ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4009/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11);
до Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Казка" (61098, м. Харків, вул. Холодногірська, 2-А);
про стягнення коштів у розмірі 173 523, 13 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Казка", м. Харків, про стягнення заборгованості в сумі 173 523, 13 грн, з яких: 162 770, 13 грн - заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 30.04.2023; 216, 06 грн - абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.09.2023; 4 962, 00 грн - технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.10.2022 по 30.09.2023. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4009/24. Розгляд справи № 922/4009/24 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк, протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження, щодо надання суду відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство.

27.11.2024 на адресу господарського суду надійшли заяви відповідача (вх. № 29899, 29874), в яких останнім визнані позовні вимоги у повному обсязі. Також відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду по даній справі на 6 місяців.

27.11.2024 позивачем надано до суду заяву (вх. № 29929), в якій вказує, що внаслідок часткової оплати відповідачем заборгованості, що є предметом даного спору, залишок заборгованості відповідача за даним позовом за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 становить 162 770,13 грн. Щодо розстрочення суми позовних вимог, КП «Харківські теплові мережі» покладається на розсуд суду.

Отже, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Так, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Казка» з 13.09.2018 є власником нежитлових приміщень за адресою місто Харків, вул. Золочівська, 12 нежитлові приміщення першого поверху № 1,1а, 2, 2а, 2б,3-:-8,8а,8б,9,10,10а,10б,10в,10г,11,12,12а,13,14,15,17-:-21 в літ «А-9» загальною площею 512,1 кв. м в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі.

Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Облік по вказаним нежитловим приміщенням, які є власністю відповідача, ведеться за особовим рахунком № 17701-9358.

Будинок за адресою м. Харків, вул. Золочівська, 12 обладнаний приладом обліку, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення по об`єкту здійснювався згідно показань приладів обліку, встановленого у будинку.

Відповідно до ст. 12, 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір).

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року.

Даний договір укладений з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги з надання послуг з постачання теплової енергії за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання та за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності складається з:

- плати за послуги, що розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначених відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України;

- плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Станом на дату звернення до суду, по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість на загальну суму 173 523, 13 грн, з яких:

- 162 770,13 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 ;

- 216, 06 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.09.2023 ;

- 4 962, 00 грн технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.10.2022 по 30.09.2023.

Приєднання відповідача до умов вказаних публічних договорів (акцептування) є фактичне отримання ним послуг за вказаний період часу, на який посилається позивач, як період заборгованості.

Тобто, з січня 2023 року по квітень 2023 року відповідачу були надані позивачем комунальні послуги, які відповідач прийняв і спожив.

Факт отримання та споживання відповідачем послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування підтверджується розпорядженнями Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води - цілодобово. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 177/115276 від 26.10.2022; № 177/16012 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2022-2023 до будівель в цілому.

Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку.

Відповідно до акту готовності № 177/6311 від 03.06.2022 будинок по вул. Золочівська, 12 в м. Харкові технічно готовий до опалювального сезону.

Представниками Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» направлялись на адресу відповідача супровідні листи з додаванням рахунків-фактур, актів звіряння щодо утвореної заборгованості за надані комунальні послуги, яку відповідач дотепер не оплатив, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

В процесі розгляду даного спору, відповідачем була частково сплачена сума заявленої до стягнення заборгованості, а саме: 216, 06 грн - абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.09.2023, що підтверджується копією платіжного доручення № 345 від 22.11.2024; та 4 962, 00 грн за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.10.2022 по 30.09.2023, що підтверджується копією платіжного доручення № 346 від 22.11.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, провадження у справі, в частині заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 216, 06 грн (абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.09.2023) та 4 962, 00 грн (за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.10.2022 по 30.09.2023) підлягає закриттю, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов`язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, вказані Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Ч. 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі з підстав, установлених договором або законом. Тобто припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В розумінні ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2022-2023 позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення споживача за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, 12.

Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість у розмірі 162 770, 13 грн за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 30.04.2023.

Відповідачу були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які в повному обсязі сплачені не були.

Зазначена сума заборгованості визнається відповідачем.

Відповідно до ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд зазначає, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Казка" заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 86 ГПК України).

Факт наявності заборгованості за невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, що утворилася за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 у розмірі 162 770, 13 грн підтверджується документально належними та допустимими доказами, наявними у справі, визнається відповідачем, а, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців, з дати ухвалення судом рішення у справі № 922/4009/24, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ч. 1 ст. 331 ГПК України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Ч. 4 ст. 331 ГПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

При цьому судом враховано, що у рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності, з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

Відповідно дост. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду, може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

У рішенні по справі Савіцький проти України від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Водночас розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення суду, виконання боржником зобов`язань перед стягувачем.

З огляду на зазначене, дослідивши надані боржником докази в обґрунтування поданої заяви, враховуючи існування надзвичайних обставин в країні через військову агресію рф проти України, введення у зв`язку з цим воєнного стану, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, суд вважає за можливе задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Віробничо-комерційна фірма "Казка" про розстрочку виконання судового рішення, шляхом розстрочення на 6 календарних місяців виконання рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/4009/24 по 27 128, 36 грн щомісячно.

Суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення забезпечить реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача реально отримати грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, на відповідача покладаються судові витрати у розмірі 1 211, 20 грн судового збору та сума поштових витрат в розмірі 55 грн. Решта суми сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню останньому з державного бюджету.

Керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 130, 191, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256, 331 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В частині заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 216, 06 грн (абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.09.2023) та 4 962, 00 грн (за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором за період з 01.10.2022 по 30.09.2023) - провадження у справі закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Казка» (61098, м. Харків, вул. Холодногірська, 2-А; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ) 162 770,13 грн заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 30.04.2023.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2024 рівними частками на шість місяців по 27 128, 36 грн щомісячно, з дати ухвалення судового рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Казка» (61098, м. Харків, вул. Холодногірська, 2-А; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ) 1 211, 20 грн судового збору та суму поштових витрат в розмірі 55, 00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Казка» (61098, м. Харків, вул. Холодногірська, 2-А; ).

Повне рішення складено 20.12.2024.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4009/24