РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.12.2024Справа № 910/11351/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 32614,40 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 51260,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою від 17.09.2024 відкрив провадження у справі № 910/11351/24, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на те, що позивач не врахував коефіцієнт фізичного зносу (51,33%). Згідно з розрахунком відповідача, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 31551,98 грн.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 32614,40 грн.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30 липня 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (страховик) та товариство з обмеженою відповідальністю «Славспецтех» (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір-1), відповідно до умов якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автобуса РУТА, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з п. 5.2 Договору-1 підставою для визначення розміру збитку є рахунок СТО, обраної страховиком.

29 вересня 2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Згідно з постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.11.2021 вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» за полісом № АР001200068 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір-2) (ліміт відповідальності за шкоду майну становить 130000,00 грн, франшиза - 2600,00 грн).

Відповідно до виставленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 рахунком-фактурою № 000000107 від 05.10.2021 вартість відновлювального ремонту автобуса РУТА, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила 55730,00 грн.

На підставі Договору-1 з вищезазначеного рахунку було виключено дефлектор радіатора лівий на загальну суму 1870,00 грн.

Зазначена вище подія була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт на суму 53860,00 грн (55730,00-1870,00).

Позивач перерахував фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 53860,00 грн (платіжне доручення від 07.12.2021).

Згідно з позицією Верховного Суду (постанови № 910/20199/17 від 01.06.2018, № 910/5092 від 14.05.2018 та № 922/1436/17 від 10.07.2018) виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак спеціальні норми названого Закону обмежують розмір шкоди (збитків), що підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала шкоди, зокрема:

- межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22);

- вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29);

- страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП (пункт 32.4 статті 32);

- не відшкодовується шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32);

- страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами пункту 12.1 статті 12 цього Закону.

Отже, страховик винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний відшкодувати потерпілій стороні шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком та суми фактичних витрат, право на вимогу якої перейшло до страховика потерпілого у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але на основі вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей та за мінусом франшизи.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України від 12.07.2001 № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до цього Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу ст. 7 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, у тому числі, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) (далі - Методика) знос не нараховується для нових складників та для складників колісного транспортного засобу (КТЗ), строк експлуатації яких, серед іншого, не перевищує: 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус РУТА, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виготовлений у 2017 році, тобто станом на 29.09.2021 строк його експлуатації перевищував 4 роки.

Відповідно до п. 8.2. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез), де:

Сврз - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (матеріальний збиток), грн.;

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт ,грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Ез - значення коефіцієнта фізичного зносу.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 32614,40 грн ((13234,32 (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 4065,68 (вартість необхідних для ремонту матеріалів) + 36560,00 (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) Х (1-0,51)) - 2600 (франшиза).

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача 32614,40 грн грн обґрунтовані та підлягають задоволенню (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон».

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (вул. Гарматна, 8, приміщення 6, м. Київ, 03067, код 20080515) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (вул. Казимира Малевича, 31, м. Київ, 03150, код 31650052) 32614,40 грн боргу, 3028,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун