ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/692/24
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Соловей Л.А. ,
за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі заяву представника позивача від 09.12.2024 про ухвалення додаткового рішення у справі №906/692/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДІМ" (м.Житомир)
до Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства 7 (м.Бердичів)
про стягнення 265651,51грн,
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.11.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДІМ" задоволено частково: зменшено розмір пені на 90%, до 5 198,64грн; стягнуто з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДІМ" 5 198,64грн пені; 7 654,91грн 3% річних; 13 017,48грн інфляційних; 2 842,08грн судового збору; закрито провадження у справі в частині стягнення 137 000,00грн основного боргу за відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України; в позові відмовлено в частині стягнення 102 767,47грн пені та 13,01грн 3% річних.

09.12.2024 представником позивача подано заяву ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 30 000,00грн витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.12.2024 заяву представника позивача від 09.12.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/692/24 прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено на 18.12.2024.

Сторони повноважних представників у судове засідання не направили, про час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат на надання правничої допомоги повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву представника ТОВ "ЕКО ДІМ" про стягнення витрат на правничу допомогу від 09.12.2024 та дослідивши надані позивачем в її обґрунтування докази, господарський суд приймає до уваги вищенаведене та таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи ч.1 ст.124 ГПК України імперативно визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач заявляв про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: представником позивача зроблено заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подані вчасно.

Відповідно до ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи містяться ордер на надання правничої правової допомоги №1089474 від 03.06.2024 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ 001279 від 28.01.2022, видане Рудику В.Р. (а.с.66-67).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З поданих документів судом встановлено, що 21.05.2024 між Адвокатським бюро "Віталія Рудика "Юстеко" (адвокатське бюро) та ТОВ "ЕКО-ДІМ" (клієнтом) було укладено договір про надання правничої допомоги №40/24 (а.с.53-62).

Пунктом 1.1 договору сторони передбачили, що адвокатське бюро зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу, пов`язану із представником та захистом інтересів клієнта. Клієнт зобов`язується сплатити за надану йому правничу допомогу.

Згідно з пунктом 3.2 договору, усі дії, вчинені адвокатським бюро з метою надання правничої допомоги клієнту. Сторони фіксують у акті приймання-передачі наданих юридичних послуг.

Адвокатське бюро одночасно із наданням кожної послуги складає та направляє/передає клієнту підписані три примірники акту приймання-передачі з переліком усіх дій, вчинених адвокатським бюро з метою надання правничої допомоги клієнту (п.3.3 договору).

Відповідно до 4.1. договору за надання юридичних послуг (правничої допомоги) за цим договором клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар у розмірі, визначеному у додаткових угодах до цього договору та/або актах приймання-передачі чи рахунках, а також компенсує супутні витрати.

Додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги №40/24 від 21.05.2024 визначено, що гонорар за підготовку позовної заяви, підготовку документів у ході розгляду справи у суді першої інстанції, а також представництво інтересів позивача у суді першої інстанції за домовленістю сторін складає 30 000,00грн. а за підготовку інших документів та вчинення інших дій в інтересах клієнта - з розрахунку 2 000,00грн за одну годину роботи (а.с.63-64).

В акті приймання-передачі послуг №2-31/05/24 від 31.05.2024 міститься найменування наданих послуг - підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства 7 та їх вартість - 30 00,00грн. Замовник сплачує за надані послуги протягом 3 днів з моменту отримання цього акта (а.с.65).

Факт понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00грн підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів №646 від 07.06.2024 (а.с.175).

Приймаючи до уваги предмет спору та підстави позовних вимог, суд вважає, що визначена представником позивача загальна вартість послуг адвоката у розмірі 30 000,00грн є обґрунтованою та співмірною. При цьому, судом також враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Отже, керуючись приписами ст.129 ГПК України та враховуючи, що позивачем підтверджено правовий статус представника - адвоката, надано докази оплати послуг, оцінивши заявлені до стягнення витрати, юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, з урахуванням всіх аспектів цієї справи суд встановив, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлена до стягнення, погоджена сторонами, узгоджена з предметом позову та обсягом наданих адвокатом послуг.

Відповідач заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу суду не надав.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При розподілі судових витрат суд також враховує те, що частина вимог (у розмірі 55979,67грн пені) судом визнана безпідставною, тому у відповідності з п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, витрати на оплату послуг адвоката підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в сумі 23 676,75грн. Решта витрат покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ТОВ "ЕКО-ДІМ" про стягнення витрат на правову допомогу від 09.12.2024 задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №7 (вул.Європейська, 91, м.Бердичів, Житомирська область, 13306, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДІМ" (вул.Гоголівська, 4, м.Житомир, 10012, )

- 23676,75грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1- у справу;

2- сторонам через "Електронний суд".