ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/983/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шоляк О.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом фізичної особи - підприємця Грицик Лариси Олексіївни, м. Ужгород

до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, м. Ужгород

про визнання угоди недійсною коштів

За участі:

від позивача - Лесько Алла Олексіївна, адвокат, ордер серія АІ № 1491472 від 09 листопада 2023 року (в залі суду)

від відповідача - Данканич Андрій Еміліянович, виписка з ЄДРЮОФОПтаГФ (в залі суду)

позивач - не з`явився

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з до відповідача про визнання недійсним договір оренди земельної ділянки в редакції додаткової угоди від 30.10.2018 р. до договору оренди землі від 18.02.2014 №1691/1 (договір оренди землі в новій редакції від 30.10.2018), укладений з ФОП Грицик Ларисою Олексіївною.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.12.2021 р. позовну заяву фізичної особи - підприємця Грицик Лариси Олексіївни залишено без руху.

20.12.2021 р. позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.12.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи №907/983/21 прийнято здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.02.2022 р.

Ухвалою суду від 08.02.2021 р. відкладено підготовче засідання на 15.03.2022 р.

До початку судового засідання від відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з тим, що станом на сьогодні представники відповідача виконують завдання із забезпечення роботи гуманітарного міського штабу по допомозі внутрішньо переміщеним особам.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Європейський суд з прав людини зазначає, що тривалість розгляду справи повинно відповідати розумним строкам. Таку розумність треба оцінювати у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (див. рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Вергельський проти України" (Vergelskyy v. Ukraine, заява № 19312/06).

Такими критеріями у розумінні суду наразі є те, що внаслідок триваючої широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" було постановлено про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 15.03.2022 року підготовче засідання було відкладено в межах розумного строку.

07.09.2023 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про призначення підготовчого засідання по справі №907/983/21.

Ухвалою суду від 08.09.2023 призначено підготовче засідання на 03.10.2023 р.

У судовому засіданні 03.10.2023 р. відповідно до ст. 183 ГПК України та враховуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошено перерву на 25 жовтня 2023 року.

У судовому засіданні 25.10.2023 р. відповідно до ст. 183 ГПК України та враховуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошено перерву на 23 листопада 2023 року.

17.11.2023 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року прийнято клопотання про витребування доказів до розгляду, відкладено підготовче засідання на 15 січня 2024 р.

02.01.2024 року до суду надійшло клопотання від позивача про приєднання доказів до матеріалів справи.

08.01.2024 р. до суду надійшло клопотання від позивача про приєднання доказу до матеріалів справи.

08.01.2024 р. до суду надійшло клопотання від позивача про залишення без розгляду заяви про зупинення провадження у справі від 02.10.2023 р.

Разом з тим, позивачем подано клопотання від 08.01.2024 р. про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Присутній представник відповідача навів пояснення, з приводу відкладення підготовчого засідання не заперечив.

У судовому засіданні 15.01.2024 р. судом розглянуто клопотання позивача про залишення без розгляду заяви про зупинення провадження у справі від 02.10.2023 р., про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 15.01.2024 р. відкладено підготовче засідання та клопотання про витребування доказів на 08.02.2024 р.

25.01.2024 року від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі 3 особи Ужгородську міську раду

29.01.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 08.02.2024 р. судом розглянуто клопотання про витребування доказів, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 08.02.2024 р. відкладено підготовче засідання на 06.03.2024 р.

Представник позивача подав суду клопотання про приєднання доказів від 04.03.2024 р. Разом з тим, позивач просить суд залучити у справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Ужгородську міську раду.

Представник відповідача навів пояснення, щодо залучення до участі у справі третьої особи не заперечив. Однак, заперечив щодо клопотання позивача про приєднання доказів.

Ухвалою суду від 06.03.2024 р. відкладено підготовче засідання на 09.04.2024 р., залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Ужгородську міську раду.

Станом на дату засідання від третьої особи Ужгородської міської ради надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення третій особі копії позовної заяви з додатками та клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

Представник позивача повідомив суд, про намір висловити письмову позицію з приводу клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим просить суд відкласти судове засідання.

Представник відповідача також має намір висловити письмову позицію, не заперечив щодо відкладення судового засідання.

У засіданні суду протокольною ухвалою суду приєднано до матеріалів справи подані позивачем докази.

Ухвалою суду від 09.04.2024 р. відкладено підготовче засідання на 14.05.2024 р. та прийнято до розгляду клопотання про зупинення провадження.

10.05.2024 р. позивачем подано суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

10.05.2024 р. від відповідача надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

13.05.2024 р. від позивача надійшла заява про доповнення підстав позову новими обставинами.

Ухвалою суду від 14.05.2024 р. відкладено підготовче засідання, розгляд клопотання про зупинення провадження та розгляд заяви про доповнення підстав позову новими обставинами на 17.07.2024 р.

16.07.2024 р. до суду надійшло клопотання позивача, про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 17.07.2024 р. відкладено підготовче засідання, розгляд клопотання про зупинення провадження та розгляд заяви про доповнення підстав позову новими обставинами на 15.08.2024 р.

Ухвалою суду від 15.08.2024 р. відкладено підготовче засідання на 18.09.2024 р.

У судовому засіданні 18.09.2024 р., судом розглянуто клопотання про зупинення провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Позивач навів пояснення та просив суд призначити до розгляду заяву про доповнення підстав позову новими обставинами.

Ухвалою суду від 18.09.2024 р. прийнято клопотання про доповнення підстав позову новими обставинами, до розгляду та відкладено підготовче засідання на 16 жовтня 2024р.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 листопада 2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 21.11.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у невикористаній частині щорічної основної відпустки згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/38-к від 20.11.2024 р.

Ухвалою суду від 27.11.2024 р. відкладено розгляд справи по суті на 09.12.2024 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Пояснив, що 18.02.2014 р. між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради як орендодавцем та ФОП Грицик Л.О. як орендарем укладено договір оренди № 1691/1 земельної ділянки площею 1.2617 га у м. кадастровий номер :34:001:0228, для розміщення та експлуатації основних. підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної. машинобудівної й іншої промисловості. Відповідно до п. п. 5.. 10.. 1 1., 13. вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 222 989.23 грн. Орендна плата за рік встановлена у сумі 66 689.68 грн. що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір щомісячних орендних платежів - 5 557.47 грн.

30.10.2018 р. рішенням Ужгородської міської ради № 1354 "Про поновлення. припинення та відмову у поновленні дії договорів оренди земельних ділянок" дію вказаного договору оренди зазначеної земельної ділянки ФОП Грицик Л. О. поновлено строком на 5 років до 30.10.2023 р..

У подальшому, 23.11.2018 р. Департамент надіслав ФОП Грицик Л.О. пропозицію щодо укладення договору оренди землі, посилаючись на зміну порядку укладення таких договорів у зв`язку з прийняттям Ужгородською міською радою рішення від 30.08.2016 № 356 "Про Тимчасове положення про порядок надання земельних ділянок, що знаходяться в розпорядженні Ужгородської міської ради, в оренду фізичним та юридичним особам".

Так, згідно надісланого проекту: нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 рік становить 13 859 395, 99 грн (п. 5.): строк дії договору встановлено до 30.10.2023 (п. 8.); розмір орендної плати на рік та на місяць - 415 781,88 грн і 34 648,49 грн відповідно (п. п. 10., 11.).

11.12.2018 р. ФОП Грицик Л. О. повернула Орендодавцю підписану додаткову угоду з протоколом розбіжностей до п. п. 14.. 30. договору. відповідно до якого запропонувала виключити абзац 1 п. 14. щодо сплати штрафу у розмірі 100 відсотків річної орендної плати та навела власну редакцію абзацу 1 п. 30. договору. згідно з якою запропонувала виключити з нього друге речення щодо справляння пені.

Щодо незгоди з встановленими п.5, п.10 та п.1 1 додаткової угоди нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 13 859 395,99 грн (п. 5.); розміру орендної плати на рік 415 781,88 грн та на місяць - 34 648,49 грн (п. п. 10.. 11.) Грицик Л.О. в протоколі розбіжностей не зазначила, оскільки на той час нормативна грошова оцінка земельної ділянки, затверджена рішенням Ужгородської міської ради від 14 липня 2014 року, оспорювалася Грицик Л.О. в судовому порядку у справі № 807/1533/15 (розгляд не закінчено) за позовом про визнання дій протиправними та скасування витягу, та про незгоду Грицик Л.О. із зазначеним у проекті додаткової угоди розміром орендної плати Орендодавцю було відомо.

Позивач зауважує, що згідно висновку експертного дослідження №209/12-15 встановлено неправильність обчислення локальних коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки, що вплинуло на розмір нормативної грошової оцінки наданої в оренду ФОП Грицик Л.О. земельної ділянки.

У зв`язку з чим за доводами позивача, наявні підстави для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки в редакції додаткової угоди від 30Л0.18 до договору оренди землі від 18.02.14 № 1691/1 (договір оренди землі в новій редакції від 30.10.18), укладений з ФОП Грицик Ларисою Олексіївною.

Відповідач - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород, щодо задоволення позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що 14.07.2014 року Ужгородською міською радою прийнято рішення за № 1398 "Про затвердження технічної документації по нормативно грошовій оцінці земель населеного пункту міста Ужгорода Ужгородської міської ради", яким затверджено нову технічну документацію із нормативної грошової оцінки земель населеного пункту м. Ужгорода по базовій вартості 1 м. кв. забудованої території в розрізі економічно-планувальних зон та грошової оцінки сільськогосподарських угідь населеного пункту.

Даний регуляторний акт про затвердження нової нормативно-грошової оцінки землі набув законної сили 01.01.2015 року та на підставі частини 5 статті 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та статті 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» , опубліковано в місцевій газеті «Ужгород».

Відповідач зауважує, що станом на сьогодні не існує жодного судового рішення або ж рішення іншого компетентного органу щодо скасування цього рішення, чи визнання його таким, що втратило чинність.

Так, у відповідності до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 1209/0/192-18 від 19.09.2018 року, грошова оцінка орендованої земельної ділянки на 2018 рік становить 13859395,99 грн., при цьому, така вартість обчислена виходячи з того, що Ужгородською міською радою вказану земельну ділянку віднесено до економічно-планувальної зони № 67 та встановлено базову грошову оцінку у розмірі 372,87 грн. за 1 кв. м., а також із урахуванням коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки - Кф = 1,2 і локальних коефіцієнтів, які характеризують місце розташування земельної ділянки, зокрема: розташування земельної ділянки в прирейковій зоні - К=1.05; розташування земельної ділянки в зоні пішохідної доступності до міського пасажирського транспорту - К = 1.10; розташування земельної ділянки в водоохоронній зоні - К = 1.05; розташування земельної ділянки в зоні перевищення припустимого рівня шуму - К = 0,97.

Відповідач стверджує, що станом на сьогодні розмір орендної плати, що зазначений в пунктах 5, 10, 11 додаткової угоди є правомірним, оскільки визначений згідно затвердженої та чинної нормативної грошової оцінки та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, котрий в свою чергу не є скасований та обов`язковим до застосування.

Крім того, зауважує, що 14.07.2014 р. Ужгородською міською радою рішенням № 1398 затверджено нову технічну документацію із нормативної грошової оцінки земель населеного пункту м. Ужгорода по базовій вартості 1 м. кв. забудованої території в розрізі економічно-планувальних зон та грошової оцінки сільськогосподарських угідь населеного пункту.

Пунктом 5 додаткової угоди визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 рік становить 13 859 395,99 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що виданий відділом в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області № 1209/0/ 192-18 від 19.19.2018 року.

Рішенням ХХVІІ сесії Ужгородської міської ради VI скликання від 19.02.2015 року № 1651 «Про Порядок встановлення ставок орендної плати у м. Ужгороді за земельні ділянки, які перебувають у розпорядженні Ужгородської міської ради» встановлено 3-х відсотковий розмір ставки річної орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності.

Пунктом 10 додаткової угоди визначено, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки у грошовій формі та становить 415 781,88 грн на рік. Пунктом 11 додаткової угоди визначено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім днем податкового (звітного) місяця в розмірі 34 648,49 грн.

У зв`язку з чим, вважає, що спростовуються доводи позивача щодо неправомірності визначення розміру орендної плати на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що виданий відділом в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області № 1209/0/192-18 від 19.19.2018 року.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ужгородською міською радою, м. Ужгород, подано заяву про зупинення провадження по справі. Разом з тим, письмово викладеної позиції по суті спору не подано.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 09.12.2024 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2014 Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (змінено найменування на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) як орендодавцем та ФОП Грицик Л.О. як орендарем укладено договір оренди № 1691/1 земельної ділянки площею 1,2617 га у м. Ужгороді по вул. Електрозаводській, 35, кадастровий номер :34:001:0228 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до п.п.5,10,11,13 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2222989,23 грн.

Орендна плата за рік встановлена у сумі 66689,68 грн, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розмір щомісячних орендних платежів - 5557,47 грн.

Розмір орендної плати переглядається щороку у разі, зокрема, зміни нормативно-грошової оцінки землі.

Приписами п.п.8, 9 вказаного договору встановлено строк договору до 24.10.2018. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Рішення про продовження договору оренди приймає Ужгородська міська рада у відповідності до чинного законодавства.

Як підтверджується матеріалами справи, 30.10.2018 рішенням Ужгородської міської ради № 1354 «Про поновлення, припинення та відмову у поновленні дії договорів оренди земельних ділянок» дію договору оренди зазначеної земельної ділянки ФОП Грицик Л.О. поновлено строком на 5 років до 30.10.2023.

В подальшому 23.11.2018 Департамент надіслав ФОП Грицик Л.О. пропозицію щодо укладення договору оренди землі, посилаючись на зміну порядку укладення договорів оренди землі у зв`язку з прийняттям Ужгородською міською радою рішення від 30.08.2016 № 356 «Про Тимчасове положення про порядок надання земельних ділянок, що знаходяться в розпорядженні Ужгородської міської ради, в оренду фізичним та юридичним особам».

В додатку до зазначеної пропозиції департамент надіслав проект додаткової угоди до договору оренди землі від 18.02.2014, якою викладено договір оренди землі у новій редакції від 30.10.2018, та запропоновано внести зміни до п.п. 5, 8, 10, 11, 14 договору оренди землі від 18.02.2014 щодо нормативної грошової оцінки землі, строку дії договору, розміру орендної плати на рік та на місяць, відповідальності за невнесення орендної плати у встановлені строки, доповнити п. 30 договору щодо обов`язків орендаря.

Так, п. 5 встановлюється нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 у сумі 13859395,99 грн., п. 8 - строк дії договору встановлено до 30.10.2023; розмір орендної плати на рік та на місяць - відповідно 415781,88 грн. та 34648,49 грн. (п.п. 10,11).

Пункт 14 договору департаментом запропоновано в такій редакції: «У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати встановленої цим договором; справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення».

Пункт 30 договору «Обов`язки орендаря» у новій редакції доповнено абзацом 1 наступного змісту «…здійснити у 20-ти денний термін державну реєстрацію права оренди у відповідності до вимог чинного законодавства. У разі несвоєчасного здійснення права оренди справляється пеня у розмірі визначеному п. 14 даної угоди».

ФОП Грицик Л.О. 11.12.2018 повернула орендодавцю підписану додаткову угоду з протоколом розбіжностей щодо п.п. 14,30 договору, за змістом якого відповідач запропонував виключити абзац 1 п. 14 щодо сплати штрафу у розмірі 100 відсотків річної орендної плати та власну редакцію абзацу 1 п. 30 договору, згідно якої запропонував виключити з нього друге речення щодо справляння пені.

Судом встановлено, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду Грицик Л.О., на підставі договору оренди у редакції додаткової угоди від 30.10.2018 р. до договору оренди землі від 18.02.2014 №1691/1, якою його положення викладено у новій редакції, станом на 2018 рік визначений у 13 859 395,99 грн та обґрунтовуються даними Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, відображеними у витягу № 1209/0/192-18 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.09.2018 року. Для розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки застосовано коефіцієнт Км2 та локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки як: - розташованої в зоні пішохідної доступності до міського пасажирського транспорту - 1,10; - розташованої в зоні пішохідної доступності до зелених зон - 1,10: - розташованої в прирейковій зоні - 1.05: - розташованої в зоні перевищення припустимого рівня шуму- 0,97: - розташованої у водоохоронній зоні - 1,05.

Водночас, згідно висновку експертного дослідження №209/12-15, що міститься в матеріалах справи, встановлено неправильність обчислення локальних коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки. що вплинуло на розмір нормативної грошової оцінки наданої в оренду ФОП Грицик Л.О. земельної ділянки, а саме: у висновку експерта вказується на - невірно застосовані локальні коефіцієнти за такими факторами: 1) місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності до зелених зон; 2) розташування земельної ділянки у прирейковій зоні; 3) розташування земельної ділянки у зоні пішохідного доступу до міського пасажирського транспорту; 4) розташування земельної ділянки у водоохоронній зоні; - та не застосовано локальні коефіцієнти, які підлягали застосуванню за такими факторами: 1) місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні 0.9; 2) місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля 0.95;

Позивач зауважує, що згідно висновку експертного дослідження №209/12-15 встановлено неправильність обчислення локальних коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки, що вплинуло на розмір нормативної грошової оцінки наданої в оренду ФОП Грицик Л.О. земельної ділянки.

У зв`язку з чим за доводами позивача, наявні підстави для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки в редакції додаткової угоди від 30Л0.18 до договору оренди землі від 18.02.14 № 1691/1 (договір оренди землі в новій редакції від 30.10.18), укладений з ФОП Грицик Ларисою Олексіївною.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Статтею 792 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Поряд з цим, згідно зі ст.2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Так, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що 23.11.2018 Департамент надіслав ФОП Грицик Л.О. пропозицію щодо укладення договору оренди землі, посилаючись на зміну порядку укладення договорів оренди землі у зв`язку з прийняттям Ужгородською міською радою рішення від 30.08.2016 № 356 «Про Тимчасове положення про порядок надання земельних ділянок, що знаходяться в розпорядженні Ужгородської міської ради, в оренду фізичним та юридичним особам».

В додатку до зазначеної пропозиції департамент надіслав проект додаткової угоди до договору оренди землі від 18.02.2014, якою викладено договір оренди землі у новій редакції від 30.10.2018, та запропоновано внести зміни до п.п. 5, 8, 10, 11, 14 договору оренди землі від 18.02.2014 щодо нормативної грошової оцінки землі, строку дії договору, розміру орендної плати на рік та на місяць, відповідальності за невнесення орендної плати у встановлені строки, доповнити п. 30 договору щодо обов`язків орендаря.

Так, п. 5 встановлюється нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 2018 у сумі 13859395,99 грн., п. 8 - строк дії договору встановлено до 30.10.2023; розмір орендної плати на рік та на місяць - відповідно 415781,88 грн. та 34648,49 грн. (п.п. 10,11).

Частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 14.1.136 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до вимог статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 учасники цивільних правовідносин мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.

Свобода договору як одна із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України) є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Однак останні у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий у силу прямої вказівки акта законодавства, а також, якщо ці відносини врегульовані імперативними нормами.

Тому сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті).

Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (пункти 7.6-7.10)).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородської міської ради 19 лютого 2015 року № 1651 «Про Порядок встановлення ставок орендної плати у м. Ужгороді за земельні ділянки, які перебувають у розпорядженні Ужгородської міської ради» у зв`язку з прийняттям рішення міської ради 14 липня 2014 року №21398 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель населеного пункту м. Ужгород Ужгородської міської ради», міська рада вирішила затвердити Порядок встановлення ставок орендної плати у м. Ужгороді за земельні ділянки, які перебувають у розпорядженні Ужгородської міської ради згідно з додатком.

Земельна ділянка у м. Ужгороді на вул. Електрозаводській 35, кадастровий номер 21 10100000:34:001 :0228, призначена для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної й іншої промисловості.

Договором оренди землі № 1691/1 земельної ділянки площею 1.2617 га у м. Ужгороді на вул. Електрозаводській. 35, кадастровий номер :34:001:0228 укладеного 18.02.2014 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ФОП Грииик Л.О. (Орендар) не передбачено такої підстави для внесення змін до договору щодо розміру (ставки) орендної плати, як прийняття відповідного .рішення орендодавцем, який е органом місцевого самоврядування.

Положеннями пункту 289.1 статті 289 ПК України передбачено. що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

За змістом статті 13 частини першої статті 15 та статті 18 Закону N 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок. е рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Розмір орендної плати визначений сторонами договору оренди у випадку, коли об`єктом оренди є землі державної і комунальної власності має враховувати нормативну грошову оцінку земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

3 огляду на нормативно-правові норми ПК України, Закону № 1378-IV, Закону № 161- XIV нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Однак на дату укладання оспорюваної додаткової угоди між сторонами не було затверджено генерального плану населеного пункту - міста Ужгорода та не існувало нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату укладення договору, яка відповідала би вимогам закону.

Згідно п.2.3. рішення Ужгордської міської ради 19 лютого 2015 року № 1651 базою для обчислення орендної плати є нормативна грошова оцінка земельної ділянки. яка надається в оренду. Розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється відповідно до їх функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон м. Ужгорода згідно з нормативною грошовою оцінкою.

Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Тобто витяг з технічної документації є документом. який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації. що затверджуються рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Судом встановлено, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду Грицик Л.О., на підставі договору оренди у редакції додаткової угоди від 30.10.2018 р. до договору оренди землі від 18.02.2014 №1691/1, якою його положення викладено у новій редакції, станом на 2018 рік визначений у 13 859 395,99 грн та обґрунтовуються даними Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, відображеними у витягу № 1209/0/192-18 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.09.2018 року. Для розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки застосовано коефіцієнт Км2 та локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки як: - розташованої в зоні пішохідної доступності до міського пасажирського транспорту - 1,10; - розташованої в зоні пішохідної доступності до зелених зон - 1,10: - розташованої в прирейковій зоні - 1.05: - розташованої в зоні перевищення припустимого рівня шуму- 0,97: - розташованої у водоохоронній зоні - 1,05.

Водночас, згідно висновку експертного дослідження №209/12-15 встановлено неправильність обчислення локальних коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки. що вплинуло на розмір нормативної грошової оцінки наданої в оренду ФОП Грицик Л.О. земельної ділянки, а саме: у висновку експерта вказується на - невірно застосовані локальні коефіцієнти за такими факторами: 1) місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності до зелених зон; 2) розташування земельної ділянки у прирейковій зоні; 3) розташування земельної ділянки у зоні пішохідного доступу до міського пасажирського транспорту; 4) розташування земельної ділянки у водоохоронній зоні; - та не застосовано локальні коефіцієнти, які підлягали застосуванню за такими факторами: 1) місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні 0.9; 2) місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля 0.95;

Суд вказує, що висновок експерта у відповідності до ст. 104 ГПК України не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року Ns1378-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка згідно ст. 1 цього Закону являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як засобу виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами.

Визначення розміру орендної плати при укладенні договору оренди землі. зокрема, комунальної власності, якою є спірна у даній справі земельна ділянка, відповідно до приписів ст. 5. 13 Закону України «Про оцінку земель» здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки, яка затверджується рішенням відповідної міської ради.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» технічна документація з нормативної грошової оцінки земель підлягає обов`язковій державній експертизі. ініціювання якої віднесено до повноважень Ужгородської міської ради (ст. 21 Закону).

Позитивні висновки державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, у даному випадку - технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Ужгорода, є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування.

Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Нормативна грошова оцінка земель міста Ужгорода, на підставі якої для укладення договору оренди землі у новій редакції від 30.10.18 здійснено витяг з технічної документації щодо спірної окремої земельної ділянки. затверджена рішенням Ужгородської міської ради № 1398 від 14.07.14.

При цьому висновок державної експертизи від 5.06.2014 за № 698-14 щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Ужгород містить зауваження та пропозиції до землевпорядної документації та не містить оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об`єкта державної експертизи. Згідно наведеного у підсумковій оцінці результатів експертизи - «технічна документація з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Ужгород не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України. встановленим нормам і правилам та повертається на доопрацювання».

Відомостей про доопрацювання технічної документації та одержання позитивного висновку державної експертизи технічної документації з нормативної грошової оцінки та землевпорядної документації земель міста Ужгорода, яка згідно ст. 35 Закону про державну експертизу землевпорядної документації» є обов`язковою, матеріали справи не містять.

Тому така технічна документація не могла бути законною підставою для визначення нормативної грошової оцінки земель міста Ужгорода, а відповідно і спірної земельної ділянки при укладенні договору оренди землі у новій редакції від 30.10.18.

Разом з тим, відповідно до ст.36 Закону № 1808-IV навіть позитивний висновок державної експертизи дійсний протягом строку дії об`єкта державної експертизи. але не більше трьох років від дня його видачі.

Проте, на час укладення Додаткової угоди від 30.10.18 р. не було виготовлено актуальної технічної документації з нормативно - грошової оцінки земель міста Ужгорода. яка містила би позитивний висновок державної експертизи, дійсний у межах встановленого ст.36 Закону № 1808-IV трьох річного строку.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 цього Кодексу (частина перша) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Наведені вище обставини свідчать про протиправність договору оренди земельної ділянки в редакції додаткової угоди від 30.10.18 р. та, відповідно, наявність правових підстав для визнання вказаного договору недійсним.

Доводи відповідача, яка фактично зводяться до тверджень про те, що станом на сьогодні розмір орендної плати, що зазначений в пунктах 5, 10, 11 додаткової угоди є правомірним, оскільки визначений згідно затвердженої та чинної нормативної грошової оцінки та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, котрий в свою чергу не є скасований та обов`язковим до застосування, спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця Грицик Лариси Олексіївни, м. Ужгород до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Ужгородська міська рада, м. Ужгород про визнання угоди недійсною коштів підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки в редакції додаткової угоди від 30.10.18 до договору оренди землі від 18.02.14 № 1691/1 (договір оренди землі в новій редакції від 30.10.18), укладений з ФОП Грицик Ларисою Олексіївною.

3. Стягнути з Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3 м. Ужгород, 88000 код ЄДРПОУ - 36541721) на користь фізичної особи - підприємця Грицик Лариси Олексіївни ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.12.2024

Суддя О. Ф. Ремецькі