ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/2822/24

Господарський суд Київської області у складі:

cудді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДЕТ СІТКА» про стягнення 18302,32грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач, В/ч НОМЕР_1 ) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДЕТ СІТКА» (далі - відповідач, ТОВ «Кадет Сітка») про стягнення 18 302,32грн штрафних санкцій за період з 30.06.2024 по 04.07.2024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 25.04.2024 №111Ф про закупівлю товарів за державні кошти в частині поставки товару в установлений договором строк (а.с.1-4).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2024: відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено строки для подання учасниками заяв по суті (а.с.37-38).

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 23.10.2024 о 22:10, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.40).

Відповідач у справі - ТОВ «Кадет Сітка», в порушення вимог ч.6 ст.6 ГПК України не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно- комунікаційній системі, що підтверджується відповіддю від 22.10.2024 №4656238 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС (а.с.36).

Як визначено ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копія ухвали від 23.10.2024 направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням №258, яке повернуто з довідкою від 15.11.2024 відділення поштового зв`язку м. Бориспіль, у якій причиною повернення вказано: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.41-44). При цьому, адреса, за якою направлено відповідне поштове відправлення, відповідає адресі відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як станом на 22.10.2024 (а.с.35), так і станом на 05.12.2024 (а.с.45); іншої адреси відповідач суду не повідомив.

Окрім того, ухвала від 23.10.2024 направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень 23.10.2024, зареєстрована у реєстрі 25.10.2024 за №122541981 та оприлюднена 28.10.2024.

До прийняття рішення у даній справі відзиву на позов від відповідача суд не отримав.

Граничний строк розгляду відповідної справи спливає 23.12.2024 (в силу ч.4 ст.116 ГПК України), оскільки 22.12.2021 - неробочий день), оскільки в силу ч.1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

25.04.2024 між В/ч НОМЕР_1 (далі - покупець) та ТОВ «Кадет Сітка» (далі - постачальник) укладено договір №111Ф про закупівлю товарів за державні кошти (а.с.7- 13; далі - договір).

Відповідно до п.п.1.1-1.3. договору: постачальник зобов`язується протягом дії цього договору поставити покупцю товари, зазначені в специфікації (додаток №1 до договору), а покупець - прийняти і оплатити такі товари; найменування товарів - сітка (для будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд); предмет закупівлі згідно ДК 021:2015:44310000-6 - вироби з дроту.

Згідно п.3.1 договору ціна договору становить 13 472 910грн, в тому числі ПДВ - 2245 485грн.

Ціна договору залишається незмінною до повного виконання сторонами зобов`язань за договором, крім випадків зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків та відповідного зменшення ціни договору про закупівлю за взаємною згодою сторін (п.3.3 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки за поставлений товар проводяться на підставі Бюджетного кодексу України за фактом постачання з можливою відстрочкою платежу до 10 календарних днів відповідно до поданих покупцю постачальником належним чином оформлених видаткових накладних.

Сторонами узгоджено, що: поставка проводиться партіями у строк не пізніше 31 травня 2024 року (п.5.1 договору); місце поставки визначено п.5.2 договору та може бути змінено протягом строку дії договору, у зв`язку з можливими поставленими завданнями на покупця згідно його положення про військову частину НОМЕР_1 ; покупець невідкладно повідомляє постачальника про зміну місця поставки товару (п.5.3 договору); доставка товару до місця поставки здійснюється за рахунок постачальника, розвантаження товару здійснюється силами та засобами покупця (п.5.4 договору); датою поставки товару від постачальника до покупця вважається дата прийняття товару на складі покупця (п.5.5 договору); строк поставки товару може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану (п.5.7 договору); строк поставки товару, передбачений п.5.1 договору, може бути продовжений у зв`язку із зміною місця поставки товару згідно з п.5.3 договору (п.5.8 договору).

Відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 договору встановлено право покупця достроково розірвати договір у разі невиконання зобов`язання постачальником, повідомивши про це його письмово за п`ять банківських днів у випадку порушення строків поставки товару.

Як визначено пп.6.3.1 п.6.3 договору на постачальника покладений обов`язок забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором. У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару за бюджетні кошти постачальник сплачує покупцю штрафні санкції у вигляді штрафу (неустойки, пені) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки, що передбачено п.7.2 договору.

