ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1143/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Голіков В.А., керівник., розпорядження №870 від 30.12.2011

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна"

до Фізичної особи-підприємця Макарчука Андрія Васильовича

про стягнення 20 550, 00 грн

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області згідно ухвали суду від 14.11.2024 розглянув справу за позовом Державного підприємства "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" до відповідача фізичної особи-підприємця Макарчука Андрія Васильовича про стягнення 20 550, 00 грн. за правилами спрощеного позовного провадження у першому засіданні з розгляду справи по суті 19.12.2024.

Ухвалу суду про відкриття провадження від 14.11.2024 у справі №906/1143/24 було направлено рекомендованою кореспонденцією відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , проте остання повернулася до суду з відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 35).

Інформація про іншу адресу відповідача , ніж та, яка наявна в матеріалах справи, відсутня.

Згідно ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як встановлено п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 в чинній редакції (далі - Правила)

Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

У разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №916/2349/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 19.12.2024 Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Державне підприємство "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" звернувся з позовом до суду до відповідача фізичної особи-підприємця Макарчука Андрія Васильовича про стягнення на його користь попередньої оплати на суму 20 550,00 грн. (надалі за текстом - Підприємство, Відповідач).

В обґрунтування фактичних підстав позову Позивач посилається на те, що між Підприємством та Відповідачем було укладено Договір поставки товару №01/10/2023 за умовами пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець оплатити й прийняти в асортименті, кiлькостi та за цінами у відповідності до рахунків-фактур та/або видаткових накладних та/або Специфікацiй, якi є невід`ємною частиною Договору.

Позивач у позовній заяві доводить, що відповідно до пункту 2.3. строк поставки Товару становить не більше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання рахунку та або здійснення письмового замовлення Покупцем.

У позовній заяві Позивач вказує, що на виконання умов вищезазначеного договору, згідно платіжної інструкції №8774 від 13.08.2024 ДП "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" здійснило оплату за товар на суму 15 000,00 грн.

Позивач доводить, що ФОП Макарчук Андрій Васильович на даний час поставку товару не здійснив. Останній строк належної поставки Товару сплинув 18.08.2024.

Отже заборгованість ФОП Макарчука Андрія Васильовича за недопоставлений товар становить 15 000,00 грн.

Також Підприємство вказує на те, що згідно п. 6.3. Договору № 01/10/2023 вiд 16.10.2023 передбачена відповідальність Вiдповiдача за затримку поставки товару, передбаченої п.2.3. Договору, а саме Вiдповiдач сплачує пеню у розмірі 0,5% вiд суми перерахованих коштiв за Товар за кожен день прострочення. Таким чином неустойка (пеня) за несвоєчасну поставку Товару за період з 18.08.2024 - по 31.10.2024 складає 5 550,00 грн.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами за правилами ст. 165 та 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. 16 жовтня 2023 року між ДП "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" (як Позивач, покупець) та ФОП Макарчук Андрій Васильович (як Відповідач, Постачальник) було укладено Договір поставки №01/10/2023 (далі Договір поставки №01/10/2023), предметом якого сторони погодили, що Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець оплатити й прийняти соснові дрова, надалі іменований «Товар».

У п.1.2. Договору поставки сторони погодили, що ціна на Товар визначається Сторонами в рахунках-фактур та/або видаткових накладних та/або Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору.

Постачання Товару згiдно з цього Договору здійснюється на умовах FСА - перевезення оплачено Покупцем до м.Київ, відповідно до міжнародних Правил тлумачення «Iнкотермс» в редакції 2010 року. Постачальник здійснює поставку Товару Покупцю через транспортну фірму («Перевізника»), погоджену з Покупцем за рахунок останнього. За погодженням між Сторонами, в окремих випадках, можуть застосовуватись й інші умови поставки. Постачальник здійснює відвантаження Товару за власний рахунок (п.2.1.,п.2.2. Договору).

Сторони погодили у п. 2.3. Договору, що строк поставки Товару становить не більше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання рахунку та або здійснення письмового замовлення Покупцем.

У п.5.2. Договору зазначається, що форма оплати - 100% вiд суми вказаної в рахунку - фактурі та/або вартості товару Покупець сплачує на розрахунковий рахунок Постачальника .

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштiв на поточний рахунок Постачальника.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштiв на розрахунковий/поточний рахунок Постачальника (п.5.4. Договору).

У п.5.5. сторони погодили, що Постачальник не має права змінювати ціну на Товар після отримання Товару Покупцем.

У розділі 6 Договору №01/10/2023 сторони погодили відповідальність сторін, а саме:

- за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України;

- уci суперечки, що випливають з цього Договору або у зв`язку з ним вирішуються шляхом переговорів. Якщо сторони не прийшли до згоди, справа передається до Господарського суду за підвідомчістю спорів за місцем знаходження відповідача;

- у разi порушення строків поставки Товару, передбачених п. 2.3. Договору, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5% вiд суми перерахованих коштiв за Товар за кожний день прострочення, а Покупець вправі вимагати повернення перерахованих коштiв;

- за порушення умов зобов`язання щодо якостi Товару з Постачальника може бути стягнуто штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісної продукції, якщо Продавець протягом 10 (десяти) календарних днiв не замінить неякісний Товар на Товар відповідної якостi.

Договір набуває чинності з дати його підписання i діє до 31.12.2023 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між Сторонами. У випадку, якщо жодна з сторiн за місяць до припинення дiї договору не дає письмове повідомлення про припинення дiї договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня по 31 грудня. Дана умова дiє на кожний наступний рік, але не більше як два роки з моменту укладення Договору (п.8.1. Договору).

Також у п.8.2. Договору сторони погодили, що Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись вiд Договору у випадках встановленими чинним законодавством України та/або у випадку порушення умов Договору з боку Постачальника повідомивши про це письмово Постачальника за 10 робочих днiв.

2. Як зазначається у Специфікації №1 до Договору №01/10/2023 від 16.10.2023 ціна за одну одиницю Товару (складометр) враховуючи навантаження, упаковку, маркування складає 1 000,00 грн. за 1складометр/грн. Обсяг поставки кожної партії товару визначається на підставі замовлення Покупця та вказується у видатковій накладній на відповідну партію товару.

3. Факт належного виконання Позивачем зобов`язання по сплаті попередньої оплати на суму 15 000,00 грн. підтверджується копією платіжної інструкції №8774 від 13.08.2024.

4. 14.10.2024 за вих. №115/77 Позивач надіслав Відповідачу лист-повідомлення про повернення попередньої оплати на суму 15 000,00 грн.

5. 01.11.2024 сторонами підписаний акт звірки взаємних розрахунків згідно якого заборгованість на користь ДП "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" становить 15 000,00 грн.

Оскільки Відповідач вимогу про повернення коштів попередньої оплати залишив без задоволення, Позивач звернувся до суду з позовом про примусове повернення суми попередньої оплати на суму15 000,00 грн.

Додатково Позивач заявив до стягнення пеню на суму 5 550,00 грн. за період з 18.08.2024 по 31.10.2024.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 2 ст. 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

2. Укладений між сторонами Договір №01/10/2023 від 16.10.2023 за своєю правовою природою є договором поставки, що регулюється параграфом 3 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.

Судом встановлено, що за умовами п.1.2. ціни на Товар визначаються Сторонами в рахунках-фактурах та/або видаткових накладних та/або Специфікаціях, якi є невід`ємною частиною Договору.

У Специфікації №1 до Договору №01/10/2023 від 16.10.2023 сторони погодили, що за одну одиницю (складометр) Товару - дрова соснові враховуючи навантаження, упаковку, маркування ціна складає 1000,00 грн. (п.1).

Судом встановлено, що за умовами п. 2.3. Договору строк поставки Товару становить не більше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання рахунку та або здійснення письмового замовлення Покупцем.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №918/631/19 аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Судом встановлено, що Позивач сплатив Відповідачу попередню оплату на суму 15 000,00 грн. відповідно до платіжної інструкції №8774 від 13.08.2024.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати або передання оплаченого товару.

Зі змісту частини другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17).

Аналогічні висновки щодо застування наведеної норми викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі №910/5444/17, від 14.05.2024 у справі № 916/1164/23, від 09.04.2024 у справі №909/335/23, від 27.11.2019 у справі № 924/277/19.

При цьому Верховний Суд зазначає, що норми ЦК України не ставлять застосування частини другої статті 693 ЦК України у залежність від того, чи передбачена попередня оплата саме як обов`язок покупця за договором (за умови фактичного здійснення попередньої оплати покупцем) ( постанова від 16.07. 2024 у cправі № 910/3574/23).

Матеріалами справи встановлено, що Позивач звернувся до Відповідача з листом - повідомленням (вих. №115/77 від 14.10.2024) з вимогою про повернення попередньої оплати на суму 15 000,00 грн за непоставлений товар.

Відповідач на направлений лист не відреагував.

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведеного, позовна вимога про повернення попередньої оплати на суму 15 000, 00 грн є обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

3. Щодо позовної вимоги про стягнення пені на загальну суму 5 550,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України).

Розмір пені, що стягується в судовому порядку, обмежений ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати) (правові позиції ВС/КГС у постановах від 28.01.20р. у справі № 910/17753/18, від 20.08.20 р. у справі 902/959/19; від 10.09.20р. у справі №916/1777/19).

Як зазначав Суд, сторони у п.6.3. Договору №01/10/2023 визначили, що у разi порушення строків поставки Товару, передбачених п. 2.3. Договору, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5% вiд суми перерахованих коштiв за Товар за кожний день прострочення, а Покупець вправі вимагати повернення перерахованих коштiв.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22 виснувала, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором.

Суд виснує, що така умова Договору №01/10/2023 не містять будь-яких додаткових застережень (зокрема, "до повного виконання зобов`язання", "до повної сплати заборгованості", "до повного погашення боргу" тощо), які свідчили б про визначення в них іншого строку нарахування штрафних санкцій, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю чи частково - зазначити правові аргументи, на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений Позивачем за наслідками якого здійснено власний арифметичний розрахунок, зокрема.

Розрахунок здійснюється за формулою:

Пеня = С x РП x Д : 100, де

С - Сума заборгованості за період,

РП - розмір пені, зазначений в договорі (в калькуляторі вказується користувачем в окремому віконці),

Д - Кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:

Кількість днів у періоді

з 20/08/2024 до 31/10/2024

15 000,00 x 0.5 x 73 : 100

73

Сума - 5 475,00 грн.

Всього штрафних санкцій: = 5 475,00 грн.

Таким чином, обґрунтованою до стягнення пеня складає 5 475,00 грн. пені. У стягненні 75,00 грн. пені слід відмовити.

4. Частина 1 статті 14 ГПК України передбачає обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Щодо розподілу судового збору

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовною заявою до суду ДП "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. із заявленої до стягнення суми 20 550,00 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макарчука Андрія Васильовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Експериментальний завод медичних препаратів ІБОНХ НАН Україна" (вул. Зрошувальна, буд. 15а, м. Київ, 02099, )

- 15 000, 00 грн основного боргу;

- 5 475,00 грн пені;

- 3028, 00 грн судового збору. Видати наказ.

3. У стягненні 75 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 19.12.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу

2- позивачу (через Ел. суд)

3- відповідачу (рек. з повідомл) + на ел. пошту: