ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 грудня 2024 рокуСправа № 912/3003/24

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Глушков М.С., розглянувши матеріали заяви № б/н від 02.12.2024 ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" із заявою на підставі ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) з вимогою відкрити провадження з приводу банкрутства фізичної особи.

За ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою від 09.12.2024 господарський суд заяву № б/н від 02.12.2024 гр. ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця залишив без руху, встановивши строк для усунення недоліків такої заяви.

До господарського суду 17.12.2024 через систему "Електронний суд" надійшла заява боржника про усунення недоліків.

Разом з цим заявником не усунуто всі недоліки такої заяви, зокрема, не виконано та не надано ніяких пояснень щодо таких пунктів ухвали суду від 09.12.2024.

Заявником не виконано та не надано суду інформацію, визначену у п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме подана заява, не містить конкретизований (поіменний) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (порушення п. 4 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства), не зазначенні докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (порушення п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Суду не надано належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві боржника, щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання).

Отже, заявником не надано всіх кредитних договорів з банками та інших належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві № б/н від 02.12.2024, щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно з законом або договором.

Суд зазначає, що додані до заяви запити до кредитних установ щодо надання інформації та надання копій договорів ускладнють ідентифікацію особи заявника зважаючи на те, що надані запити подані за підписом " ОСОБА_2 ". До того ж, у наданих фінансовими установами відповідях на адвокатські запити адвоката Веремієнко Олега Ігоровича (підтвердження повноважень якого на представництво інтересів заявника відсутні) міститься інформація щодо відсутності підстав розгляду запитів, так як вони містять електронний підпис, який не збігається з особою заявника. Зазначене дає підстави суду вважати заходи спрямовані заявником на отримання необхідних відсутніх доказів недостатніми.

Заявником зазначено, що вказані відомості підтверджуються роздруківкою з сайту Українського бюро кредитних історій.

Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 ГПК України, що також передбачено п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

У даному випадку заявником наведено підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, копії деяких з них не надано до матеріалів справи, а також надано конкретизований список кредиторів і боржників, який не відповідає п. 3 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

До того ж, надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.

Щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 року, зроблено наступний правовий висновок.

Частиною 1 ст. 119 КУзПБ регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Крім того Верховний Суд у постанові № 917/1604/21 від 16.11.2022 зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Крім того стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із ГПК України, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.

У цьому контексті суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Зазначеного висновку касаційний суд у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 дійшов з огляду на передбачене частиною п`ятою статті 13 Закону № 2704-IV (Закон України "Про організацію формування та обігу кредитних історій") право суб`єкта кредитної історії щодо звернення до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал.

З урахуванням наведеного, господарський суд приходить до висновку про неналежне виконання заявником п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки матеріали поданої заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не містять інформації про грошові вимоги із зазначенням загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо по кожному кредитору.

Наведене, в свою чергу, не дає можливості суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №917/1604/21 від 16.11.2022.

Також заявником не надано докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань (банківські виписки, довідки із фінансових установ із зазначенням останнього здійсненого боржником платежу, претензії відповідних осіб тощо).

Крім того, в ухвалі від 09.12.2024 про залишення без руху заяви гр. ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи суд зобов`язав заявника усунути недоліки заяви, надавши суду письмові пояснення щодо добросовісності боржника з урахуванням відмови членів сім`ї боржника надати інформацію, вказана вимога суду заявником виконана не була.

До того суд звертає увагу заявника, що у п. 3 прохальної частини заяви від 02.12.2024 заявник просить затвердити кандидатуру Харитонюка Є.В. і призначити його керуючим реструктуризацією боргів, але при цьому надає суду заяву іншого арбітражного керуючого - Белінської Н.О. та копію укладеного з ОСОБА_3 договору від 01.07.2024 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Господарський суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що норми КУзПБ не містять відкладальної умови для надання доказів неплатоспроможності боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця, позаяк такі докази повинні бути подані виключно разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За ч. 1, 3-4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За викладених обставин, заявницею не усунуто всі недоліки, на підставі яких, заяву гр. ОСОБА_1 залишено без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1-2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Приписами ч. 1 ст. 38 КУзПБ передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУзПБ повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суддя повертає заяви гр. ОСОБА_1 б/н від 02.12.2024 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця та від 17.12.2024 про усунення недоліків, а також додані до них документи без розгляду.

В той час з урахуванням надходження матеріалів заяв гр. ОСОБА_1 б/н від 02.12.2024 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця та від 17.12.2024 про усунення недоліків через систему "Електронний суд", суд фактично не повертає такі матеріали.

Керуючись ст. 2, 9, 38, 116-117 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 118, 119, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяви гр. ОСОБА_1 б/н від 02.12.2024 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця та від 17.12.2024 про усунення недоліків та додані до них документи повернути заявнику - гр. ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Копію ухвали надіслати гр. ОСОБА_1 (через підсистему "Електронний суд").

Суддя М.С. Глушков