УХВАЛА

18 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/2244/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ємця А.А. (головуючий), Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "ТВК"

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.08.2024

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024

у справі №916/2244/24

за позовом Державного підприємства "ТВК"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Шипокіна Сергія Васильовича

про стягнення 130 366,15 грн

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства "ТВК", в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 28.08.2024 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 (повний текст постанови складено та підписано 14.11.2024) у справі №916/2244/24 та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги Державного підприємства «ТВК». Вказана касаційна скарга була подана 03.12.2024 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд".

З матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у травні 2024 року Державне підприємство "ТВК" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Шипокіна Сергія Васильовича, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 130366,15 грн, з яких: 118600 грн основного боргу, 1804,35 грн 3% річних та 9961,80 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.06.2024р. прийнято позовну заяву Державного підприємства "ТВК" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2244/24. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2024 у справі №916/2244/24 у задоволенні позову відмовлено; витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн покладено на позивача.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 28.08.2024 у справі № 916/2244/24 залишено без змін.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 установлено у розмірі 3 028,00 грн.

Позов подано у 2024 році. Предметом позову у справі №916/2244/24 є стягнення заборгованості у загальній сумі 130 366,15 грн, з яких: 118 600 грн основного боргу, 1 804,35 грн 3% річних та 9 961,80 грн інфляційних втрат, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302 800,00 грн), тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається саме на скаржника.

Натомість, подана касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань та виключних випадків, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "ТВК" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.08.2024 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 916/2244/24, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "ТВК" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.08.2024 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 916/2244/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова