ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Справа № 924/463/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Варченко Н.А.

відповідача - Павлик І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.09.24 року, повний текст судового рішення складено 10.09.24 у справі №924/463/24 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал"

до Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех"

про стягнення 1847865,42 грн. відшкодування вартості енергоресурсів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.09.24 року у справі №924/463/24 позов Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" до Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" про стягнення 1847865,42 грн. відшкодування вартості енергоресурсів задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" на користь міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" 1345246,08 грн. відшкодування вартості енергоресурсів, 20178,69 грн. відшкодування судового збору. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Монтажна компанія "Мегатех" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.09.24 року у справі №924/463/24 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 345 246, 08 грн та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в даній частині. У іншій частині рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Листом №924/463/24/6442/24 від 01.10.24 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області. 07.10.24 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/463/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.09.2024 року у справі №924/463/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.11.2024 об 15:45 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №1.

06.11.24 від Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" - Варченко Н.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №924/463/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.24 заяву представника Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" - Варченко Н.А. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №924/463/24 задоволено. Забезпечено представнику участь в судовому засіданні 26.11.2024 о 15:45 год. у справі №924/463/24 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів системи відеоконференцзв`язку.

26.11.2024 у судове засідання з`явилися представники Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" Павлик І.І. та Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" Варченко Н.А. (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів). Сторони надали свої пояснення та заперечення стосовно апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції порадившись на місці, з метою повного та всебічного розгляду справи та встановлення всіх обставин справи, прийшла до висновку про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні до 10.12.2024 на 15:30 год, про що судом апеляційної інстанції постановлено протокольну ухвалу.

10.12.2024 у судове засідання з`явилися представники Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" Павлик І.І. та Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" Варченко Н.А. (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів). Сторони додатково наголосили на своїх вимогах та запереченнях і звернули увагу суду апеляційної інстанції на докази, які наявні в матеріалах справи.

Згідно з ст.ст. 269,270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

05.06.2023 року між міським комунальним підприємством "Хмельницькводоканал" (замовник) та приватним підприємством "Монтажна компанія "Мегатех" (підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт № 629 (том 1, а.с. 8-14).

Відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов`язується своїми силами і засобами виконати роботи, зазначені в проектній документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї), що виготовлена на об`єкт "Реконструкція самопливного каналізаційного колектора діам. 800 мм від ж.б. №203 до колодязя №551а по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницький", а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, прийняти від підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та оплатити їх.

Пунктом 1.2 договору визначено найменування робіт, а саме: "Реконструкція самопливного каналізаційного колектора діам. 800 мм від ж.б. №203 до колодязя №551а по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницький" (код ДК 021:2015 - 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи").

Положеннями пунктом 1.3. Договору передбачено, що кількість (обсяг) робіт: відповідно до проектної документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї).

Абзацом 1 пункту 5.1.2 договору визначено, що підрядник розпочне виконання робіт протягом 3 днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо: надання будівельного майданчика (фронту робіт); передачі проектної документації; передачі дозволу (декларації або повідомлення) на початок робіт.

Пунктом 5.3 договору визначено, що при використанні підрядником електромережі замовника під час ведення робіт та обслуговування будівельного майданчика, використання інших енергоресурсів, надання інших послуг підрядник повинен забезпечити їх облік та своєчасне відшкодування згідно з чинними тарифами та відповідними правилами користування згідно із законодавством України.

Додатком №2 до договору №629 від 05.06.2023 року календарний графік виконання робіт визначено з червня по жовтень 2023 року (том 1, а.с. 16).

Згідно додатку №3 до договору №629 від 05.06.2023 року план фінансування вказаних робіт - з червня по жовтень 2023 року рівними частинами і становить разом 12635096,84 грн.

28.12.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору № 629 від 05.06.2023, в якій сторони узгодили вартість фактично виконаних робіт (том 1, а.с. 18).

28.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 629 від 05.06.2023, в якій сторони узгодили питання фінансування, строки виконання робіт на 2024 рік (том 1, а.с. 20).

Також, у 2024 році між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору №629 від 05.06.2023, в якій зазначено суму бюджетних асигнувань на 2023 рік та на 2024 рік, узгоджено строки виконання робіт - до 28.06.2024 та строк дії договору. Крім того, вказаною угодою внесені зміни до додатку №1 (договірна ціна 12635096,84 грн.), додатку № 2 (календарний графік виконання робіт) та додатку № 3 (план фінансування будівництва). Строк виконання робіт до 28.06.2024р (том 1, а.с. 21).

19.08.2023 року між МКП "Хмельницькводоканал" та ТОВ "Хмельницькенергозбут" укладений договір №7102/788 про постачання електричної енергії споживачу (том 2, а.с. 87-90).

Відповідно до п.5.1 ціна договору становить 155 136 772,80 грн. Ціна за одиницю товару визначається у додатку №1 договору "Комерційна пропозиція постачальника".

Додатком №2 до договору є заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, якою визначені об`єкти електроспоживання, адреси, ЕІС-код, точки комерційного обліку. Даним додатком було визначено 82 об`єкта (том 2, а.с. 91-92).

Додатковою угодою №4 від 12.12.2023 року до договору про постачання електричної енергії споживачу №7102/788 від 19.08.2023 року доповнено заяву на постачання електричної енергії споживачу до договору наступними точками комерційного обліку під №83 та №84 - самоплинний каналізаційний колектор по вул. Проскурівського підпілля, буд.203 до колодязя №551 А (том 2, а.с. 99).

Відповідно до п.5.10 договору обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №311 та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до п.5.14 договору оплата за електричну енергію здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, відкритий в уповноваженому банку.

Споживач здійснює оплату згідно виставленого постачальником рахунку на оплату, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі електричної енергії протягом 5(п`яти) робочих днів з моменту його підписання але не пізніще 20 числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії.

Пунктом 5.16 договору визначено, що виставлений постачальником рахунок на оплату має містити чітку інформацію про суму платежу, інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки, а також інформацію, що передбачена чинним законодавством України, в тому числі інформацію про захист прав споживачів.

Відповідно до довідки АТ "Хмельницькобленерго" від 26.07.2023, вимоги технічних умов №1117 від 19.07.2023 року на тимчасове приєднання до електричних мереж АТ "Хмельницькобленерго" електроустановки будмайданчика для реконструкції самопливного каналізаційного колектора діам. 800 мм від ж.б. №203 до колодязя №551а по вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, виконані в повному обсязі.

Крім того, ТОВ "Хмельницькенергозбут" листом від 05.08.2024 року за № 0101-2363 на запит адвоката І. Павлик повідомило, що 01.11.2023 року КП "Хмельницькводоканал" звернулось до ТОВ "Хмельницькенергозбут" з заявою про приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №7102/788 від 19.08.2023, площадки споживача, а саме: будівництво самопливного каналізаційного колектору, що знаходиться адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 203 (том 2, а.с. 103).

На підтвердження понесення витрат з оплати електроенергії, наданої для виконання робіт, передбачених пунктом п. 1.1. договору від 05.06.2023 року №629, позивачем надано копії платіжних доручень за 2023 2024 (том 2, а.с. 104-183).

На підтвердження своїх доводів та заперечень сторони надали наступні докази: копія технічних умов тимчасового приєднання №1117 до електричних мереж електроустановок; копія акта №4171; копія листів від 09.06.2023, від 03.10.2023, від 13.10.2023, від 23.10.2023, від 19.10.2023, від 13.12.2023 №2869; від 14.12.2023 №14/12; від 27.12.2023 №01/27/12-23; від 29.03.2024 р. № 02/29/03-24; розрахунок витрат електричної енергії; копія акта обстеження електроустановки від 10.04.2024, копії платіжних доручень від 22.09.2023 та 27.12.2023, локальний кошторис на будівництво (реконструкцію) самопливного каналізаційного колектора, загальновиробничі витрати на роботи, локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01, складений за цінами станом на 2024, підсумкова відомість ресурсів, ціни станом на 2024, заява свідка ОСОБА_1 , заява свідка ОСОБА_2 , акт №2 приймання виконання робіт за грудень 2023 року, акт №1 прийманя виконання робіт за вересень 2023 року, протоколи розбіжностей засідання комісії щодо виконання робіт, вимоги до закупівлі робіт "Реконструкція самопливного каналізаційного колектора діам. 800 мм від ж.б. №203 до колодязя №551а по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницький" (код ДК 021:2015 - 45450000-6 "Інші завершальні будівельні роботи") тощо.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.09.24 року у справі №924/463/24 позов Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" до Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" про стягнення 1847865,42 грн. відшкодування вартості енергоресурсів задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" на користь міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" 1345246,08 грн. відшкодування вартості енергоресурсів, 20178,69 грн. відшкодування судового збору. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Монтажна компанія "Мегатех" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.09.24 року у справі №924/463/24 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 345 246, 08 грн та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в даній частині. У іншій частині рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України).

За приписами ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про закупівлю робіт №629 від 05.06.2023, який за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно з положеннями ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

В силу ч.4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Щодо доводів апелянта про порушення місцевим господарським судом територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Встановлена цією статтею альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю/доцільністю надання позивачеві такого права вибору.

По-перше, як вбачається з матеріалів справи, спір виник через порушення відповідачем умов договору №629 про закупівлю робіт від 05.06.2023, зокрема, п. 5.3, який передбачає своєчасне відшкодування підрядником енергоресурсів згідно з чинними тарифами та відповідними правилами користування; по-друге, місцем виконання робіт відповідно до п. 5.2 договору є Хмельницька область, м. Хмельницький, по вул. Проскурівського підпілля; по-третє, поняття "договірна підсудність" не передбачено чинним ГПК України та застосовується виключно в порядку норм, передбачених розділом XII "Підсудність та виконання іноземних судових доручень" Закону України "Про міжнародне приватне право", де однією зі сторін є іноземний елемент або відповідно до ч. 6. ст. 4 ГПК України, у випадку укладення договору між сторонами про передачу справи третейському суду; по-четверте встановлення заборони звернення за альтернативною підсудністю згідно умов договору, які сторони визначають між собою по суті формує новий вид виключної підсудності, де сторона правочину зобов`язана звертатися виключно за місцезнаходженням одного суду, однак зазначеної обставини, яка визначає таку виключну підсудність не передбачено ст. 30 ГПК України.

Отже, суд апеляційної інстанції виснує, що спір у даній справі виник з невиконання/неналежного виконання відповідачем умов договору про закупівлю робіт №29 від 05.06.2023, а саме п. 5.3. Відтак у позивача наявне право на альтернативну територіальну підсудність: подання позову до господарського суду як за місцезнаходженням відповідача (до Господарського суду Київської області, оскільки місцезнаходження відповідача м. Васильків Київської області), так і за місцем виконання договору (до Господарського суду Хмельницької області, оскільки м. Хмельницький визначено місцем виконання робіт згідно з пунктом 5.2 договору про закупівлю робіт №629 від 05.06.2023).

Ураховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірне зверненням позивачем до Господарського суду Хмельницької області за альтернативною підсудністю в порядку ч. 5 ст. 29 ГПК України, а відтак доводи апелянта в зазначеній частині відхиляються колегією суддів.

Стосовно твердження апелянта про те, що місцевим господарським судом були допущені порушення під час підготовчого засідання, суд апеляційної інстанції зауважує про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважності причин пропуску процесуальних строк є оціночним поняттям, яке не має конкретно визначених критеріїв в ГПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України завданням підготовчого провадження, зокрема, є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

У главі 3 розділу ІІІ ГПК України закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу "диспозитивності господарського судочинства" у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19, від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що підготовче провадження якраз і покликане задля того аби сторони могли б долучити всі докази, які на їх переконання підтвердять або спростують доводи в подальшому при розгляді справи по суті. Відкладення розгляду справи на стадії підготовчого провадження не свідчить про порушення диспозитивності та сприяння судом для когось у зборі певних доказів, а навпаки є необхідністю задля повного та всебічного розгляду справи та переходу на стадію розгляду справи по суті. Якщо сторона заявляє про певні обставини та у суду виникають вмотивовані сумніви щодо заявленого, він вправі зобов`язати сторону надати докази на підтвердження чи спростування заявленого. Очевидно, що в такому випадку існує потреба у відкладенні розгляду справи.

Варто зазначити, що додаткові пояснення позивача були направлені до місцевого господарського суду 20.08.24. Ухвалою Господарського суд Хмельницької області від 20.08.24 закрито підготовче провадження у справі №924/463/24. З огляду на зазначене, позивач не пропустив строк на подання доказів, адже вони були подані на стадії підготовчого провадження, у якій сторони мають право долучити всі необхідні докази, які на їх думку підтвердять або спростують відповідні обставини справи в подальшому.

Із урахуванням зазначеного суд апеляційної інстанції вважає доводи апелянта у зазначеній частині безпідставними та необґрунтованими.

Щодо незгоди апелянта з відмовою в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 216 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем було подано клопотання до місцевого господарського суду про відкладення розгляду справи (том 2, а.с. 184). Мотивами поважності причини відкладення розгляду справи представник відповідача зазначає про смерть близького родича.

На момент подання клопотання про відкладення розгляду справи жодних доказів, які б підтверджували/спростовували причини поважності неявки у судове засідання відповідачем не було надано. Саме по собі клопотання без надання жодних доказів, які б могли судом бути належним чином оцінені до матеріалів справи не було долучено. Відтак, місцевий господарський суд, враховуючи наявне клопотання без жодних долучених доказів, на переконання колегії суддів, дійшов правомірного висновку про відмову в його задоволенні. До того ж усі процесуальні документи підписувалися та направлялися керівником відповідача Саганом Олексієм Анатолійовичем. Більше того, у справі наявна довіреність від 16.05.2024 (том 1,а.с. 195), якою було надано право представляти інтереси відповідача Соколу Володимиру Євгенійовичу. При цьому Сокол В.Є. із адвокатом Павлик Іриною Ігорівною разом представляли інтереси відповідача, що підтверджується протоколом судового засідання №2984273 (том 1, а.с. 196-197). А отже, сторона не була позбавлена можливості з`явитися в судове засідання, зокрема сам директор чи інший представник Сокол В.Є.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи відповідача в зазначеній частині необґрунтованими та безпідставними.

Щодо незгоди апелянта в частині стягнення заборгованості за енергопостачання, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлюють, що не допускається одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 5.3 договору №629 про закупівлю робіт від 05.06.2023 визначено, що при використанні підрядником електромережі замовника під час ведення робіт та обслуговування будівельного майданчика, використання інших енергоресурсів, надання інших послуг підрядник повинен забезпечити їх облік та своєчасне відшкодування згідно з чинними тарифами та відповідними правилами користування згідно із законодавством України.

Таким чином сторони конкретно визначили сторону, яка зобов`язана вести облік та відшкодовувати суму згідно чинних тарифів.

Суд критично оцінює доводи апелянта в частині того, що судом не надано належної оцінки про те, що в матеріалах справи відсутня подія (1) про підключення до електричної установки обладнання відповідача та споживання енергоресурсів саме відповідачем; (2) що відповідачу була необхідна електрична енергія; (3) що відповідач відмовився забезпечувати облік електричної енергії, як цього передбачає п. 5.3 договору.

По-перше, згідно технічних, якісних, кількісних та інших вимог щодо предмету закупівлі на закупівлю робіт "Реконструкція самопливного каналізаційного колекторадіам. 800 мм від ж.б. №203 до колодязя №551 по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницький" (код ДК 021:2015-45450000-6) "Інші завершальні будівельні роботи" передбачалося використання електроенергії під час виконання робіт підрядником (том 1, а.с. 203-210).

По-друге, обов`язок обліку використаної електроенергії згідно укладеного договору покладався конкретно на відповідача. У даному випадку зацікавленість щодо належного виконання умов договору в зазначеній частині покладалося безпосередньо на підрядника, а не замовника, однак підрядник жодних дій не вчинив. Належних доказів, які б підтвердили конкретний розмір спожитої енергії за зазначений період часу відповідачем не надано.

По-третє, згідно протоколу №2 засідання комісії щодо виконання робіт на об`єкті "Реконструкція самопливного каналізаційного колектора діам. 800 мм від ж.б №203 до колодязя №551а по вул. Проскурівського підпілля в м. Хмельницький" від 22.12.2023 сторони узгодили, що через наявні ґрунтові води на великих глибинах в котлованах, виникла необхідність застосувати технологію вакуумного водопониження для можливості проведення необхідних робіт в цих котлах. При цьому в протоколі сторони погодили, що збільшення кількості матеріалів та введення нових робіт не призведе до збільшення вартості договірної ціни (том 1.а.с. 94). Отже, для виконання будівельно-монтажних робіт було додано ще дві позиції, а саме: насосні станції електричні стаціонарні УВВ-3А-6КМ та насосні станції електричні стаціонарні УВВ-3А-6КМ (резерв).

Очевидно, що використання зазначених насосів задля пониження ґрунтових вод та виконання інших робіт потребувало використання немалої кількості електроенергії.

Враховуючи вищезазначене, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, як б підтвердили розмір конкретно використаної електроенергії, яка ним безпосередньо була використана, хоча тягар обліку згідно п. 5.3 договору покладався саме на нього.

У той же час в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують обсяг спожитої енергії по місцю виконаних робіт. ТОВ "Хмельницькенергозбут" листом від 05.08.2024 року за № 0101-2363 на запит адвоката І. Павлик повідомило, що 01.11.2023 року КП "Хмельницькводоканал" звернулось до ТОВ "Хмельницькенергозбут" з заявою про приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №7102/788 від 19 серпня 2021 року площадки споживача, а саме: будівництво самопливного каналізаційного колектору, що знаходиться адресою: м.Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля, 203. В період з 01.11.2023 року по дату розгляду запиту з ресурсу ТОВ "Хмельницькенергозбут" відбувалось постачання електричної енергії на вищезазначений об`єкт: листопад 2023 року 116 199 кВт*год. на суму 719 292,26 грн.; грудень 2023 року 78 920 кВт*год. на суму 439 138,66 грн.; січень 2024 року 22 080 кВт*год. на суму 117 566,46 грн.; лютий 2024 року 15 000 кВт*год на суму 69 248,70 грн.; березень 2024 року 38 кВт*год. на суму 167,27 грн. Оплату за спожиту електричну енергію КП "Хмельницькводоканал" здійснювало відповідно до умов договору про постачання електричної енергії споживачу №7102/788 від 19 серпня 2023р., зазначаючи в призначені платежу "Фактично спожита електрична енергія згідно договору № 7102/788 19.08.2023р., в т.ч. ПДВ 20%" (том 2, а.с. 103).

Отже, загальна сума спожитої електроенергії за період листопад 2023 березень 2024 по точці 84 "Самоплинний каналізаційний колектор АТ "Хмельницькобленерго"" від вул. Проскурівського підпілля, буд 203 до колодязя №551А ЕІС код об`єкта ТКО 62Z588 становить 1 345 413, 34 грн. Водночас місцевим господарським судом оскаржуваним судовим рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача 1 345 246, 08 грн, що є меншим на 167, 27 грн.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що принцип "заборони повороту до гіршого" ("non reformatio in peius") відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту до гіршого означає, що особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі №179/363/21, 21 червня 2023 року у справі №757/42885/19-ц).

Апеляційна скарга у даній справі подана Приватним підприємством "Монтажна компанія "Мегатех", а не позивачем у справі.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати принципи римського права "tantum devolutum quantum appellatum" та "reformatio in peius" по відношенню до Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех", яке звернулось із апеляційною скаргою.

Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та документально необґрунтованими, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Монтажна компанія "Мегатех" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.09.24 року у справі №924/463/24 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу №924/463/24 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "18" грудня 2024 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Грязнов В.В.