ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4882/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №40 від 09.10.2013 у загальному розмірі 19 932 грн. 24 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" (далі - відповідач) заборгованість за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 40 від 09.10.2013 у загальному розмірі 19 932 грн. 24 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 7 750 грн. 70 коп. - основний борг;

- 7 932 грн. 72 коп. - пеня;

- 542 грн. 55 коп. - штраф;

- 3 064 грн. 56 коп. - інфляційні втрати;

- 641 грн. 71 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 40 від 09.10.2013 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем у жовтні 2021 року теплову енергію в гарячій воді, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 7 750 грн. 70 коп. За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 7.2.7. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 01.12.2021 по 03.09.2024 в сумі 7 932 грн. 72 коп., а також штраф у розмірі 7% від простроченої суми, у розмірі 542 грн. 55 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2021 по 03.09.2024 у сумі 3 064 грн. 56 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.12.2021 по 03.09.2024 у сумі 641 грн. 71 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 07.11.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 53139/24 від 15.11.2024), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- з розрахунку фактичного споживання ТОВ "Ларго" за договором № 40 від 09.10.2013 за жовтень 2021 року, доданого позивачем до позовної заяви, слідує, що позивач вважає, що відповідач винен позивачу за спожиту теплову енергію на приміщення № 10 по вул. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, м. Кривий Ріг за 5 днів з 27.10.2021 по 31.10.2021 у сумі 7 750 грн. 70 коп. згідно з даним договору, укладеним між позивачем та відповідачем. Також, до позовної заяви доданий Акт № 6 від 27.10.2021 про подачу ТОВ "Житлосервіс-КР" теплової енергії на будинок № 10 вул. 200-річчя Кривого Рогу, а також наказ від 31.05.2023 № 100 АТ "Криворізька теплоцентраль" "Про перерахунок розміру нарахувань за теплову енергію" за грудень 2019 року - квітень 2020 року. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі № 904/7832/21, яке набрало законної сили 09.06.2022, встановлено, що у зв`язку з встановленням автономного електричного опалення у приміщеннях ТОВ "Ларго" у 2008 році та відключенням приміщень відповідача по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу 3/198, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у 2008 році, є безпідставним нараховувати та вимагати оплати за не надані послуги, починаючи з опалювального сезону 2009-2010 років та за кожен з майбутніх опалювальних сезонів. Враховуючи вказане, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі № 904/7832/21 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення 290 352 грн. 18 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2020 по 14.04.2021, 9 428 грн. 50 коп. інфляційних втрат за період з січня по липень 2021 року, 4 398 грн. 65 коп. 3% річних за період з 21.12.2020 по 31.08.2021, 19 696 грн. 30 коп. пені за період з 21.12.2020 по 31.08.2021, 20 324 грн. 65 коп. 7% штрафу за період з 21.12.2020 по 31.08.2021 відмовлено у повному обсязі. Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 відключення приміщення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10, м.Кривий Ріг відбулося на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування. Даний факт також був встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7832/21 від 10.05.2022, яке позивачем не оскаржувалось та яким було відмовлено АТ "Криворізька теплоцентраль" у стягненні заборгованості за спожиту теплову енергію 2020-2021 опалювального сезону у зв`язку з відключенням приміщення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м. Кривий Ріг. Незважаючи на відсутність послуги з постачання теплової енергії, на приміщення відповідача з грудня 2008 року за адресами: 1) проспект 200-річчя Кривого Рогу, 3/198, м. Кривий Ріг, 2) проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м.Кривий Ріг (саме по даному приміщенню подана позивачем позовна заява, яка розглядається у даній справі) позивачем до Господарського суду Дніпропетровської області подавалася позовна заява про стягнення за постачання теплової енергії на приміщення проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг за період 01.11.2021 - 31.03.2023 за типовим договором з відповідачем № 40/жб/3 від 01.11.2021, за результатом розгляду якої рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 у справі №904/5161/23, залишеним без змін 18.09.2024 Центральним апеляційним господарським судом, у задоволенні позовної заяви АТ "Криворізька теплоцентраль" відмовлено в повному обсязі. Постановою Верховного Суду від 21.10.2024 АТ "Криворізька теплоцентраль" відмовлено у відкритті касаційного провадження;

- так, 18.09.2024 Центральним апеляційним господарським судом за результатом апеляційного перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 у справі № 904/5161/23 встановлено, що питання відключення споживачів від мереж централізованого опалення регулювався Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630, в редакції до 01.05.2022). Відповідно до пункту 24 Правил № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правилами установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. В матеріалах справи наявний Витяг з протоколу засідання комісії з розгляду питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради від 14.05.2008, в якому зазначено: Комісія вирішила надати погодження ТОВ "Ларго" на влаштування індивідуального опалення в нежитловому приміщенні за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, по закінченню робіт скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а 18.12.2008 за підписом головного інженера КПТМ "Криворіжтепломережа" ТОВ "Ларго" отримало Технічні умови № 1564 для розробки проекту індивідуального опалення та системи гарячого водопостачання приміщення, що розташоване у житловому будинку. В матеріалах справи наявний Робочий проект з розробки системи опалення та кондиціонування нежитлового приміщення магазину по пр. 200-річчя Кривого Рогу, 10, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. У подальшому, 24.12.2008 інспектором КПТМ "Криворіжтепломережа", за участі представника споживача ТОВ "Ларго" складено Акт № 2, яким при обстеженні приміщення за адресою: пр-т 200-річчя Кривого Рогу, буд. № 10/10а, встановлено: наявність видимого розриву на системі центрального опалення, гарячого водопостачання; стояки ізольовані; система гарячого водопостачання демонтована; пакет документів в наявності; в приміщенні встановлено автономне опалення, акт пломбування газового лічильника електро. Запропоновано зняти навантаження Q =. Роз`яснено, що за самовільне підключення до мережі КП "Криворіжтепломережа" відповідальність покладається на споживача. Також, 24.12.2008 рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Управління ЖКГ виконкому Криворізької міської ради складений Акт про відключення нежитлового приміщення за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, будинок № 10/10а, від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, в якому зазначено, що відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних радіаторів. В підтвердження відсутності споживання теплової енергії відповідачем та наявності автономного електричного опалення в приміщенні житлового будинку № 10/10а по проспекту 200 річчя Кривого Рогу, відповідачем також надано висновок експерта з питань судової будівельно-технічної експертизи Бихно М.В. від 19.10.2023 № 77-23, в якому зазначено, що в підвальному приміщенні наявне місце видимого розриву трубопроводів опалення у двох містах (подача та зворотній обіг) місце розташування відповідає входу до нежитлового приміщення 10а, системи гарячого водопостачання експертом не виявлено, в надземному поверсі встановлено автономне опалення (електричне). Таким чином, експертом підтверджується інформація, наведена в Акті від 24.12.2008 № 2, щодо наявності розриву в системі централізованого опалення, відсутності мережі гарячого водопостачання та встановлення в нежитловому приміщенні відповідача індивідуального електричного опалення. Таким чином, експертом встановлена відповідність інформації, наведеної в Акті про відключення нежитлового приміщення від 24.12.2018. До відзиву на позовну заяву від 23.10.2023 відповідач приклав рахунки ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на оплату за постачання електричної енергії для відповідача за період з 01.11.2021 по 31.03.2022 та платіжні інструкції про сплату відповідачем за електричну енергію, що підтверджується наступними документами: платіжним дорученням від 18.10.2021 № 2317 про передоплату за листопад 2021 року у сумі 10 021 грн. 03 коп.; платіжним дорученням від 22.11.2021 № 2342 про передоплату за грудень 2021 року у сумі 11 088 грн. 76 коп.; платіжним дорученням від 22.12.2021 № 2372 про оплату за січень 2022 року у сумі 13 555 грн. 38 коп.; платіжним дорученням від 28.02.2022 № 2402 про оплату за лютий 2022 року у сумі 7 677грн. 48 коп.; платіжним дорученням від 24.01.2022 № 2388 про передоплату за лютий 2022 року у сумі 20 390 грн. 57 коп., платіжним дорученням від 29.03.2022 № 2413 про оплату за березень 2022 року у сумі 7 318 грн. 69 коп.; платіжним дорученням від 01.11.2022 № 2519 про оплату за жовтень 2022 року у сумі 11 719 грн. 26 коп.; платіжним дорученням від 29.11.2022 № 2536 про оплату за листопад 2022 року у сумі 14 439 грн. 00 коп.; платіжною інструкцією від 29.12.2022 № 2547 про оплату за грудень 2022 року у сумі 9 671 грн. 34 коп.; платіжною інструкцією від 04.02.2023 № 2568 про оплату за січень 2023 року у сумі 12 804 грн. 60 коп.; платіжною інструкцією від 03.03.2023 № 2586 про оплату за березень 2023 року у сумі 20 962 грн. 06 коп. Вказані докази вказують на обставини використання відповідачем на об`єкті спірного нежитлового приміщення за адресою проспект 200-річчя Кривого Рогу, будинок №10/10а, індивідуального електричного опалення. Факт встановлення автономного електричного опалення в зазначеному нежитловому приміщенні з 2008 року та відключення означеного приміщення від внутрішньобудинкових мереж системи централізованого опалення і гарячого водопостачання встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 по справі № 904/7832/21, яке набрало законної сили. Посилання скаржника на висловлену Верховним Судом позицію в постанові від 22.12.2020 по справі № 311/3489/18 про те, що співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач не є співвласником квартир в житловому будинку № 10, а є власником нежитлового приміщення № 10а, прибудованого до першого поверху житлового будинку, яке з 2008 року є відключеним від внутрішньобудинкових мереж системи централізованого опалення і гарячого водопостачання. Відповідно до вимог частини 6 статі 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг, надання яких у даній справі позивачем не доведено. Встановлені вище судом обставини є визначальними для вирішення спору по даній справі, не спростовують наведених в апеляційній скарзі доводів АТ "Криворізька теплоцентраль", а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення;

- відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22.11.2005 № 4 процедури (постанова Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №215/1724/16-ц, від 19.09.2019 у справі №629/367/17, від 17.04.2019 у справі №683/2223/17, від 23.12.2021 у справі №522/10647/15-ц, від 18.11.2021 у справі №908/3233/20, від 13.09.2019 у справі №686/10483/16-ц, від 11.12.2019 у справі №154/2855/17-ц, від 28.08.2019 у справі №209/4814/15-ц, від 26.08.2018 у справі №221/1596/16-ц, від 24.10.2018 у справі №554/7927/15-ц, від 04.09.2019 у справі №209/4403/13-ц, від 03.05.2018 у справі №209/4980/15-ц, від 25.07.2019 у справі №361/5676/15-ц, від 18.02.2022 у справі №159/7123/19, від 01.12.2021 у справі №607/25229/18, від 02.04.2018 у справі №212/2214/15-ц, від 15.05.2019 у справі №905/1222/18). Окрім того, Верховний Суд також зазначив, що єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження (постанова від 19.09.2019 у справі №629/367/17). Жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б бути спожита при користуванні послугою. Крім того, відповідно до вимог частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Так, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Згідно з підпунктом 9 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх ненадання. Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (Постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №917/31335/18). Отже, твердження позивача про надання послуги з централізованого опалення та необхідність здійснення за неї плати позивач належними та допустимими доказами не довів;

- 06.07.2022, 09.02.2024 позивач звертався із заявами до відповідача, в яких просив: - зняти заборгованість за послугу з теплопостачання, яка утворилася, на думку АТ "Криворізька теплоцентраль", станом на 01.02.2024 за адресами: 1) проспект 200-річчя Кривого Рогу 3/198, м. Кривий Ріг, 2) проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг у зв`язку з відсутністю даної послуги з грудня 2008 року; - у зв`язку з відсутністю з грудня 2008 року послуги з теплопостачання припинити нараховувати та надсилати рахунки про необхідність сплати за дану послугу за адресами: 1) проспект 200-річчя Кривого Рогу 3/198, м. Кривий Ріг, 2) проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг за опалювальний сезон 2023-2024 років та за майбутні опалювальні сезони. Відповіді на дані заяви відповідач не отримав;

- відповідно до підпункту 4 пункту 3 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (частина 1 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). За новою термінологією, запровадженою Законом України "Про житлово-комунальні послуги", терміну "постачальник" комунальних послуг відповідають терміни "виконавець" та "виробник", а терміну "замовник (абонент)" - термін "споживач". Так, згідно з укладеним сторонами договором, позивач є виконавцем послуги, а відповідач - споживачем зазначеної послуги. Таким чином, дія підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 розповсюджується на відповідача. Отже, враховуючи дату відміни карантину на території України та положення підпункту 4 пункту 3 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким визначено, що заборона на нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги діє і протягом 30 днів з дня відміни карантину, вважаю, що позивачу слід відмовити у стягненні пені та штрафу з 01.11.2021 по 30.07.2023. Відповідач вважає, що у стягненні пені та штрафу за період з 01.11.2021 по 30.07.2023 слід відмовити не у зв`язку з підпунктом 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", а у зв`язку з тим, що всі позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю послуги з постачання теплової енергії на приміщення № 10а по вул. 200-річчя Кривого Рогу м. Кривого Рогу з грудня 2008 року у зв`язку з встановленням у ньому у 2008 році законним шляхом автономного опалення та відключення у 2008 році даного приміщення від мереж централізованого опалення.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 54023/24 від 20.11.2024), в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідач зазначає про наявність судової справи № 904/7832/21, в якій наявне посилання на Акт відключення приміщень ТОВ "Ларго" за адресами: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3 прим. 198 та м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 прим. 10а у 2008 році. Проте, підставою спростування вказаної позиції відповідача є наявне судове рішення по справі № 904/4500/15 від 05.08.2015. Зазначеним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області стягнуто з ТОВ "Ларго" на користь "Криворізька теплоцентраль" заборгованості за спожиту теплову енергію за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року на підставі договору № 40 від 09.10.2013, тобто судом підтверджено факт споживання теплової енергії після 2008 року. На підставі рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 385 від 14.05.2008 "Про повернення функцій обслуговування частини споживачів теплової енергії від ДП "Криворізька теплоцентраль" до КПТМ "Криворіжтепломережа" - за списком станом на 22.09.2008 було передано споживачів та нарахування платежів споживачам здійснювалося КПТМ "Криворіжтепломережа". У переліку споживачів по Саксаганському та Довгинцівському районах станом на 22.09.2008 площа приміщення ТОВ "Ларго" за адресою м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, на яке здійснюється подача теплової енергії становить 903,9 м2, теплове навантаження Qoт. (Гкал/год.) становить 0,06 Гкал/год.. В подальшому, на виконання рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011, на підставі Переліку споживачів, що передаються до ДП "Криворізька теплоцентраль" станом на 01.09.2013, - зі споживачем ТОВ "Ларго" укладено договір № 40 від 09.10.2013, враховуючи інформацію з переліку щодо теплового навантаження - Qoт. (Гкал/год.) становить 0,06 Гкал/год. та вказано площу 903,9 м2. Жодних доказів, на підтвердження законної зміни опалювальної площі, та можливих проведених відключень, відповідачем не надано. За відсутності доказів відключення (відокремлення) нежитлових приміщень від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення, відсутності заяв про відмову від послуг - відповідач отримував теплову енергію, тому це і є фактом отримання послуги, проти якої безпідставно заперечує відповідач. Факт подачі теплової енергії підтверджується Актами подання та припинення подання теплової енергії до споруди (житлового будинку, окремо розташованої споруди тощо), а враховуючи факт знаходження спірних приміщень в структурі житлового будинку, та за умов не відключення від мереж централізованого опалення (а доказів відключення в спірний період справа не містить) споживач отримував теплову енергію. Обсяг спожитої теплової енергії зафіксовано у відомостях обліку споживання теплоносія (звітах, подобових відомостях тощо) за показами загальнобудинкового лічильника тепла. Позивач наголошує, що між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" і ТОВ "Ларго", укладений договір № 40 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 09.10.2013. Згідно з предметом договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до пункту 5.1 зазначеного договору - облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом. Обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу визначено додатком № 1 до договору № 40 від 09.10.2013, відповідно до якого сторони погодили теплове навантаження 0,1100 Гкал/год.. Також сторонами погоджено дислокацію об`єктів до договору № 40 від 09.10.2013 - об`єкт 1 - магазин за адресою м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 29 (з тепловим навантаженням 0,007 Гкал/год.); об`єкт 2 - за адресою м. Кривий ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 10 (з тепловим навантаженням 0,06 Гкал/год.); об`єкт 3 - м. Кривий ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 3 (з тепловим навантаженням 0,043 Гкал/год.). Отже, на момент укладення договору № 40 від 09.10.2013 відповідач начебто вже мав документи, підтверджуючі відключення його від централізованого опалення, та фактичне від`єднання від мереж централізованого опалення шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних радіаторів, і при цьому укладав договір, яким визначав об`єкт 1 - магазин за адресою м. Кривий Ріг, вул.Ватутіна, 29 (з тепловим навантаженням 0,007 Гкал/год.); об`єкт 2 - за адресою м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 10 (з тепловим навантаженням 0,06 Гкал/год.) як такі, що споживають теплову енергію;

- щодо підтвердження фактичного споживання ТОВ "Ларго" теплової енергії, позивач звертає увагу суду на судову справу № 904/7865/21 за позовом ТОВ "Ларго" до АТ "Криворізька теплоцентраль", в якій ТОВ "Ларго" просило зобов`язати Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" здійснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ларго" перерахунок за теплову енергію за опалювальний сезон 2020-2021 років за адресами: пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3, прим. 198, м. Кривий Ріг, на підставі показів приладу обліку теплової енергії GALMEX-U заводський номер 06943-97, які на початок опалювального сезону 2020-2021 років та на кінець опалювального сезону 2020- 2021 років становили 1247,42 Гкал.; пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, м. Кривий Ріг, на підставі показів приладу обліку теплової енергії SKS-3 заводський номер 0100448, які на початок опалювального сезону 2020-2021 років та на кінець опалювального сезону 2020-2021 років становили 0,00 Гкал.; та зобов`язати в подальшому здійснювати нарахування за теплову енергію за адресами пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3, прим. 198 на підставі показів приладу обліку теплової енергії GALMEX-U заводський номер 06943-97, м. Кривий Ріг; пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, м. Кривий Ріг на підставі показів приладу обліку теплової енергії SKS-3 заводський номер 0100448. Також, 01.10.2021 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" здійснити опломбування вузла комерційного обліку теплової енергії, який складається з теплообчислювача SKS-3 заводський номер 0100448, перетворювачів витрат Metron -25K, заводський № 95057794, 033123 та перетворювача опору PL-6 заводський № 0900314 АБ (виробник AXIS, Литва), який встановлений за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, прим. 10 та надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ларго" один екземпляр акту про опломбування. Позивачу не зрозуміло, як за наявності відключення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних радіаторів, відповідач укладав договір № 40 від 09.10.2013 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з визначенням об`єкту 2 - за адресою м.Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 10 (з тепловим навантаженням 0,06 Гкал/год.) та об`єкту 3 - м. Кривий ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 3 (з тепловим навантаженням 0,043 Гкал/год.), як таких, що споживають теплову енергію. Та, крім цього, встановлював прилади обліку теплової енергії та наполягав на опломбування таких приладів обліку за адресами м.Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 та м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. з позовною заявою наприкінці 2021 року. Отже, сам відповідач, своїми діями, як у 2013 році, так і в 2021 році підтверджує наявність підключення своїх об`єктів за адресами м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 та м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3 до централізованого теплопостачання. Відповідно до Акту №85 від 27.11.2013 теплоносій на нежитлове приміщення ТОВ "Ларго" за адресою: м.Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 подано 27.11.2013. Актом від 27.11.2013 прийнято в експлуатацію прилад обліку SKS-3 заводський № 0100448. Фактичне споживання теплової енергії відповідно до двосторонніх актів за показниками приладу обліку складає: за період з 27.11.2013 по 19.12.2013 - 3,10 Гкал (Акт №184 від 19.12.2013); за період з 19.12.2013 по 23.01.2014 - 4,04 Гкал (Акт №188 від 23.01.2014); за період з 23.01.2014 по 20.02.2014 - 4,88 Гкал; (Акт № 177 від 20.02.2014); за період з 20.02.2014 по 11.03.2014 - 1,93 Гкал. Відповідно до двостороннього Акту № 112 від 05.12.2014 теплоносій на нежитлове приміщення ТОВ "Ларго" за адресою: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 подано 05.12.2014. Актом від 14.08.2014 прийнято в експлуатацію прилад обліку SKS-3 заводський № 0100448. Фактичне споживання теплової енергії відповідно до двосторонніх актів за показниками приладу обліку складає: за період 05.12.2014 по 18.12.2014 - 1,35 Гкал (Акт №182 від 18.12.2014); за період 18.12.2014 по 21.01.2015 - 3,59 Гкал; (Акт №182 від 21.01.2015); за період з 21.01.2015 по 20.02.2015 - 2,90 Гкал; (Акт №182 від 21.01.2015); за період з 20.02.2015 по 02.03.2015 - 1,02 Гкал) (Акт № 168 від 05.03.2015). З листопада 2015 року по жовтень 2020 року об`єкти ТОВ "Ларго" за адресами: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 та м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3, не споживали теплову енергію та були опломбовані. Матеріали справи № 904/7865/21 містили Акт о проведені діагностичних та ремонтних робіт обладнання (теплолічильника) 07.10.2020, встановленого за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, крім того завірена представником ТОВ "Ларго" адвокатом Ратушною Р.П "книга обліку теплової енергії ТОВ "Ларго" м-н Супер-Маркет", пр. 200л. Кривого Рога 10". Відповідно Акту № 366 від 23.10.2020, складеного представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" та в присутності представника ТОВ "Ларго" виконане обстеження об`єкту за адресою: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, що фіксує розпломбування вхідних засувок споживача ПС-1 та ОС-2. Нежитлове приміщення ТОВ "Ларго" за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, - є невід`ємною частиною житлового будинку Щодо Висновку експерта з питань судової будівельно-технічної експертизи № 77-23 від 19.10.2023, яким експерт підтверджує наявність місця видимого розриву трубопроводів опалення у двох місцях (подача та зворотній обіг), позивач наголошує, що вказану інформацію експерт може підтверджувати станом на дату проведення огляду, тобто станом на 19.10.2023. Розрив трубопроводів опалення станом на 24.12.2008 спростовується укладеним договором між ТОВ "Ларго" та АТ "Криворізька теплоцентраль" № 40 від 09.10.2013, Актами № 85 від 27.11.2013, № 112 від 05.12.2014 та іншими, що фіксують споживання теплової енергії ТОВ "Ларго" за період з 27.11.2013 по 02.03.2015, листуванням між ТОВ "Ларго" та АТ "Криворізька теплоцентраль" щодо опломбування приладів обліку теплової енергії та іншими належними доказами. До того ж, вже у 2013 році наявні беззаперечні докази отримання теплової енергії за цією ж адресою ТОВ "Ларго" від постачальника теплової енергії АТ "Криворізька теплоцентраль" - Актами № 85 від 27.11.2013 року, № 112 від 05.12.2014 та іншими, що фіксують споживання теплової енергії ТОВ "Ларго" за період з 27.11.2013 по 02.03.2015;

- матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення нежитлового приміщення від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла, які б відповідач отримав після 02.03.2015 (фактично підтвердженого відключення відповідача шляхом опломбування приладів обліку і вхідних засувок). Позивач не виключає, що відповідач відключився від централізованого опалення після закінчення опалювального сезону 2014-2015 років, що є порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню;

- з 10.12.2017 можливе відключення квартири від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води і влаштування системи індивідуального теплопостачання у разі, якщо у багатоквартирному будинку на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII не менш, як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від 22.11.2005 № 4 процедури. При цьому тип приміщення (житлове / нежитлове) у цьому питанні не має значення, оскільки об`єкти теплопостачання є вбудованими у багатоквартирний будинок, тип вбудованого у багатоквартирний будинок приміщення не впливає на порядок його відключення від мережі централізованого опалення. Із встановлених обставин справи не вбачається дотримання Товариством "Ларго" при відключенні опалення у належному йому нежитловому приміщенні, розташованому у багатоквартирному житловому будинку, вимог Порядку відключення від 22.11.2005 № 4. Більше того, з урахуванням змін, внесених до цього Порядку наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, таке відключення є неправомірним, оскільки було можливим лише для багатоквартирного житлового будинку в цілому. Натомість самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. Нежитлові приміщення ТОВ "Ларго", що знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, вводилися в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, будівельними вимогами до інженерного обладнання, в тому числі до системи опалення. Нежитлове приміщення, загальною площею 1024,7 м2, є вбудовано-прибудованим в 1 поверх дев`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку. Постачання теплової енергії в даний будинок здійснюється централізовано. Внутрішньобудинкова система, по якій здійснюється поставка теплової енергії до квартир та інших приміщень, є єдиною внутрішньобудинковою системою, відповідно до будівельних норм. Так як відключення споживача теплової енергії від централізованих мереж є зміною схеми мереж, то таке відключення можливе лише за згодою органів або посадових осіб, до відання яких відноситься контроль за безпечним функціонуванням системи. Позивач наголошує, що згідно з поданими документами про встановлення індивідуального опалення від 2008 року, за результатами звернення позивача до міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належного приміщення, ТОВ "Ларго" надано дозвіл на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та затверджено міжвідомчою комісією акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП протягом одного міжопалювального періоду, проте акти прийняття теплової енергії за 2013-2014 роки та 2014-2015 роки опалювальні періоди спростовують факт такого відключення. Жодних документів, які б підтверджували правомірність відключення шляхом від`єднання від систем центрального опалення після 2015 року відповідачем не надано, тому факт такого від`єднання, який підтверджується висновком судового експерту, може вказувати на самовільне відключення споживача, що є порушенням законодавства та не позбавляє його обов`язку оплачувати надані АТ "Криворізька теплоцентраль" послуги з постачання теплової енергії.