Згідно п.11.5 договору у разі порушення постачальником умов договору в частині надання послуг, їх кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або термінів, які визначені у специфікації, та/або рознарядці, та/або інших умов договору чи відмови від виконання договору, покупець в односторонньому порядку у спрощений спосіб (шляхом повідомлення постачальника листом) має право достроково розірвати договір, повідомивши письмово про це постачальника; застосування зазначеної оперативно- господарської санкції не позбавляє покупця права вимагати від постачальника сплати штрафних санкцій та відшкодування збитків за неналежне виконання цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024, а в питаннях розрахунків - до повного їх проведення (п.12.1 договору).

Специфікацією, яка є додатком №1 до договору, сторони узгодили асортимент, кількість та ціну товару, а саме: сітка кладочка 100х100х6,0 В500С 2,0х2,0м, кількість прутів 20х20 - 15 345шт; вартість 1одиниці - 878 грн з ПДВ; загальна вартість з ПДВ 13 472 910грн (а.с.14).

10.06.2024 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору (а.с.15), якою змінено ціну, передбачену п.3.1 договору, шляхом встановлення її у розмірі 10 555 316грн з ПДВ. Також, даною додатковою угодою додаток №1 до договору змінено шляхом встановлення, що: загальна кількість одиниць товару - 12 022шт; загальна вартість з ПДВ- 10 555 316грн; вартість одиниці товару залишилась незмінною. Зазначеною додатковою угодою сторони продовжили строк поставки товару до 30 червня 2024 року, змінивши п.5.1 договору.

На виконання зобов`язань за договором в частині поставки товару відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 4 114 308грн у кількості 4 686шт одиниць товару, що підтверджується видатковими накладними від:

- 03.05.2024 №00503 у кількості 240шт на суму 210 720грн (а.с.17);

- 09.05.2024 №00505 у кількості 125шт на суму 109 750грн (а.с.18);

- 16.05.2024 №00509 у кількості 200шт на суму 175 600грн (а.с.19);

- 27.05.2024 №00514 у кількості 1 200шт на суму 1 053 600грн (а.с.23);

- 13.06.2024 №00516 у кількості 932шт на суму 818 296грн (а.с.20);

- 19.06.2024 №00517 у кількості 1 200шт на суму 1 053 600грн (а.с.21);

- 25.06.2024 №00518 у кількості 789шт на суму 692 742грн (а.с.22).

Як стверджує позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом, товар у кількості 7 336шт загальною вартістю 6 441 008грн за відповідним договором недопоставлений.

Листом від 04.07.2024 за вих.№77/5/11 позивач повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку, у зв`язку із недопоставкою товару у кількості 7 336шт у встановлений договором строк (а.с.24).

В якості доказів направлення вказаного листа відповідачу надано: поштову накладну №184, опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною, та фіскальний чек від 05.07.2024 щодо оплати послуг пересилання відправлення (а.с.25-26). Вказане поштове відправлення надійшло в обслуговуюче відділення 08.07.2024 та повернуто відправнику 22.07.2024 у зв`язку із закінченням строку зберігання, про що свідчить інформація з сайту АТ "Укрпошта" (а.с.46).

Також, до позовної заяви позивач долучив додаткову угоду №2 від 04.07.2024 про розірвання договору, яка підписана лише позивачем (а.с.27); доказів направлення такої угоди іншій стороні не надано.

Як вбачається з претензії від 20.08.2024 №98/7/10, позивач вимагав від відповідача сплатити пеню у розмірі 18 302,32грн за недопоставку товару (а.с.28-29).

В якості доказів направлення вказаної претензії позивач долучив до позовної заяви поштову накладну №135 та опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною (а.с.30).

Позивач вказує, що відповідач в добровільному порядку нараховану пеню не сплатив.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, за порушення зобов`язання з поставки товару у встановленій договором кількості.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, як установлено ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зміст зобов`язань сторін за відповідним договором, передбачення поставок товару партіями, суб`єктний склад, укладений сторонами договір є договором поставки.

Так, згідно ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець - прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Схоже із ст.265 ГК України визначення надано і ст.712 ЦК України, відповідно до якої продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України визначено, що: продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Як установлено ст.663 ЦК України, продавець зобов 'язаний передати товар покупцев і у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Отже, враховуючи положення наведених норм та умови укладеного договору, відповідач, з урахуванням п.5.4 договору, зобов`язаний був здійснити поставку кладочних сіток у кількості 12 022шт у строк, визначений п.5.1 договору - до 30.06.2024 включно.

Між тим, під час розгляду справи відповідач не надав доказів у спростування тверджень позивача про те, що зобов`язання з поставки виконані лише частково; доказів поставки іншої частини товару - у кількості 7 336шт (12022-4686) на суму 6 441 008грн (7336*878грн) відповідачем не надано.

В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару у кількості, яка передбачена договором, протягом встановленого договором строку, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Як визначено ч.1 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Положеннями ч.ч.1 та 3 ст.651 ЦК України визначено, що: зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи положення пп.6.2.1 п.6.2, п.11.5 договору, враховуючи недопоставку товару в установлений договором строк, позивач набув право розірвати договір в односторонньому порядку, направивши про це відповідачу повідомлення.

Отже, направлення відповідачу листа від 04.07.2024 щодо одностороннього розірвання договору, враховуючи порушення зобов`язань за договором відповідачем, є правомірною поведінкою позивача. При цьому, у даній справі не встановлено фактів порушення зобов`язань позивачем з оплати партій товару у строк, встановлений п.4.1 договору, що надавало б відповідачу права зупинити виконання з поставки як це передбачено ч.3 ст.538 ЦК України.

Враховуючи положення пп.6.2.1 п.6.2 договору такий договір вважається розірваним в односторонньому порядку за ініціативи В/ч НОМЕР_1 після спливу 5 банківських днів з моменту отримання листа від 04.07.2024, а враховуючи, що такий лист не отриманий відповідачем, хоча направлений за зареєстрованою адресою відповідача, суд вважає такий лист отриманим з моменту надходження у відділення поштового зв`язку - 08.07.2024, а договір відповідно розірваним 15.07.2024.

В силу ч.1 ст.216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т. ч. пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.2,3 ст.549 ЦК України: штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В п.7.2 договору сторони встановили штрафні санкції за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань постачальником, що не відповідає загальному визначенню ані штрафу (нараховується одноразово, а не за кожен день), ані пені (нараховується за невиконання саме грошового зобов`язання, а не будь-якого майнового зобов`язання).

Однак, ч.2 ст.546 ЦК України установлено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов 'язання , тобто такі, які не передбачені ч.1 ст.546 ЦК України.

Отже, встановлення передбаченого договором забезпечення виконання зобов`язання у вигляді штрафних санкцій, порядок нарахування яких встановлено за згодою сторін, є таким, що не суперечить чинному законодавству.

В силу ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, невиключний перелік яких наведений відповідною нормою.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення виконання відповідачем зобов`язання за договором, а саме недопоставку товару у визначений договором строк, а також встановлення відповідальність за таке порушення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки, вимоги позивача про нарахування штрафних санкцій, у розмірі, передбаченому договором, є обґрунтованими.

Оскільки розрахунок пені за недопоставку товару здійснено позивачем вірно, з урахуванням розміру недопоставленого товару, періоду прострочення, розміру облікових ставок НБУ у періоді нарахування, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій (фактично нараховані позивачем з 01.07.2024 по 04.07.2024) у розмірі 18 302,32грн є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір понад встановлений розмір, оскільки не взяв до уваги те, що, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Фактично з поданої позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2422,40грн (18 302,32/100*1,5

Між тим, в силу ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у визначених відповідною нормою випадках.

Клопотань про повернення частини сплаченого судового збору позивач до прийняття рішення у справі не подавав.

Оскільки заявлені вимоги задоволено повністю, позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДЕТ СІТКА» (ідентифікаційний код 45151743; 08301, Київська обл., Бориспільський р-н., м. Бориспіль, вул. Черняховського, буд. 2) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) 18 302,32грн - штрафних санкцій, а також 2422,40грн - в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова