ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

24 грудня 2024 року м. ХарківСправа № 922/4119/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" про забезпечення зустрічного позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг", м.Київ
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім", м.Харків , 2. ОСОБА_1 , м.Харків
про стягнення коштів 210 800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім", ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" та ОСОБА_1 210 800,00 грн. неустойки за неповернення об`єкту лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" ,як лізингоодержувачем після розірвання договору фінансового лізингу №180613-1/ФЛ-Ю-А від 13.06. 2018 року не було вчасно повернуто об`єкт лізингу, внаслідок чого останньому за січень 2024 року нараховано до стягнення неустойку у розмірі 210 800,00 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості за договором, у ОСОБА_1 як поручителя згідно Договору поруки №180614-3/П від 14.06.2018 року виник солідарний обов`язок перед позивачем по сплаті неустойки 1-го відповідача у розмірі 210 800,00 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Надано відповідачам строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

23.12.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позов (вх.№32162) в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, вказуючи на те, що порука є припиненою у зв`язку із повною сплатою усіх лізингових платежів, які встановлені Договором фінансового лізингу №180613-1/ФЛ-Ю-А від 13.06.2018р. Також наголошує на тому, що умовами Договору фінансового лізингу №180613-1/ФЛ-Ю-А від 13.06.2018р. не передбачено нарахування неустойки, яку заявлено до стягнення, оскільки пункт 7.1.2 у Договорі взагалі відсутній.

23.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№32163) в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що позивачем не доведено факту розірванння Договору фінансового лізингу №180613-1/ФЛ-Ю-А від 13.06.2018, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг" відповідач не був повідомлений про його розірвання, продовжував отримувати від позивача рахунки на оплату лізингових платежів та здійснював повну їх оплату. У зв`язку із вказаним обставинами вважає, що у відповідача відсутній обов`язок з повернення предмету лізингу.

Також, 23.12.2024 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" надійшлов зустрічний позов (вх.№32164) в якому просить суд:

- Визнати виконавчий напис №1116, вчинений 05.03.2024 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, про повернення ТОВ "КОМПАНІЯ "УКРПРОМХІМ" (61068, м.Харків, вул. Плеханівська, б. 85-А; ) на користь ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" (01054, м.Київ, вул.Ярославів Вал, б. 13/2 (літера Б); ) об`єкта фінансового лізингу- транспортного засобу - автомобіля марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017, вартістю 680 000,00 (шістсот вісімдесят тисяч гривень 00 копійок), що був переданий в користування лізингоодержувачу на підставі Договору № 180613-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу, укладеного 13 червня 2018р., за прострочену заборгованість щодо сплати лізингових платежів за Договором у період з "06" лютого 2023 року по "28" квітня 2023 року у сумі 144 316,73 грн., таким, що не підлягає виконанню.

- Визнати право власності ТОВ "КОМПАНІЯ "УКРПРОМХІМ" (61068, м.Харків, вул. Плеханівська, б. 85-А; ) на транспортний засіб - автомобіль марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017.

- Зобов`язати ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" (01054, м.Київ, вул.Ярославів Вал, б. 13/2 (літера Б); ) повернути транспортний засіб - автомобіль марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017, на користь ТОВ "КОМПАНІЯ "УКРПРОМХІМ" (61068, м.Харків, вул. Плеханівська, б. 85-А; ).

- Стягнути витрати зі сплати судового збору за подання цього зустрічного позову у розмірі 23 428,00 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом (відповідач 1 за первісним позовом) посилається на те, що відповідачем за зустрічним позовом в порушенням умов п.6.6.1, п.10.9 Договору та ч.3 ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг" не було належним чином повідомлено позивача про розірвання договору, через що у позивача (відповідача 1 за первісним позовом) відсутні підстави для повернення предмету фінансового лізингу - автомобіля марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017. Обґрунтування позивача правових підстав зустрічного позову також зводиться у відсутності перевірки нотаріусом при видачі виконавчого напису виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань щодо повідомлення Лізингоодержувача про розірвання договору та вилучення предмету лізингу. За позицією позивача за зустрічним позовом при видачі виконавчого напису нотаріусом було порушено порядок видачі виконавчого напису, не встановлено безспірність вимог стягувача.

Разом із зустрічним позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" подано заяву про забезпечення зустрічного позову.

Із поданої заяви про забезпечення зустрічного позову вбачається, що заявник просить суд вжити заходи забезпечення зустрічного позову, шляхом:

- накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017;

-заборони ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" (01054, м.Київ, вул.Ярославів Вал, б. 13/2 (літера Б); ) передавати транспортний засіб - автомобіль марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017, у користування третім особам.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" зазначає, що за Договором фінансового лізингу №180613-1/ФЛ-Ю-А від 13.06.2018 року ТОВ "Компанія "Укрпромхім" прийняло в користування предмет лізингу - автомобіль марки Ford, моделі Kuga WINNER 25 Універсал 5 дверей 2.0 150 к.с. 6-ст. автоматична, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2017. Всі платежі, які встановлені Графіком сплати лізингових платежів були оплачені у повному обсязі. Заявник вказує,що ТОВ "Бест Лізинг" ухиляється від виконання свого зобов`язання, встановленого п.9.2 Договору щодо підписання з заявником Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Листи заявника, які були направлені на адресу ТОВ "Бест Лізинг" з проханням підписати Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності були останнім проігноровані та залишені без відповіді. Враховуючи те, що повідомлень про розірвання договору заявник від ТОВ "Бест Лізинг" не отримував та сплачував усі лізингові платежі, вважає, що Договор фінансового лізингу №180613-1/ФЛ-Ю-А від 13.06. 2018 року не був розірваний а продовжував свою дію, а отже подальше примусове вилучення предмету лізингу у ТОВ "Компанія "Укрпромхім" на підставі виконавчого напису №1116, вчиненого 05.03.2024 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною є незаконним, та ,на думку заявника, свідчить про намір ТОВ "Бест Лізинг" у такий спосіб позбавити права ТОВ "Компанія "Укрпромхім" на отримання права власності на Автомобіль, який є предметом лізингу. З огляду на вказане, заявник вважає, що після подання зустрічного позову про визнання виконавчого напису про примусове вилучення предмету лізингу таким, що не підлягає виконанню, про визнання права власності на предмет лізингу та про повернення предмету лізингу із незаконного володіння ТОВ "Бест Лізинг" може вчинити дії на ухилення від виконання законного рішення суду по цій справі шляхом приховання Автомобілю, передання його у користування іншим особам, відчуження Автомобілю, що може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду по цій справі.

Суд, розглянувши долучені до заяви докази приходить до висновку, що наведених у заяві пояснень та доданих до заяви доказів достатньо для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, суд не встановив підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано приписами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 921/40/20).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За змістом ст.ст. 73, 74, 77, 78 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Заявником у даному випадку не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову, а саме: вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання зустрічного позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію спірного майна, його приховування, тощо.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що твердження заявника про можливе вчинення ТОВ "Бест Лізинг" дій на ухилення від виконання рішення суду по цій справі шляхом приховання Автомобілю, передання його у користування іншим особам або відчуження є лише припущеннями, не підтвердженими вірогідними засобами доказування.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Здійснивши оцінку доводів заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви, оскільки необхідність у застосуванні судом визначених заявником заходів не обґрунтована і документально не підтверджена, так як не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду в разі задоволення зустрічних позовних вимог, так само як і не містить документального підтвердження наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення зустрічного позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову.

Згідно з частиною 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З приводу зустрічного забезпечення суд зазначає, що застосування означених заходів у відповідності до ч. 1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у господарського суду достатні підстави відсутні.

Керуючись ст. 136 - 140, 230, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" про забезпечення зустрічного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 24.12.2024.

Суддя С.Ч. Жельне

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.