Слід відзначити, що ухвалою суду від 07.11.2024, з урахуванням вимог частини 4 статті 166 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу, у 5-ти денний строк з дня отримання від позивача відповіді на відзив надати суду, а також усім учасникам справи заперечення з урахуванням вимог частин третьої шостої статті 165 та статті 167 ГПК України.

Як убачається з матеріалів справи, відповідь на відзив на позовну заяву була надіслана позивачем відповідачу до його Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, та доставлена до Електронного кабінету відповідача - 20.11.2024 о 16:17, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про доставку документів да зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС №2098555.

Частиною 6 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Враховуючи вказане, граничним строком для подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву було 25.11.2024.

Згідно з частиною 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання заперечень на відповідь на відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо висловлених позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву аргументів. У даному випадку додатково наданий строк, - близько одного місяця, господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження позивача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.

Приймаючи до уваги Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, станом на 23.12.2024 строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченого частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

З огляду на викладене вбачається, що відповідач не скористався своїм правом на надання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто, у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті розпочався 07.12.2024, а строк розгляду даної справи закінчується 06.01.2025, отже у даному випадку судому було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про купівлю-продаж теплової енергії, строк дії договору, умови відпуску теплової енергії та її оплати, факт відпуску теплової енергії, її загальна вартість, настання строку її оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати, правомірність заявлених до стягнення сум основного боргу, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статті 24 Закону України "Про теплопостачання" основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За змістом статті 1 Закону України "Про теплопостачання" споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Зазначене кореспондує з положеннями Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, за змістом яких споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єкт підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларго" (далі - відповідач) є власником нежитлового приміщення 10А в будинку № 10 по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу в м. Кривий Ріг, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказане приміщення є вбудовано-прибудованим в І поверх 9-поверхового житлового будинку №10 (а.с.20).

Як убачається з матеріалів справи, 09.10.2013 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - теплопостачальна організація-продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ларго" (далі - споживач-покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 40 (далі - договір, а.с. 14-18), відповідно до умов якого пункту 1.1. якого теплопостачальна організація-продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.

Так, Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до умов пункту 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком № 1 до договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року.

У матеріалах справи містяться копії додатків до договору, підписані сторонами, а саме:

- Обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу (додаток № 1 до договору) (а.с.17);

- Умови припинення постачання теплової енергії (додаток № 2 до договору) (а.с.17 на звороті);

- Дислокація об`єктів до договору, в якому визначено найменування об`єкта, зокрема - проспект 200-річчя Кривого Рогу, будинок 10 (а.с.18).

Згідно з пунктом 1.2. договору сторони зобов`язуються керуватися договором, діючим законодавством України та наступними правовими і нормативно-технічними документами: Законом України "Про житлово-комунальні послуги"; Законом України "Про теплопостачання"; Правилами технічної експлуатації електричних станцій і мереж ГКД 34-20.507-2003; Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж № 71 від 14.02.2007; Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007; рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011.

У пунктах 10.1., 10.3. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 08.10.2014, керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України. Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення Господарським судом; ліквідації однієї із сторін. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання норм § 5 "Постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу" глави 54 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, норм § 3 "Енергопостачання" глави 30 розділу VІ Господарського кодексу України та спеціального законодавчого акту - Закону України "Про теплопостачання".

Судом також встановлено, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

У розділі 5 договору сторонами були визначені умови обліку теплової енергії, зокрема:

- облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом (пункт 5.1. договору);

- облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (пункт 5.2. договору);

- межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж підписаного у двосторонньому порядку, який є невід`ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (пункт 5.3. договору);

- у разі встановлення приладів комерційного обліку теплової енергії не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів комерційного обліку, додаються втрати, визначені згідно з схемою балансової належності на ділянках теплової мережі, що перебувають на балансовій належності споживача-покупця, від межі балансової належності до місця встановлення приладів комерційного обліку (пункт 5.5. договору);

- у разі, якщо встановлений прилад комерційного обліку враховує споживання теплової енергії декількома локальними споживачами, власник приладу складає акт з відображенням схеми розподілу спожитого тепла між усіма споживачами, які охоплені встановленим приладом. Акт розподілу спожитого тепла узгоджується з усіма споживачами даного приладу обліку, додається до договору та є невід`ємною частиною договору (пункт 5.6. договору);

- споживач-покупець, що має прилади комерційного обліку, веде журнал обліку споживання теплової енергії у відповідності з вимогами Правил користування теплової енергією та щомісячно подає до теплопостачальної організації-продавця звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені у додатку № 1 до договору (пункт 5.7. договору);

- у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень по опалюванню та гарячому водопостачанню з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (пункт 5.8. договору).

У розділі 3 договору сторонами були визначені права та обов`язки споживача-покупця, а саме, у пункті 3.2. договору зазначені обов`язки споживача-покупця, зокрема:

- додержуватися затверджених договірних значень споживання теплової енергії за кожним параметром, в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення (підпункт 3.2.4. договору);

- виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (підпункт 3.2.5. договору);

- безперебійно забезпечувати тепловою енергією власні системи теплопостачання, а також, згідно з договором, системи теплопостачання субспоживачів, приєднаних до теплового обладнання споживача-покупця (підпункт 3.2.17. договору).

Як зазначає позивач у позовній заяві, свої договірні зобов`язання щодо постачання теплової енергії позивач виконав у повному обсязі, про що свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2021 року № 5170 від 31.10.2021 на загальну суму 11 062 грн. 62 коп.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 17.06.2011 "Про забезпечення єдиного підходу для формування тарифів на житлово-комунальні послуги" тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ, інших споживачів.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, на виконання рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України від 16.08.2022 у справі №54/50-21, з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 904/2888/22, здійснено перерахунки розміру нарахувань за теплову енергію для категорії споживачів "Бюджетні установи" та "Інші споживачі" за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року, у зв`язку зі зміною для АТ "Криворізька теплоцентраль" ціни природного газу протягом опалювального періоду 2019-2020 років, а тому, відповідачу, який відноситься до категорії "інші споживачі" було здійснено перерахунок (- 3 311 грн. 92 коп.), відповідно до якого, заборгованість за спожиту теплову енергію складає 7 750 грн. 70 коп. (11 062,62 - 3 311,92)

У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 № 2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами "для населення" здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для "інших споживачів".

Позивач зазначає, що оскільки відповідач спожив теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності нежитлового приміщення, то позивачем при розрахунку наданих відповідачу послуг, застосовувалися тарифи, передбачені для групи "інші споживачі".

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 40 від 09.10.2013 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем у жовтні 2021 року теплову енергію в гарячій воді, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 7 750 грн. 70 коп. За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 7.2.7. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 01.12.2021 по 03.09.2024 в сумі 7 932 грн. 72 коп., а також штраф у розмірі 7% від простроченої суми, у розмірі 542 грн. 55 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2021 по 03.09.2024 у сумі 3 064 грн. 56 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.12.2021 по 03.09.2024 у сумі 641 грн. 71 коп.

Відповідач факт надання позивачем послуг у жовтні 2021 року заперечує.

Вказане і є причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Норми статті 1291 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Так, судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа № 904/7832/21 за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення 290 352 грн. 18 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 9 428 грн. 50 коп. інфляційних втрат, 4 398 грн. 65 коп. 3% річних, 19 696 грн. 30 коп. пені, 20 324 грн. 65 коп. 7% штрафу за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 40 від 09.10.2013; спір виник у зв`язку з не оплатою за теплову енергію, отриману у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року.

За результатами розгляду вказаної справи, Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення від 10.05.2022, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення 290 352 грн. 18 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 9 428 грн. 50 коп. інфляційних втрат, 4 398 грн. 65 коп. 3% річних, 19 696 грн. 30 коп. пені, 20 324 грн. 65 коп. 7% штрафу відмовлено у повному обсязі.

Вказане рішення не було оскаржено та набрало законної сили 09.06.2022.

Під час прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 по справі № 904/7832/21 були встановлені, зокрема, такі обставини:

- під час обстеження систем теплопостачання будинків за адресами: проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3 та проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, було виявлено, що приміщення відповідача не обладнані окремими вводами, а обладнані лише відгалуженнями від окремих вводів. З метою приведення приладів обліку теплової енергії у відповідність до вимог статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" видано Наказ № 191 від 15.09.2020, яким зобов`язано зняти з абонентського обліку теплової енергії, які не відповідають вимогам вищезазначених законів. На виконання вищезазначеного наказу, Закону України "Про теплопостачання" та Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики № 71 від 14.02.2007, представниками Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" здійснено обхід нежитлових приміщень перед опалювальним сезоном 2020 - 2021 рр., задля встановлення відповідності підключень нежитлових приміщень до системи центрального опалення вимогам законодавства;

- Актом обстеження теплової інспекції АТ "Криворізька теплоцентраль" від 23.09.2020 № 366 в результаті обстеження нежитлового приміщення за адресою: пр. 200-річчя Кривого Рогу, 10, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ларго", встановлено, що вхідні засувки на споживача ПС 1 та ОС 2 розпломбовано;

- позивачем направлено відповідачу лист № 3752/30 від 22.09.2020 щодо приведення вузлів обліку теплової енергії у відповідність до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (далі - Закон №2119-VIII). Так, відповідачу наголошено щодо необхідності невідкладно привести у відповідність до вимог статті 4 Закону №2119-VIII, прилади обліку, що встановлені на окремих відгалуженнях системи опалення, в іншому випадку позивач буде позбавлений можливості здійснювати нарахування спожитої теплової енергії за встановленим приладом обліку на окремому відгалуженні системи. 15.10.2020 позивачем отримано заяву за вхідним № 7356 від 15.10.2020 щодо опломбування вузла обліку. 26.10.2020 проведено обстеження вузлів обліку за адресами: пр-т 200-річчя Кривого Року, 3 та 200-річчя Кривого Рогу, 10, в результаті якого встановлено, що вузли обліку не можуть бути вузлами розподільного обліку та система в цілому не відповідає технічним вимогам, визначеним в Законі України "Про комерційний облік теплової енергії". Так, відповідачу, листом від 17.11.2020 за вихідним номером 4723/30 зазначалось, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.2018 № 829 та наказу Мінрегіону від 09.08.2018 № 205 про порядок оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку (далі - Порядок), квартирний лічильник тепла може бути встановлено лише у квартирах з горизонтальною системою опалення;

- 06.11.2020 на адресу позивача надійшла заява за вхідним номером 8523 щодо опломбування вузла обліку теплової енергії за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10. Листом від 16.11.2020 за вихідним номером 4699/30 відповідачу зазначено, що Порядком передбачено технічні вимоги до розміщення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Зокрема, відповідно до пунктів 5 та 14 Порядку усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів-розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм; прилади-розподілювачі теплової енергії повинні бути оснащені системою дистанційного зняття показань у відповідності вимогам ДСТУ Е1Ч 834:2017 "Вимірювачі витрат тепла для визначення тепловіддачі кімнатних опалювальних батарей. Прилади з електроживленням". Під час обстеження вузла обліку теплової енергії, який встановлено в приміщенні магазину непродовольчих товарів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" за адресою: просп. 200 років Кривого Рогу, буд. 10 на відповідність вимогам Закону встановлено: - опалювальні прилади в магазині ТОВ "Ларго" не обладнані автоматичними регуляторами температури повітря в приміщенні; - перетворювачі опору встановлені з порушенням вимог ДСТУ EN 1434-6:2017; - вузол обліку теплової енергії в нежитловому приміщенні встановлено до вузла комерційного обліку, встановленого на житловий будинок;

- на адресу позивача надійшли листи від відповідача від 13.11.2020 за вхідним номером 8730, від 17.11.2020 за вхідним номером 8836 щодо опломбування вхідної засувки та опломбування вузла обліку. Листом від 03.12.2020 за вихідним номером 5067/30 відповідачу наголошено щодо неможливості визначення кількісних показників отриманої споживачем комунальної послуги за допомогою вузла обліку теплової енергії, встановленого в приміщенні ТОВ "Ларго" за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, оскільки це суперечить вимогам діючого законодавства. Листом від 08.02.2020 за вихідним № 721/30 відповідачу позивачем надані відповіді на отримані листи за вхідними номерами 178 від 06.01.2021 та 819 від 27.01.2021, якими відповідач надав покази встановлених приладів обліку на приміщеннях за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу буд. 10 та проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3. Так, позивачем зазначено щодо неможливості визначення кількісних показників отриманої відповідачем комунальної послуги за допомогою вузлів обліку, що встановлено в приміщеннях за адресами згідно дислокації договору. Листом від 15.03.2021 за вихідним номером 1693/30 позивачем надано відповідь відповідачу на лист від 18.02.2021 за вхідним номером 1355, та вкотре наголошено про неможливість визначення кількісних показників отриманої ним комунальної послуги за допомогою вузлів обліку, що встановлено в приміщеннях за адресами згідно Дислокації договору;

- Актом обстеження № 538 від 13.07.2021 нежитлового приміщення за адресою: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10, що належить ТОВ "Ларго", інспекторами теплової інспекції АТ "Криворізька теплоцентраль" встановлено, що система опалення магазину, який знаходиться за вищезазначеною адресою має окреме відгалуження від системи центрального опалення будинку, яке змонтовано перед вузлом комерційного обліку теплової енергії житлового будинку. Фото і схема додаються до акту;

- відповідно до Акту, складеного 20.04.2015 за участі представників сторін, з 02.03.2015 припинено подачу теплоносія на нежитлове приміщення буд. 10 проспект 200-річчя Кривого Рогу шляхом опломбування вхідної засувки на вході до внутрішньої мережі позивача. В акті зазначені показники вузла обліку теплової енергії 0022,8523 Гкал;

- таким чином, з 02.03.2015 і до цього часу відповідач не користувався послугами теплопостачання за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10. Зазначене підтверджується Актами, складеними щорічно та писаними сторонами, а також прошитим та пронумерованим журналом обліку теплової енергії. 11.07.2016 представником позивача здійснена контрольна перевірка вузла обліку теплової енергії, у якому зазначено, що контрольна перевірка вузла обліку теплової енергії справний, пломби збереженні (5 од.), показники 22,8523 Гкал, перевірка обліку дійсна до 12.06.2017. 23.01.2017 представником позивача здійснена контрольна перевірка вузла обліку теплової енергії, у даному акті зазначено, що пломби не порушені, показники 0022,8523 Гкал (а.с.121 том 1). Також показники вузла обліку теплової енергії фіксувалися в прошитому та пронумерованому вузлу обліку теплової енергії. 23.09.2020 позивачем здійснено розпломбування вхідної засувки на вході до внутрішньої мережі відповідача про що складено акт, але пломбування приладу обліку теплової мережі позивач не здійснив. Згідно з Актом від 07.10.2020, підписаного відповідачем та ФОП Васічною О.М. вузол опіку теплової енергії SKS-3 серійний номер був підданий діагностичним та ремонтним роботам (була проведена заміна елемента живлення та флеш-пам`яті верхньої плати обчислювача), після заміни флеш-пам`яті показники теплообчислювача обнулились, показники до ремонту 22, 8523 Гкал, показники після ремонту 0,00Гкал. Вузол обліку теплової енергії вчасно проходив державну повірку, а саме: пройшов чергову державну повірку 08.06.2017, 12.07.2021, що підтверджується свідоцтвами про повірку №45103, №296153 зі строком дії до 08.06.2021, 12.07.2025;

- 06.10.2020 та 12.11.2020 відповідач звертався до позивача із заявами, в яких просив керуючись частиною 4 статті 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та теплопостачання", пунктом 7 розділу ІІ Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік № 270 від 12.10.2019 протягом 5 календарних днів з дня отримання цієї заяви призначити дату і час огляду вузла комерційного обліку, який складається з теплообчислювача SKS-3 зав. № 010448, перетворювачів витрат Metron-25 К зав. №95057794, 033123 та перетворювача опору PL-6 зав. №0900314 АБ (виробник AXIS, Литва), який встановлений по адресі: м. Кривий Ріг, пр-т 200-річчя Кривого Рогу, прим. 10 та повідомити відповідача про дату та час огляду й опломбування, та виконати опломбування. Згідно відповіді на дану заяву від 23.07.2021 позивач відмовив у здійсненні опломбування вузла обліку теплової енергії. На неодноразові звернення відповідача до позивача про здійснення перерахунку за опалювальний сезон 2020 - 2021 року за теплову енергію на позивач надав відповідь від 31.05.2021 та перерахунок не здійснив. У даній відповіді зазначено наступне: "АТ "Криворізька теплоцентраль" відсутні правові підстави для визначення кількісних показників отриманої споживачем комунальної послуги за допомогою вузлів обліку теплової енергії, встановлених в нежитлових приміщеннях за адресами: проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3 та проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, як таких, що були встановлені з порушенням вимог чинного в Україні законодавства";

- як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до пункту 24 Правил № 630 відключення приміщень відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання по адресам: 1) пр-т 200 - річчя Кривого Рогу, 10/10а, м.Кривий Ріг 2) пр-т 200 - річчя Кривого Рогу, буд.3, прим. 198, м. Кривий Ріг відбулося на підставі рішень постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування. Так, у витязі з протоколу засідання комісії з розгляду питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради від 14.05.2008 зазначено: комісія вирішила надати погодження ТОВ "Ларго" на влаштування індивідуального опалення нежитловому приміщенні за адресою: проспект 200-річчя Кривого 10/10а, по закінченню робіт скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання;

- згідно з Актом 2 від 24.12.2008 КПТМ "Криворіжтепломережа": при обстеженні встановлено пр-т 200 - річчя Кривого Рогу, 10/10а, має місце видимий розрив на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, стояки ізольовані, система гарячого водопостачання демонтована, пакет документів є, у приміщенні встановлено автономне опалення, пропонується зняти навантаження, за самовільне підключення до мереж КП "Криворіжтепломережа" відповідає споживач. 24.12.2008 рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради складений Акт про відключення нежитлового приміщення за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, у якому зазначено, що відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних радіаторів;

- таким чином, у зв`язку з встановленням автономного електричного опалення у приміщеннях відповідача у 2008 року та відключенням приміщень відповідача по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу 3/198, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у 2008 році, є безпідставним нараховувати та вимагати оплати за не надані послуги, починаючи з опалювального сезону 2009-2010 років та за кожен з майбутніх опалювальних сезонів.

З урахуванням того, що у справі № 904/7823/21 було встановлено факт наявності автономного електричного опалення у приміщенні відповідача у 2008 року та відключенням приміщення відповідача за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а в м. Кривий Ріг від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у 2008 році, вказані обставини не доказуються під час розгляду даної справи судом, з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанови Верховного Суду від 03.08.2021 у справі № 904/2425/20, від 27.07.2021 по справі № 910/6161/20, від 27.07.2021 по справі № 910/4436/19, від 29.06.2021 по справі № 910/11287/16, від 18.06.2021 по справі № 910/16898/19 та ін.).

Суд враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", яке є в силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" джерелом права, визначено, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Щодо посилання позивача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 у справі № 904/4500/15 суд зазначає, що дана справа не стосувалася приміщення за адресою пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а в м. Кривий Ріг; предметом спору у даній справі було стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню за адресою: вул. Ватутіна, буд. 21, прим.1 в м. Кривий Ріг, оскільки згідно з дислокацією об`єктів до договору № 40 від 09.10.2013, вищезазначене приміщення споживало теплову енергію на час розгляду справи; у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 у справі № 904/4500/15 не зазначається про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню за адресою: пр-т 200- річчя Кривого Рогу 10/10а в м. Кривий Ріг. Отже, предметом спору у справі № 904/4500/15 було стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 21.01.2015 по 27.07.2015 по приміщенню за адресою: вул. Ватутіна, буд. 21, прим.1, м. Кривий Ріг, при цьому предметом спору у справі, що розглядається, є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню за адресою: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а в м. Кривий Ріг у жовтні 2021 року.

Також судом не приймаються до уваги посилання позивача на справу № 904/7865/21, оскільки у даній справі судом не досліджувався факт споживання теплової енергії відповідачем у приміщенні за адресою: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а в м. Кривий Ріг. Рішення у даній справі не підтверджує факту споживання теплової енергії у приміщенні за адресою: пр-т 200 річчя Кривого Рогу 10/10а в м. Кривий Ріг, позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом 06.12.2021, про що Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу. У даній справі предметом спору був опалювальний сезон 2020-2021 років згідно з умовами договору № 40 від 09.10.2013, а не опалювальний сезон 2021-2022.

Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22.11.2005 № 4 процедури (постанова Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 215/1724/16-ц, від 19.09.2019 у справі №629/367/17, від 17.04.2019 у справі № 683/2223/17, від 23.12.2021 у справі № 522/10647/15-ц, від 18.11.2021 у справі № 908/3233/20, від 13.09.2019 у справі № 686/10483/16-ц, від 11.12.2019 у справі № 154/2855/17-ц, від 28.08.2019 у справі № 209/4814/15-ц, від 26.08.2018 у справі № 221/1596/16-ц, від 24.10.2018 у справі № 554/7927/15-ц, від 04.09.2019 у справі №209/4403/13-ц, від 03.05.2018 у справі №209/4980/15-ц, від 25.07.2019 у справі №361/5676/15-ц, від 18.02.2022 у справі № 159/7123/19, від 01.12.2021 у справі №607/25229/18, від 02.04.2018 у справі № 212/2214/15-ц, від 15.05.2019 у справі №905/1222/18).

Окрім того, Верховний Суд також зазначив, що єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження (постанова від 19.09.2019 у справі №629/367/17).

Жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б бути спожита при користуванні послугою.

Крім того відповідно до вимог частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.

Згідно з підпунктом 9 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх ненадання.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Надавши оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем належними доказами не підтверджено факт надання відповідачу у жовтні 2021 року послуг на суму 11 062 грн. 62 коп., та, відповідно, на суму заявленої позивачем заборгованості в розмірі 7 750 грн. 70 коп., оскільки встановлено, що приміщення відповідача відключено від мереж централізованої системи теплопостачання та відповідні послуги позивачем не надавались.

Судом також враховано, що після ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі № 904/7832/21, яке набрало законної сили 09.06.2022, яким відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення заборгованості, ТОВ "Ларго" 06.07.2022 була подана заява до АТ "Криворізька теплоцентраль" про зняття заборгованості за спожиту теплову енергію та не здійснення нарахувань за послугу з теплопостачання в подальшому за майбутні опалювальні сезони по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 3/198, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м. Кривий Ріг (а.с.60-61).

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі № 904/7832/21 позивачем не здійснювалося обстеження приміщення відповідача на предмет наявності підключення до мереж централізованого опалення, доказів протилежного позивачем суду не надано.

Таким чином, у відповідності до пункту 24 Правил № 630 відключення приміщення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання по адресі: пр-т 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а в м. Кривий Ріг відбулося на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування.

Як було зазначено судом вище, даний факт встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі № 904/7832/21, яке набрало законної сили 09.06.2022, та не підлягає доказуванню у даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиту у жовтні 2021 року теплову енергію у розмірі 7 750 грн. 70 коп.

Враховуючи все вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 7 750 грн. 70 коп.

Враховуючи вказане, позовні вимоги в частині стягнення 7 932 грн. 72 коп. пені, 542 грн. 55 коп. штрафу, 3 064 грн. 56 коп. інфляційних втрат та 641 грн. 71 коп. 3% річних також не підлягають задоволенню, як такі, що є похідними вимогами від основної вимоги - основного боргу в сумі 7 750 грн. 70 коп. Отже в задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

При цьому, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №40 від 09.10.2013 у загальному розмірі 19 932 грн. 24 коп. - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 23.12.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко