ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4116/24

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"

до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради

про стягнення боргу за теплову енергію

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань Морозі А.О.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 251 030,31 грн. - боргу за теплову енергію за період з 31.12.2021 по 31.12.2023, 11 984,46 грн. - індексу інфляції, 6 290,57 грн. - 3 % річних.

Господарський суд Дніпропетровської області 07.10.2024 відкрив провадження у справі №904/4116/24 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Від Криворізької міської ради надійшли пояснення, в яких зазначено, що з огляду на період виникнення суми боргу, заявленої до стягнення, до спірних відносин мають застосовуватись норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017. Криворізька міська рада також вказала, що відповідно до ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать (серед власних (самоврядних) повноважень) управління в межах, визначених радою, лише відання майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Управління комунальної власності міста лише обліковує об`єкти нерухомості нежитлового призначення на власному балансі, тобто є балансоутримувачем цих об`єктів. Також у Відповідача відсутні документи, які б уповноважували його від імені власника приміщень укласти договори споживання теплової енергії за вказаними адресами. Таким чином, Відповідач не є власником комунального майна Криворізької міської територіальної громади, а, відтак, і споживачем послуг, є бюджетною установою та здійснює оплату за надані послуги за рахунок коштів міського бюджету виключно на підставі договорів, укладених відповідно до вимог чинного законодавства України. Балансоутримувач взагалі не є учасником правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг (ст.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Договір про надання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання за переліченими адресами, а також заява-приєднання до договору про надання послуги з постачання теплової енергії, яка б свідчила про намір та бажання укласти договір, управлінням комунальної власності міста не підписувались та Позивачем не надавались. Крім того, Позивачем не надано доказів отримання Відповідачем послуг з теплопостачання за спірними адресами у вказаний період, а також доказів надання Позивачем житлово-комунальних послуг, спрямованих на забезпечення умов перебування осіб у нежилих приміщеннях, а отже відсутні підстави оплати послуг, якими Відповідач не користувався і не виявив наміру користуватися. Оскільки Відповідач не є споживачем послуг у приміщеннях за адресами, вказаними в позові, відсутні підстави для укладання відповідних договорів та оплати послуг. Жодна довідка, розрахунок, акт, надані Позивачем у матеріалах справи, як доказ надання послуги теплопостачання, не містить підпису та погодження Відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

КП теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання", як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Позивач є виконавцем послуги з постачання теплової енергії для приміщень, що розташовані у м. Кривому Розі, зокрема:

- вул. Матусевича, 41;

- вул. Петра Калнишевського, 9а (колишня Харитонова, 9а);

- пр. Металургів, 16;

- вул. Ярослава Мудрого, 56.

Відповідно до інформації наданої Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (УКВМ) № 16/16/60 від 12.01.2022 та № 16/16/1645 від 24.08.23 (а.с. 9-14) на балансі Відповідача перебуває:

- приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41 площею 1027,43 кв.м, з яких 470,19 кв.м перебуває в оренді. Таким чином, 557,24 кв.м є вільними (відповідь УКВМ № 16/16/60 від 12.01.2022);

- приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41 площею 32,17 кв.м, теплове навантаження на дані приміщення будівлі становить: 0,0018 Гкал/год;

- приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, 9а площею 168,90 кв.м;

- приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 16 площею 1145,81 кв.м, з яких 773,27 кв.м перебуває в оренді. Таким чином, 372,54 кв.м є вільними (відповідь УКВМ № 16/16/60 від 12.01.2022);

- перебуває приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 16 площею 197,67 кв.м.;

- приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, 56 площею 829,53 кв.м, з яких 714 кв.м перебуває в оренді. Таким чином, 115,53 кв.м є вільними (відповідь УКВМ № 16/16/60 від 12.01.2022).

Теплове навантаження зазначених вище об`єктів визначено за вихідними даними, наявними у Позивача: розрахунки навантажень, відомості про право власності, акти прийому-передачі тощо, пропорційно від споживання всієї будівлі (будівель), в які вбудовано спірні приміщення Відповідача, а саме приміщення за адресою:

- м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41 теплове навантаження на приміщення будівлі становить: 0,0297 Гкал/год.;

- м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41 площею 32,17 кв.м, теплове навантаження на приміщення будівлі становить: 0,0018 Гкал/год.;

- м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, 9а площею 168,90 кв.м, теплове навантаження на приміщення будівлі становить: 0,0102 Гкал/год.;

- м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 16 площею 372,54 кв.м, теплове навантаження на приміщення будівлі становить: 0,0190Гкал/год.;

- м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 16 площею 197,67 кв.м, теплове навантаження на приміщення будівлі становить: 0,0060 Гкал/год.;

- м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, 56 115,53 кв.м є вільними, теплове навантаження на приміщення будівлі становить: 0,0129 Гкал/год.

За даними Позивача, Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як балансоутримувач зазначених нежитлових приміщень, отримувало теплову енергію для опалення спірних приміщень, оскільки зазначені вище приміщення вбудовані в будівлю (як в цілісний майновий комплекс), не виокремлені від мереж теплопостачання КПТМ "Криворіжтепломережа" за відповідними адресами.

На підтвердження факту надання послуг з теплопостачання до всієї будівлі за вказаними адресами, Позивачем надані акти подачі/припинення подачі теплової енергії:

- акт на подачу теплової енергії від 22.11.2022 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Я.Мудрого, 56;

- акт припинення подачі теплової енергії від 23.03.2023 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Я.Мудрого, 56;

- акт на подачу теплової енергії від 14.11.2022 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, 9а;

- акт припинення подачі теплової енергії від 23.03.2023 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, 9а;

- акт на подачу теплової енергії від 16.11.2023 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, 9а;

- акт на подачу теплової енергії від 07.11.2022 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Металургів, 16;

- акт припинення подачі теплової енергії від 23.03.2023 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Металургів, 16;

- акт на подачу теплової енергії від 24.11.2023 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Металургів, 16;

- акт на подачу теплової енергії від 28.11.2022 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41;

- акт припинення подачі теплової енергії від 23.03.2023 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41;

- акт на подачу теплової енергії від 15.11.2023 на будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Матусевича, 41.

Згідно з п. 24 "Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила № 830), розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Тарифи на послуги теплопостачання для нежитлових приміщень передбачені:

- з 25.10.2021р. по 19.10.2022р. тариф за 1 Гкал 3 691, 85 грн. (з ПДВ) (згідно рішення Криворізької міської ради від 22.10.21 р. № 530 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади", для потреб "бюджетних організацій";

- з 20.10.2022р. по 29.09.2023р. тариф за 1 Гкал 3 487, 74 грн. (з ПДВ) (згідно рішення Криворізької міської ради від 19.10.22 р. № 866 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади", для потреб "бюджетних організацій";

- з 18.10.2023р. по теперішній час тариф за 1 Гкал 3 880, 44 грн. (з ПДВ) (згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18.10.2023 р. № 1272 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади", для потреб "бюджетних організацій".

Позивач 06.03.2023, 06.04.2023, 08.12.2023, 21.12.2023 виставив та направив Відповідачеві рахунки-фактури на загальну суму 251 030,31 грн., а саме:

- рахунок-фактури №11984 від 06.03.2023 на загальну суму 57 408,21 грн. (відповідно до рекомендованого повідомлення Відповідач одержав 28.03.2023);

- рахунок-фактури №11984 від 06.04.2023 на загальну суму 28 669,23 грн. (відповідач одержав 20.04.2023, про що свідчить печатка та підпис уповноваженої особи сторони на реєстрі рахунків-фактур, актів приймання-передачі наданих послуг з постачання теплової енергії та актів приймання-передачі товарної продукції за березень 2023);

- рахунок-фактури №11984 від 08.12.2023 на загальну суму 59 288,48 грн. (відповідно до рекомендованого повідомлення Відповідач одержав 10.01.2024);

- рахунок-фактури №11984 від 21.12.2023 на загальну суму 105 664,39 грн. (відповідно до рекомендованого повідомлення Відповідач одержав 29.01.2024).

Відповідач за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим за останнім обліковується борг у розмірі 251 030,31 грн.

Позивач направив Відповідачеві претензію № 11984/15235 від 07.08.2024, в якій просив розглянути дану претензію протягом 7 календарних днів з дня її отримання та перерахувати на користь Позивача заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 290 145,15 грн.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

На прострочений борг Відповідача Позивач за період з квітня 2023 по липень 2024 нарахував 11 984,46 грн. індексу інфляції, 6 290,57 грн. 3 % річних за період з 01.04.2023 по 15.08.2024.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є постачання теплової енергії; настання строку оплати теплової енергії; наявності/відсутності повної/часткової оплати теплової енергії; наявності/відсутності заборгованості; правомірності/неправомірності нарахування процентів річних та інфляційних втрат.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Згідно ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Частинами 1,2 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши доводи і докази сторін, суд погоджується з Позивачем та не приймає позицію Відповідача.

Так, сторони договір про надання житлово-комунальних послуг за вищезазначеними адресами не укладали, проте, ця обставина сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України "Про житлово-комунальні послуги", згідно зі ст. 5 якого комунальною послугою є послуга з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В Законі та в Правилах № 830 надано визначення поняттю Споживач, а саме споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (Закон); споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правил).

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

В розумінні Закону України "Про теплопостачання" та Правил № 830, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Пунктом 2 Правил № 830 встановлено, що правила є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (п. 4 Правил № 830).

Теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше (п. 29 Правил № 830).

Споживач теплової енергії зобов`язаний: вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40 Правил № 830).

Підставою для виникнення у відповідача зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії без укладеного договору є, насамперед, факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

З урахуванням наведених правових норм, незважаючи на те, що Правилами № 830 встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, в силу п. 1, 2, 4 зазначених Правил, останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Крім того, такі договори укладаються відповідно до типових договорів, а форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно із Законом України "Про теплопостачання" та Правил № 830, підприємство обліковує постачання теплової енергії засобами комерційного обліку, або розрахунковим способом (пропорційно).

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів- розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018.

У разі обліку постачання теплової енергії за приладом обліку - інформація отримана підприємством у звітах за період (як правило місячний) є підставою для внесення даних до систем автоматизованого розрахунку (програмних комплексів) споживання теплової енергії.

Після цього, програмні комплекси в автоматичному режимі здійснюють нарахування, формують рахунки на оплату для різних категорій споживачів. Отже для КПТМ Криворіжтепломережа вказані звіти є первинними документами в здійсненні господарської діяльності Позивача.

Наведеними звітами фіксується кількість поставленої на житловий будинок теплової енергії - в Гігакалоріях (Гкал) згідно з приладом обліку будинку, які (Гкал) в подальшому Позивач розподіляє на спірні приміщення Відповідача, у відповідності до відомостей (параметрів) нежитлових приміщень Відповідача, розрахунки наведені у Довідці щодо теплового навантаження по об`єктам, які знаходяться на балансі УКВМ.

Згідно з Правилами № 830 одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (Гкал).

Для переведення одиниць вимірювання теплової енергії приладами обліку застосовуються коефіцієнти 1 Гкал = 1162,2 кВтг, 1 кВтг = 0,000859 Гкал, 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал (п. 18 Правил № 830).

Комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки (п. 19 Правил № 830).

На підтвердження позовних вимог Позивач до позову додав копії рішень виконавчого комітету Криворізької міської ради про встановлення тарифів на теплову енергію, актів про подачу теплової енергії та актів про припинення подачі теплової енергії, звітів про постачання теплової енергії за періодами постачання до будівель за вищезазначеними адресами рахунків-фактури за надані послуги, реєстрів рахунків та іншими доказами направлення документів Відповідачеві.

Позивачем при розрахунку були використані відомості щодо нежитлових приміщень, які обліковуються на балансі Відповідача, та їх площі згідно з довідкою, наданою Відповідачем - Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Стосовно заперечень Відповідача, що він не є власником комунального майна Криворізької міської територіальної громади суд бере до уваги, що рішенням сесії Криворізької міської ради LXVI сесії VII скликання №5014 від 23.09.2020 затверджено нову редакцію Положення про управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Згідно з п.1.1 Положення Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі - Управління) є самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, створюється та ліквідується відповідно до міської ради в межах затвердженої нею структури за пропозицією міського голови та реєструється в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" й іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність неприбуткової організації. Скорочена назва Управління УКВМ.

Відповідно до п. 2.1.1, п.2.1 Положення основними завданнями та функціями Управління, зокрема, є реалізація державної та місцевої політики, спрямованої на ефективне здійснення переданих міською радою повноважень щодо управління, користування та розпорядження комунальною власністю територіальної громади міста, приватизації, відчуження, передачі в орендне користування комунального майна.

Згідно з п.2.2.1, 2.2.1.8, 2.2.1.9 п.2.1, п.п.2.2.3.1 п.2.2 Положення Управління відповідно до переданих йому повноважень і покладених на нього завдань:

у сфері управління об`єктами комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу:

- надає до управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради документи щодо оформлення права власності за територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради на нерухоме майно, що перебуває на його балансі;

- здійснює закупівлю товарів, робіт і послуг у межах виділених бюджетних коштів для виконання наданих повноважень тощо;

у сфері оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста:

- укладає договори;

- обліковує об`єкти нерухомості нежитлового призначення на власному балансі;

- передає договори про надання послуг, укладені із суб`єктами господарювання, для подальшої реєстрації зобов`язань до управління Державної казначейської служби України у м .Кривому Розі Дніпропетровської області.

Згідно з п. 3.3 Положення Управління в межах наданих йому повноважень зобов`язане здійснювати управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста в межах, визначених чинним законодавством України, рішеннями міської ради, цим Положенням; контроль за збереженням, ефективним використанням комунального майна, що перебуває на його балансовому обліку; оперативно вживати заходів щодо усунення виявлених недоліків.

За таких обставин, на думку суду, саме Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є належним відповідачем у даній справі.

Позивач надав детальний розрахунок теплового навантаження, кількість теплової енергії, витраченої на спірні приміщення у зазначені періоди, з урахуванням тарифу на загальну суму 251 030,31 грн., що не спростував Відповідач, а тому позовні вимоги про стягнення 251 030,31 грн. підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3 % річних та індекс інфляції проведено правильно.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у розмірі: 251 030,31 грн. основного боргу, 6 290,57 грн. 3 % річних, 11 984,46 грн. індексу інфляції.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1; код 25522449) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Квітки Цісик, 9; ідентифікаційний код 03342184) 251 030,31 грн. основного боргу, 6 290,57 грн. 3 % річних, 11 984,46 грн. індексу інфляції, 3 231,66 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков