УХВАЛА

20 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/2813/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Случа О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Стрийської міської ради Львівської області

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 (у складі колегії суддів: Малех І.Б. (головуючий), Гриців В.М., Панова І.Ю.)

за позовом заступника керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі:

1. Міністерства оборони України,

2. Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району

до Стрийської міської ради Львівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача-1 - Державне підприємство Міністерства оборони України "Аеропорт Львів-2"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Інвестиційна група "Глобус"

про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 через систему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Стрийської міської ради Львівської області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 (повний текст складено 11.10.2024) у справі № 914/2813/21.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 25.11.2024 касаційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із: неподанням клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з доказами, що підтверджують дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови, ненаданням належних доказів на підтвердження вартості кожної окремої спірної земельної ділянки та у разі необхідності надати докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі і надано строк для усунення недоліків до 25.12.2024, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

04.12.2024 через систему "Електронний суд" до Суду від Стрийської міської ради Львівської області надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додані: - клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження; - витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок; - платіжну інструкцію № 1203 від 04.12.2024 про доплату судового збору у розмірі 38 041,60 грн.

Крім цього, 09.12.2024 через систему "Електронний суд" до Суду від першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Стрийської міської ради Львівської області у справі № 914/2813/21.

Розглянувши зазначену заяву з додатками, матеріали касаційної скарги та заперечення щодо відкриття касаційного провадження, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідну заяву або скаргу було подано до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У 2021 році заступник керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України; 2. Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про визнання недійсним п. 1,5 рішення ХІІІ сесії V демократичного скликання Стрийської міської ради від 27.11.2007 № 196 "Про вилучення і надання земельних ділянок суб`єктам підприємницької діяльності" щодо вилучення із землекористування Державного підприємства Міністерства оборони України "Аеропорт Львів-2" земельної ділянки площею 2,02 га по вул. І. Сірка, 6 у м. Стрий Львівської області.

В подальшому прокурором 16.10.2023 та 08.01.2024 були подані заяви про зміну предмета позову, якими він просив: 1) визнати недійсним п. 1,5 рішення ХІІІ сесії V демократичного скликання Стрийської міської ради від 27.11.2007 № 196 "Про вилучення і надання земельних ділянок суб`єктам підприємницької діяльності" щодо вилучення із землекористування Державного підприємства Міністерства оборони України "Аеропорт Львів-2" земельної ділянки площею 2,02 га по вул. І. Сірка, 6 у м. Стрий Львівської області; 2) витребувати з чужого незаконного володіння Стрийської міської ради Львівської області на користь Міністерства оборони України земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :06:002:0055 площею 0,1259 га, :06:002:0049 площею 0,2365 га, :06:002:0088 площею 1,1852 га та :06:002:0089 площею 0,0389 га (4 земельні ділянки).

Стаття 162 Господарського процесуального кодексу України містить положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що законодавець пов`язує визначення ціни позову з моментом пред`явлення позову до суду.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17)

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Таким чином, позовна вимога про витребування майна у розумінні змісту зазначених статей є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Отже, предметом позову у цій справі є 1 вимога немайнового характеру та 4 самостійні вимоги майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом абзацу 1 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 установлюється у розмірі 2 270,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлюється у розмірі 2 684,00 грн.

Як вбачається з документів, доданих до заяви про усунення недоліків касаційної скарги, а саме витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сумарна вартість спірних земельних ділянок становить 14 589 694,38 грн (2 174 889,83 грн + 1 157 795,48 грн + 10 899 278,78 грн + 357 730,29 грн).

Отже, за звернення з позовною заявою у цій справі до сплати підлягав судовий збір у розмірі 221 115,42 грн, який розраховується наступним чином:

1) за позовну вимогу немайнового характеру: 2 270,00 грн;

2) за позовні вимоги майнового характеру: 14 589 694,38 грн * 1,5% = 218 845,42 грн.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 353 784,67 грн (221 115,42 грн * 200% * 0,8).

Однак, заявником фактично сплачений судовий збір у розмірі 44 097,60 грн, який підтверджується наданими платіжними інструкціями: № 1024 від 30.10.2024 на суму 6 056,00 грн та № 1203 від 04.12.2024 на суму 38 041,60 грн.

Тобто, скаржник, надавши на виконання вимог Суду документи щодо вартості майна, що є предметом спору, в порушення норм законодавства, які регулюють порядок і розмір сплати судового збору, не доплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 309 687,07 грн, що складає різницю між сумою, яку необхідно було сплатити при поданні касаційної скарги (353 784,67 грн) та сумою судового збору, сплата якої підтверджується наданими платіжними інструкціями (44 097,60 грн).

Таким чином, Стрийська міська рада у визначений строк вимоги ухвали Суду від 25.11.2024 не виконала, недоліки касаційної скарги в частині сплати судового збору не усунула.

Додатково колегія суддів зауважує, що недотримання учасниками справи при зверненні до суду з позовною заявою та апеляційною скаргою вимог щодо сплати судового збору в розмірі передбаченому законодавством, не є підставою для сплати судового збору за подання касаційної скарги не у розмірі встановленому законом (меншому).

Відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, а також оскільки заявник усунув недоліки частково, зазначені в ухвалі від 25.11.2024, касаційна скарга Стрийської міської ради Львівської області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 у справі № 914/2813/21 підлягає поверненню на підставі частини другої статті 292 та частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 у справі № 914/2813/21 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

О. Случ