31.01.2025 :

- аналіз фінансово майнового стану боржника ;

- окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром;

- окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

6. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів - 24.02.2025 .

7. Встановити дату підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство - 27.02.2025 11:00

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Полтавської області, зал судових засідань № 25.

8. Зборам кредиторів у строк до 20.02.2025 надати суду відповідне рішення прийняте на загальних зборах кредиторів (протокол зборів кредиторів надати суду) за результатами розгляду на зборах кредиторів проведеного розпорядником майна аналізу фінансово-майнового стану боржника про перехід до наступних судових процедур (процедури санації, ліквідації).

9. Копію ухвали направити учасникам у справі про банкрутство.

10. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на вебсторінці офіційного вебпорталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення ( підписання) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядки та строки, визначені ст. ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухали складено та підписано 25.12.2024

Суддя О.О.Ореховська