ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. Справа№ 925/425/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Клименко О.С. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 2»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2024, повний текст якого складено та підписано 01.10.2024

у справі № 925/425/24 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ганаріна, 95, 93»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 2»

про зобов`язання виконати певні дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

01.04.2024 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна,95, 93» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 2» про зобов`язання виконати певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із зміною форми управління будинком відповідач в порушення приписів Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" відмовляється передавати зазначену документацію позивачу.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення повідомлення відповідачу про розірвання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Тому, на думку відповідача, зазначені в позові договори від 20.05.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком є чинними та не розірваними в силу положень Закону №417 та Договору, а діючим управителем будинку є Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 2».

Відповідач зазначив, що оскільки позивачем не було вчинено необхідних заходів для припинення Договору, то у відповідача фактично відсутні підстави для передачі технічної документації позивачу у зв`язку з чинністю Договорів від 20.05.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено те, що у ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 2» існує в наявності технічна документація на багатоквартирні будинки зазначені у позові, а тому, на думку відповідача, така обставина вказує на те, що при задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі реально відсутня об`єктивна можливість виконання судового рішення у зв`язку з відсутністю у відповідача документації, передачу якої необхідно здійснити.

Відповідач вважає, що жодного покладення обов`язку на відповідача з боку співвласників багатоквартирних будинків не здійснювалось, як і не здійснювалось погодження відшкодування таких витрат співвласниками будинків. Таким чином, як зазначив відповідач, у нього відсутній як обов`язок щодо виготовлення технічної документації, так і можливість її виготовлення у зв`язку з відсутністю доручення на таке виготовлення та визначеного фінансування з боку співвласників.

Також, відповідач, посилаючись на правові позиції Верховного суду, вважає, що обставини, які викладені у позовній заяві та пред`явлені позовні вимоги є предметом індикаційного позову.

Відповідач у відзиві на позов просив суд застосувати до заявлених позивачем вимог наслідки спливу строку позовної давності з тих підстав, що за твердженням позивача вимогу про передачу технічної документації отримано відповідачем 31.03.2021, а з 01.04.2021 у відповідача виник обов`язок передачі технічної документації на багатоквартирні будинки. Позовну заяву подано 01.04.2024, тобто як зазначив відповідач, поза межами строку позовної давності, оскільки трирічний строк з урахуванням положень Цивільного кодексу України щодо обчислення строків, від дати самостійно зазначеної позивачем сплинув 31.03.2024 о 24.00. Крім того, відповідач повідомив, що першу заяву щодо передачі технічної документації було подано позивачем ще 19.12.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2024 у справі №925/425/24 позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 2» передати за актом приймання-передачі Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна,95, 93» передбачену законодавством документацію на багатоквартирні будинки, зокрема:

- технічний паспорт на багатоквартирний будинок;

- паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва;

- енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;

- проектну документацію зі схемою влаштування внутрішньобудинкових систем (план інженерних мереж будинку);

- документ, що підтверджує прийняття в прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

- технічну документацію на ліфти;

- план земельної ділянки;

- акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;

- паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи та системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 2» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна, 95, 93» - 2422,40 грн судового збору.

Рішення мотивоване тим, що у позивача виникло право витребувати у попереднього управителя - у відповідача, примірники спірної документацію на підставі ч.ч. 18, 19 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», як і обов`язок відповідача передати вказану документацію новому управителю. Проте, Відповідачем у порушення вимог частин вісімнадцятої, дев`ятнадцятої статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та порушення строків передбачених вказаними Законами не вчинено будь-якої дії щодо передачі технічної документації. Така бездіяльність Відповідача порушує гарантовані ЗУ «Про Об`єднання співвласників» багатоквартирного будинку» права ОСББ та його співвласників, чим підриває інститут діяльності ОСББ, що гарантована також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», як наслідок порушується і закріплене у Конституції України право громадян (співвласників) вільно володіти та розпоряджатися своїм майном.

Також суд відхилив доводи відповідача в частині пропуску строку позовної давності, оскільки позивачем доведено звернення до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності, так як в період з 12.03.2020 по 30.06.2023 на території України був запроваджений карантин з метою запобігання поширенню на території країни гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 і строк позовної давності було продовжено фактично на 3 роки 3 місяці.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

А саме апелянт посилається на те, що:

- на момент подання позовної заяви у адвоката Савости С.В. були відсутні повноваження на її підписання, а тому, на думку відповідача, суд мав залишити позов без розгляду у відповідності до статті 226 ГПК України;

- суд не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.05.2021 у справі №759/9008/19 та те, що технічна документація на багатоквартирний будинок є майном та носить виключно документарний характер, а позов про витребування або повернення будь-якого майна свідчить про наявність спору саме майнового характеру;

- позовна вимога про зобов`язання передати за актом приймання-передачі, а у випадку неможливості передачі виготовити за власний рахунок, примірник технічної документації на будинок є вимогою майнового характеру, тоді як Позивачем у позовній заяві зазначено, що це не майновий спір, на що судом не звернуто жодної уваги та не надано оцінку доводам відповідача щодо майнового спору, які надавались у відповіді на відзив із зазначенням правової позиції Великої Палати Верховного Суду;

- на підтвердження направлення повідомлень Управителю про розірвання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком Позивач надає чеки поштових відправлень та корінці повернення про вручення поштових відправлень, проте, дані документи жодним чином не доводять, що саме вказані повідомлення (копії яких додані Позивачем до позовної заяви) було вкладено до поштових листів, а також, жодним чином не доводять, що саме ці повідомлення було отримано Відповідачем;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення повідомлення відповідачу про розірвання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком;

- виходячи з аналізу п. 1 ч. 8 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктів 66, 67 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, умовою, після якої виникає обов`язок передачі технічної та іншої документації є саме припинення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відтак, на думку відповідача, ОСББ Гагаріна 95,93» не було вчинено необхідних заходів для припинення Договору, а тому у Відповідача фактично відсутні підстави для передачі технічної документації Позивачу у зв`язку з чинністю Договорів від 20.05.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком;

- відповідач не був почутий судом, а його доводи та норми на які він посилався були проігноровані судом;

- у разі покладення співвласниками обов`язку щодо виготовлення (відновлення) відсутньої документації на управителя такі витрати відшкодовуються співвласниками в порядку та на умовах, що погоджуються управителем та співвласниками, а на Відповідача з боку співвласників багатоквартирних будинків жодного покладення обов`язку не здійснювалось, як і не здійснювалось погодження відшкодування таких витрат співвласниками будинків;

- у відповідача відсутній як обов`язок щодо виготовлення технічної документації так і можливість її виготовлення у зв`язку з відсутністю доручення на таке виготовлення та визначеного фінансування з боку співвласників.

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що:

- позовна заява є підписаною електронним цифровим підписом та особою, яка має право її підписувати, оскільки у справі наявні документи на підтвердження повноважень представника у формі оригіналу ордеру;

- доводи апелянта про те, що має бути застосовано редакцію статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону №3270-IX від 14.07.2023 є безпідставною, оскільки обов`язок передати технічну документацію в останнього виник до внесення змін до вказаної статті;

- навіть застосовуючи статтю 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону № 3270-IX від 14.07.2023 у Відповідача все рівно виник обов`язок з передачі технічної документації;

- судом першої інстанції правомірно застосовано до спірних правовідносин висновки зроблені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/6167/18 від 05.07.2019, що відповідає обставинам викладеним у цій постанові та є тотожним;

- питання тотожності за аналогічних обставин справи та за участю сторін ОСББ та управителя та можливості відступлення від висновків зроблених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/6167/18 від 05.07.2019 неодноразово досліджувалося Верховним Судом, насамперед у постановах Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №925/253/21, від 15.06.2022 у справі № 925/629/21, від 09.03.2023 у справі №925/1758/21;

- у апеляційній скарзі відповідач не наводить жодних допустимих та об`єктивних доказів відступлення від вказаної правової позиції;

- оскільки відповідачем не виконано визначений законом обов`язок щодо передачі позивачу технічної документації, суд правомірно дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача передати позивачу технічну документацію на багатоквартирний будинок згідно із визначеним позивачем переліком, а у разі її відсутності відновити її за власний рахунок.

Поряд з цим, позивач повідомляє, що орієнтовний розмір судових витрат у вигляді правничої допомоги пов`язаної з розглядом справи в Північному апеляційному суді орієнтовно буде складати 6 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/425/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

28.10.2024 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 2» на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2024 у справі №925/425/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 02.12.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 25.11.2024 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 25.11.2024 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні 02.12.2024 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання 02.12.2024 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Зокрема, залучено судом до справи довідки про доставку електронного документа до його електронного кабінету.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підставі сукупності належних та допустимих доказів встановив такі обставини.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна-95,93» від 06.12.2020 (протокол № 2 від 21.12.2020) (далі - загальні збори від 06.12.2020) було прийнято рішення відмовитися з 21.05.2021 від послуг з управління багатоквартирними будинками та припинити з 21.05.2021дію Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 20.05.2019 №37, укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та ТОВ «Управлінська компанія «НОВА ЯКІСТЬ» Дільниця № 2» (правонаступника ТОВ «Сантехбудконструкція») (далі Договір).

Вказаним рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна-95,93» від 06.12.2020 ухвалили з 21.05.2021 здійснювати утримання будинків по вул. Гагаріна, 93, 95 м. Черкаси самостійно шляхом самозабезпечення.

Пунктом 7 порядку денного зборів рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна-95,93» від 06.12.2020 схвалено рішення щодо доручення правлінню ОСББ повідомити ТОВ «Управлінська компанія «НОВА ЯКІСТЬ» Дільниця № 2» (правонаступника ТОВ «Сантехбудконструкція») про відмову співвласників багатоквартирних будинків від послуг з управління багатоквартирними будинками та про припинення дії Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 20.05.2019 №37.

На виконання вищевказаного рішення загальних зборів та положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» позивач 01.03.2021 направив на юридичну адресу відповідача лист за №6 про відмову від Договору та просив передати всю наявну технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою вул. Гагаріна, 93, м. Черкаси.

Листом від 01.03.2023 №7 позивач повідомив відповідача про необхідність передати всю технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою вул. Гагаріна, 95, м. Черкаси.

Вище вказані листи були вручені відповідачу 31.03.2021, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками про їх отримання (а.с.11-12).

Отже, як зазначив позивач, починаючи з 01.04.2021 у відповідача виник обов`язок з передачі технічної документації на багатоквартирні будинки за адресою вул. Гагаріна, 93, 95 м. Черкаси.

Листом від 21.05.2021 позивач повторно звернувся до відповідача, в якому повідомив про перехід на самоуправління та про необхідність передати всю технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою вул. Гагаріна, 95, м. Черкаси. Цей лист був вручений 24.05.2021, що підтверджується поштовим повідомлення (ф.119) про його отримання (а.с.13).

Звернення позивача відповідач залишив без відповідного реагування.

Позивачем листи направлено на адресу відповідно до інформації, внесеної до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, Відповідачем у порушення вимог частин вісімнадцятої, дев`ятнадцятої статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та порушення вимог та строків п. 33 Договору проігноровані вказані повідомлення та не вчинено будь-якої дії щодо передачі технічної документації.

По даний час, Відповідач продовжує нехтувати нормативно-правовими актами та не вчиняє жодних дій щодо виконання законних вимог Позивача інтерпретованих у перелічених вище повідомленнях.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

За результатами апеляційного перегляду справи колегія дійшла висновку, що усі доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносини, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласниками багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління врегульовані Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

За визначенням ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб;

управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі, якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку. У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку створено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ст. 1 цього Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Аналіз ч. ч. 1 та 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» дає підстави для висновку, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, а основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Абзацом 10 частини дев`ятої статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації.

Частиною 14 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» унормовано, що державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається створеним з дня його державної реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 18, 19 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого житловий будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на житловий будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Отже, положеннями ч. 18 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачений обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та підлягає виконанню без будь-яких інших додаткових умов, оскільки жодних інших підстав, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/6167/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 917/1208/18, від 16.01.2020 у справі № 910/3215/19, від 12.03.2020 у справі № 904/1878/19).

Беручи до уваги те, що власниками багатоквартирного будинку прийнято рішення про створення ОСББ, яке зареєстровано у відповідності до положень чинного законодавство, а також з огляду на прийняття загальними зборами відповідних рішення про самостійне управління будинком та відмову від послуг попереднього управителя, колегія суддів вважає, що у зв`язку зі зміною форми управління багатоквартирним будинком, шляхом створення в ньому об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, як юридичної особи, обов`язок особи, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, передати йому технічну документацію на будинок виникає саме в силу спеціального закону - частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та при відсутності будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання.

При цьому, доводи апелянта про нез`ясування місцевим господарським судом питання щодо дійсного знаходження у відповідачів технічної та іншої документації на будинок відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки наведене не має істотного значення для правильного вирішення даного спору адже відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" така документація повинна передаватись замовником будівництва або попереднім власником будинку балансоутримувачу/управителю, а у випадку відсутності документації на житловий будинок він, відповідно до вимог частини дев`ятнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", зобов`язаний відновити її за власний рахунок.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/6167/18 Крім того, такі правові висновки є усталеними, що підтверджується актуальною судовою практикою, зокрема, постановами Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 925/610/20, від 02.09.2021 у справі № 925/1068/20, від 01.06.2021 у справі № 925/318/20, від 13.11.2019 у справі № 917/1208/18, від 11.06.2019 у справі №921/753/16-г/11, від 18.01.2022 у справі № 922/4246/20, від 16.12.2021 у справі №904/1446/21.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення повідомлення відповідачу про розірвання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання вищевказаного рішення загальних зборів та положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», направив на юридичну адресу відповідача лист №6 від 01.03.2024 про відмову від Договору та просив передати всю наявну технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою вул. Гагаріна, 93, м. Черкаси.

Також позивач повідомив відповідача про необхідність передати всю технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою вул. Гагаріна, 95, м. Черкаси. (Лист №7 від 01.03.2023, а.с. 11 на зворотній частині аркуша справи).

31.03.2021 ці листи були вручені відповідачу, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками про їх отримання (а.с.11-12).

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції.

Отже, вказані вище доводи апелянта про не надання належних та допустимих доказів направлення повідомлення відповідачу про розірвання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком спростовуються матеріалами справи.

Також, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що дані документи жодним чином не доводять, що саме вказані повідомлення (копії яких додані позивачем до позовної заяви) було вкладено до поштових листів, а також, жодним чином не доводять, що саме ці повідомлення було отримано відповідачем.

Зазначені доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, у разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження "не повертати"). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення.

Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою.

У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом або в інший спосіб, передбачений оператором поштового зв`язку, факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються у приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 101 цих Правил строку.

З наявних в матеріалах справи поштових повідомлень вбачається, що їх направлено за дійсною адресою відповідача: 18036, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд 15.

Колегія звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до п. 104 Правил надання послуг поштового зв`язку, невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені. Невручені поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця.

В матеріалах справи відсутні докази неотримання чи відмови від отримання зазначених вище листів відповідачем.

Отже, доводи скаржника про те, що чеки поштових відправлень та корінці повернення про вручення поштових відправлень не доводять їх вручення відповідачу спростовуються наведеним вище.

Щодо доводів апелянта про те, що у відповідача відсутні підстави для передачі технічної документації позивачу у зв`язку з чинністю Договорів від 20.05.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком колегія суддів зазначає наступне.

На момент виникнення обов`язку у відповідача передати технічну документацію чинною була редакція частин 18 та 19 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якої, колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

У редакції статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону № 3270-IX від 14.07.2023 у відповідача також виник обов`язок з передачі технічної документації.

Отже, обов`язок з передачі технічної документації виник у відповідача на підставі статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», як у редакції на момент виникнення спірних відносин, так і в редакції на момент розгляду справи судом.

Доводи апелянта про те, що має бути застосовано редакцію статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону № 3270-IX від 14.07.2023 є безпідставною, оскільки обов`язок передати технічну документацію в останнього виник до внесення змін до вказаної статті.

За умовами п.66 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712 не пізніше дня, що настає за днем припинення дії договору управління, управитель здійснює огляд технічного стану багатоквартирного будинку та його прибудинкової території, про що складає відповідний акт. Уповноважена особа співвласників може брати участь в такому огляді. Копія відповідного акта передається уповноваженій особі співвласників.

Пунктом 67 цих Правил визначено, що не пізніше дня, що настає за днем припинення дії договору управління, управитель передає новому управителю багатоквартирного будинку чи особі, уповноваженій співвласниками, або об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку: наявну технічну документацію на такий будинок; інформацію про виконані роботи з технічного обслуговування і ремонту конструктивних елементів багатоквартирного будинку та інженерних систем протягом строку дії договору управління, але не більше ніж три останні роки; інформацію про виникнення аварійних ситуацій і технічних несправностей у розрізі конструктивних елементів та інженерних систем за строк дії договору управління, але не більше ніж три останні роки; дані бухгалтерського обліку доходів та витрат на утримання багатоквартирного будинку протягом строку дії договору управління, але не більше ніж три останні роки; майно, передане управителю багатоквартирного будинку за рішенням співвласників.

Відповідно до ст. 4 ЦК України якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом №176 від 07.06.2018 затверджено Перелік технічної документації на багатоквартирний будинок, який включає:

1. Технічний паспорт на багатоквартирний будинок.

2. Паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в

експлуатацію об`єктів будівництва.

3. Енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем.

4. Проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем.

5. Документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

6. Технічна документація обладнання котелень.

7. Технічна документація на ліфти.

8. План земельної ділянки.

9. Акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок.

10. Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції вірно встановлено наступне.

20.09.2022 здійснено державну реєстрацію ОСББ. Тобто, внаслідок вказаного у позивача виникло право витребувати у попереднього управителя будинком - відповідача, спірну документацію на підставі частин 18, 19 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Станом на час звернення позивача до суду, докази передання відповідачем позивачу спірної технічної документації відсутні, тобто обов`язку, встановленого Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачем не виконано.

Зокрема, частинами 1, 18 та 19 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Колегія вважає доводи відповідача про те, що положеннями Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не встановлено обов`язку до передачі технічної документації для управителя помилковими, оскільки детальний аналіз частини 18, 19 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» дає підстави зробити висновок, що обов`язок передачі технічної документації покладається як на балансоутримувача чи управителя багатоквартирного будинку так і на особу, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання.

Враховуючи, що відповідачем не виконано визначений законом обов`язок щодо передачі позивачу технічної документації, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача передати позивачу технічну документацію на багатоквартирний будинок згідно із визначеним позивачем переліком, а у разі її відсутності відновити її за власний рахунок.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищевказана норма законодавства є імперативною, яка є обов`язковою для учасників правовідносин. А тому, саме у відповідача виник обов`язок передати у тримісячний строк спірну документацію на будинок, а у разі відсутності документації протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновити її за власний рахунок.

Також, в порядку ч. 4 ст. 269 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення доводів відповідача в частині пропуску строку позовної давності, оскільки позивачем доведено звернення до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності, так як в період з 12.03.2020 по 30.06.2023 на території України був запроваджений карантин з метою запобігання поширенню на території країни гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 і строк позовної давності було продовжено фактично на 3 роки 3 місяці.

Враховуючи викладене колегія констатує, що відповідачем ані в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного перегляду справи не доведено підстав для відмови у задоволенні позову. Усі доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про безпідставність позову.

В контексті викладено колегія враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у справі що переглядається, суд першої інстанції належним чином суду зазначив підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву подано через систему «Електронний суд» та підписано електронним цифровим підписом адвоката Савости С.В., який діє в інтересах позивача на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СА №1081749 від 01.04.2024. (а.с. 30).

Доводи апелянта про те, що на момент подання позовної заяви у адвоката Савости С.В. були відсутні повноваження на її підписання не знайшли свого підтвердження, а тому у суду першої інстанції відсутні були підстави для застосування ст. 226 ГПК України. Отже, ці доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє.

Також колегія звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Доводи апелянта про те, що він не був почутий судом, а його доводи та норми, на які він посилався були проігноровані судом колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як свідчить мотивувальна частина оскарженого рішення, суд першої інстанції при прийнятті судового рішення у цій справі дослідив доводи та заперечення сторін з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. (а.с. 76-88).

В контексті викладено колегія враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у справі що переглядається, суд першої інстанції належним чином суду зазначив підстави, на яких воно ґрунтуються.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 25.09.2024 у справі №925/425/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 25.12.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова