СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Харків Справа № 917/1091/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання: Фурсової А.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Карповець В.І., керівник згідно витягу з ЄДР;

від відповідача (апелянта): Голубок А.В., ордер серії АА №1199799 від 07.12.2023;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп", Пирятинський р-н, Полтавська область (вх. № 2398 П/2),

на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 (повний текст складено 19.09.2024) у справі № 917/1091/24 (суддя Киричук О.А.),

за позовом Комунального підприємства Березівської сільської ради "Благоустрій", с. Березове, Сарненський район, Рівненська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп", Пирятинський р-н, Полтавська область,

про стягнення 58252,80грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Комунальне підприємство Березівської сільської ради "Благоустрій" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" про стягнення 58252,80грн заборгованості за неотриманий товар за договором №55 від 11.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань договором (постачання) № 55 від 11.10.2023, а саме:

- відповідач не здійснив заміну протермінованих талонів на дизельне пальне (у кількості 74 шт по 15 літрів; загальний обсяг 1110 літрів на суму 58252,80грн);

- отримані позивачем талони на пальне не могли були реалізовані у зв`язку із закінченням терміну їх дії 20.04.2024, а обслуговуюча мережа АЗС ("Ukrnafta") відмовила у здійсненні відпуску пального за наявними талонами;

- позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням продовжити строк дії талонів на виконання п. 6.3.3. договору, однак зазначені вимоги залишені відповідачем без задоволення, що стало підставою звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача вартості непоставленого пального в сумі 58252,80грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ "Гарант Ойл Групп" на користь КП Березівської сільської ради "Благоустрій" 58252,80грн суму боргу за неотриманий товар, а також 3028,00грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем умов договору щодо поставки оплаченого позивачем товару. Зокрема, за висновком суду, наявними у справі доказами підтверджується невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо заміни протермінованих талонів у кількості 74 шт по 15 літрів, при цьому, відповідачем не було надано доказів виконання зобов`язань щодо їх заміни чи повернення коштів за непоставлений товар на суму 58252,80грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, відповідач - ТОВ "Гарант Ойл Групп" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; судом порушено норми процесуального законодавства та неправильного застосовано норми матеріального права.

В обґрунтування скарги апелянт посилається на наступне:

- суд першої інстанції всупереч вимог ч. 5 ст. 252 ГПК України невмотивовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, чим порушив право відповідача на доступ до правосуддя та не забезпечено повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи;

- щодо суті спору відповідач наголошує на тому, що ним було повністю та належним чином виконано умови договору №55 від 11.10.2023 поставлено позивач товар у передбачені договором строк та у погодженій сторонами кількості;

- саме позивачем не було виконано свої зобов`язання, передбачені п.п. 5.3, 10.1 договору щодо отримання товару на АЗС, шляхом його самовивезення до кінця 2023 року або до закінчення терміну дії талонів (до 20.04.2024);

- вимоги позивача до ТОВ "Гарант Ойл Групп" щодо виконання умов п. 6.3.3. договору (заміни талонів на пальне) заявлені поза межами строку дії договору №55 від 11.10.2023, а відтак є безпідставними, оскільки зобов`язання сторін в частині поставки товару за ним припинили свою дію; при цьому, в ході розгляду справи позивачем не було доведено, а судом не було встановлено будь-яких обставин, які перешкоджали позивачу отримати товар за договором в межах строків дії цього договору;

- позивач не передав відповідачу для обміну оригінали талонів, строк дії яких закінчувався, чим позбавив відповідача можливості їх обміняти у емітента;

- суд не надав належної правової оцінки наявності/відсутності у позивача оригіналів всієї заявленої кількості талонів, строк дії яких сплив, а також залишив поза увагою обставини неповернення оригіналів залишку невикористаних талонів відповідачу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Гарант Ойл Групп" на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24 залишено без руху; встановлено апелянту строк на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, шляхом подання доказів сплати судового збору у сумі 3633,60грн.

У строк, визначений судом, скаржник надіслав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію АБ "Південний" №3123 від 16.10.2024 на суму 3633,60грн. Крім того, у поданій заяві відповідач просить проводити розгляд апеляційної скарги у справі №917/1091/24 в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а також забезпечити представнику відповідача можливість приймати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024, у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 поновлено ТОВ "Гарант Ойл Групп" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №917/1091/24 на 04.12.2024 о 12:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, просп. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105. Крім того, задоволено клопотання ТОВ "Гарант Ойл Групп" про забезпечення проведення судових засідань у справі за участю представника відповідача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 11.11.2024 від КП Березівської сільської ради "Благоустрій", позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнена позиція позивача ґрунтується на тому, що на виконання умов договору № 55 від 11.10.2023 ним було перераховано відповідачу грошові кошти за дизельне паливо в сумі 224614,40грн та отримано від відповідача талони на дизельне пальне АЗС "Укрнафта" на 4280 літрів. Однак, з всієї кількості оплаченого товару позивач отримав лише 3170 літрів дизельного пального на суму 166361,60грн, тоді як талони на 1110 літрів загальною вартістю 58252,80грн були протерміновані, в порушення умов договору не замінені відповідачем, паливо по них не було отримано. Позивач звертався до відповідача з вимогами про заміну талонів, які останнім були проігноровані, дизельне пальне в об`ємі 1110 літрів поставлено не було, сплачені кошти в сумі 58252,80грн безпідставно не повернуті.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 задоволено заяву керівника КП Березівської сільської ради "Благоустрій" Карповця В.І. про участь у судових засіданнях по справі №917/1091/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 04.09.2024, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача (апелянта) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Присутній у судовому засіданні 04.12.2024 керівник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної публічної закупівлі A-2023-09-22-006583-a на сайті prozorro.gov.ua, 11.10.2023 між КП Березівської сільської ради "Благоустрій" (замовник) та ТОВ "Гарант Ойл Групп" (постачальник) укладено договір №55 (надалі - договір), за умовами якого постачальник прийняв на себе зобов`язання передати замовнику у власність паливо Код ДК 021:2015: 09130000-9 - Нафта і дистиляти надалі - Товар, а замовник зобов`язався сплатити і прийняти вказаний Товар: Бензин А-95 кількістю 4283 літрів, вартістю 52,48грн з ПДВ за 1 літр, загальною вартістю 224771,84грн, у т.ч. ПДВ 37461,97грн.

За умовами п. 1.3. договору відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скетч (штрих) картки, талони, відомість) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

У пункті 3.1. договору сторони погодили загальну ціну договору - 224771,84грн, у тому числі ПДВ 37461,97грн.

В подальшому, між КП Березівської сільської ради "Благоустрій" та ТОВ "Гарант Ойл Групп" укладено додаткову угоду № 1 від 13.10.2023 до договору №55 від 11.10.2023 (надалі додаткова угода), якою, у зв`язку з технічною помилкою (опискою) у назві предмета закупівлі, внесено зміни до п.1.1 договору та викладено його у наступній редакції: постачальник прийняв на себе зобов`язання передати замовнику у власність дизельне пальне кількістю 4283 літрів, вартістю 52,48грн з ПДВ за 1 літр, загальною вартістю 224771,84грн, у тому числі ПДВ 37461,97грн та додаток № 1 до договору "Специфікація" викладено в новій редакції, що додається.

Тобто, укладенням додаткової угоди сторони фактично змінили предмет закупівлі з бензину А-95 на дизельне паливо, обсяг та ціна товару залишилися незмінними.

Відповідно до п. 5.1. договору строк поставки товарів протягом 2023 року.

Місце поставки (передачі) товарів: Рівненська область, Сарненський район, с. Березове, вул. Центральна, буд. 19 (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.2.1. договору передбачено, що передача замовнику товару за цим договором здійснюється постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів замовника при пред`явленні довіреними особами замовника скетч (штрих) - карт талонів, відомості.

У пункті 5.3. договору погоджено умови постачання товару - самовивезення. Замовник зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу який зазначений на довірчому документі.

Термін дії скетч (штрих)-карток (талонів) повинен бути з дати отримання та не менше ніж до кінця 2023 року (п. 5.4. договору).

За умовами п. 6.3.3. договору постачальник зобов`язаний забезпечити в подальшому безкоштовно замінити або продовжити термін дії залишку паливних скетч (штрих) - карток (талонів), які не будуть використані замовником у встановлені терміни їх дії.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє в частині постачання товару до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору позивачем здійснено повну оплату коштів в сумі 224614,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №99 від 25.10.2023, а відповідачем було передано позивачу за видатковою накладною по бланкам дозволу (талонів) на пальне від 16.10.2023 - талони на пальне номіналом по 5, 10, 15, 20 літрів на загальний обсяг 4280 літрів дизельного палива.

Як стверджує позивач, 20.04.2024 закінчився термін дії відповідних талонів, що зазначено на самих талонах, а обслуговуюча мережа АЗС ("Укрнафта") відмовилися здійснювати відпуск пального за наданими відповідачем талонами.

26.04.2024 позивач направив відповідачу лист №65 з проханням здійснити заміну протермінованих талонів у кількості 74 талони по 15 літрів дизельного палива кожний на загальний обсяг 1110 літрів на суму 58252,80грн у зв`язку з протермінуванням. У подальшому між сторонами велась переписка з цього питання, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи скріншоти застосунку "Viber" та роздруківки з електронної пошти (а.с. 16, 17 т.1).

За доводами позивача, починаючи з 10.05.2024 він не може зв`язатись з відповідачем; направлені листи, дзвінки та повідомлення позивача стосовно необхідності заміни відповідних талонів відповідач ігнорує.

10.06.2024 позивачем було надіслано відповідачу досудову претензію з вимогою здійснити заміну протермінованих талонів у кількості 74 талони по 15 літрів ДП, яку (претензію) відповідач отримав 21.05.2024, проте станом на момент подання позовної заяви відповідач заміну протермінованих талонів не здійснив.

Посилаючись на відмову відповідача здійснити заміну протермінованих талонів, поставити паливо або повернути сплачені позивачем грошові кошти за договором у зв`язку із непоставкою товару, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 58252,80грн за неотриманий товар за договором №55 від 11.10.2023.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Полтавської області 19.09.2024 ухвалено оскаржуване рішення у справі №917/1091/24, яким позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 58252,80грн суму боргу за неотриманий товар.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір №55 від 11.10.2023 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Статтею 265 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладення між КП Березівської сільської ради "Благоустрій" та ТОВ "Гарант Ойл Групп" договору поставки №55 від 11.10.2023 було спрямоване на отримання останнім оплати товару, що кореспондує обов`язку здійснити його поставку позивачу.

За приписами ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується факт повної оплати позивачем товару на суму 224614,40грн, а також передачі відповідачем позивачу талонів на загальний обсяг 4280 літрів дизельного палива.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема, шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходження, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Колегія суддів зазначає, що факт здійснення господарської операції з передачі позивачу талонів на пальне підтверджується, зокрема, первинними бухгалтерськими документами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами 1 та 2 ст. 3 Закону України №Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 вищевказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (абз. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а тому суд має досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

На виконання умов укладеного сторонами договору №55 від 11.10.2023, відповідач передав, а позивач прийняв талони номіналом по 5, 10, 15, 20 літрів на загальний обсяг на 4280 літрів дизельного палива, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною по бланкам дозволу (талонів) на пальне №Рн231016/010 від 16.10.2023 (а.с. 9, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відпуск позивачу товару по вищевказаним талонам на обслуговуючій АЗС ("Укрнафта") за адресою: Рівненська область, Сарненський район, с. Березове, вул. Центральна, буд. 19, було припинено з 20.04.2024.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що 26.04.2024 позивач направив відповідачу лист №65 з проханням здійснити заміну протермінованих талонів у кількості 74 талони по 15 літрів ДП кожний на загальний обсяг невикористаного пального - 1110 літрів на суму 58252,80грн.

У пункті 6.3.3. договору сторони погодили обов`язок постачальник забезпечити безкоштовну заміну або продовжити термін дії залишку паливних скетч (штрих) - карток (талонів), які не будуть використані замовником у встановлені терміни їх дії.

Проте, доказів виконання відповідачем вищенаведених умов договору та здійснення заміни позивачу протермінованих талонів у кількості 74 штук кожний по 15 літрів ДП на загальну суму 58252,80грн матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що він повністю та належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем за договором №55 від 11.10.2023 щодо передачі товару за договором (талонів на дизельне паливо), які мали бути використанні позивачем до закінчення строку дії договору в частині постачання товару до 31.12.2023 (п. 10.1. договору), або до закінчення строку дії талонів до 20.04.2024,

Разом з цим, колегія суддів відхиляє наведені аргументи скаржника з огляду на те, що відповідно до п. 2.1. договору товар (дизельне паливо) вважається переданим постачальником і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту отримання товару згідно умов договору. При цьому, у пункті 1.3. договору закріплено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скетч (штрих) - картки, талони, відомість) на отримання товару.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом укладеного сторонами договору поставки №55 від 11.10.2023 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 13.10.2023 є передача постачальником покупцю дизельного палив (товар згідно п. 1.1. договору, зазначений в специфікації - додаток №1), що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Тобто, товаром за договором визначено не талони, а саме дизельне паливо.

З урахуванням наведеного, судова колегія зазначає, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця не з моменту передачі талонів, а саме з моменту фактичного отримання дизельного палива на обслуговуючій АЗС.

При цьому, у випадку невикористання замовником талонів у встановлені терміни, згідно п. 6.3.3. постачальник гарантував заміну або продовження терміну дії таких талонів.

Судом встановлено, що умовами договору №55 від 11.10.2023 передбачено обов`язок постачальника поставити замовнику придбаний товар - дизельне паливо в об`ємі 4283 літрів на загальну суму оплачених коштів 224771,84грн.

Відповідно до п. 10.1. договору він набирає діє в частині постачання товару до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Матеріалами справи підтверджується та визнається сторонами спору, що відповідач не здійснював безпосереднє передання (відпуск) позивачу дизельного паливу за договором, а лише передавав талони, які надають право позивачу на отримання відповідної кількості товару за договором у майбутньому.

Водночас, укладений між сторонами договір №55 від 11.10.2023 не містить положень, які передбачають закінчення строку виконання постачальником свого обов`язку зі здійснення заміни протермінованих талонів.

Отже, аналізуючи умови укладеного між сторонами договору, колегія суддів вважає, що в силу п. 6.3.3 договору постачальник безвідносно до закінчення строку дії договору зобов`язаний здійснити заміну або продовжити терміну дії талонів, які не будуть використані замовником у встановлені терміни їх дії.

Тобто, обов`язок постачальника здійснити заміну або продовження дії протермінованих талонів не пов`язується закінченням строку дії договору в частині поставки товару (до 31.12.2023) та не припиняється зі спливом дії таких талонів (20.04.2024). Єдиною підставою для припинення такого обов`язку постачальника є факт використання талонів замовником на обслуговуючій АЗС.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому (п. 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155).

Комунальне підприємство Березівської сільської ради "Благоустрій" на підтвердження своїх доводів про неотримання товару дизельного палива по 74 талонам на 15 літрів ДП на загальну суму 58252,80грн надало до матеріалів справи відповідні копії талонів, кожний з яких має штрих-код та відповідний ідентифікаційний номер.

Долученими до матеріалів справи документами позивач підтверджує те, що відповідач всупереч умов п. 6.3.3. договору не здійснив заміну невикористаних талонів на дизельне пальне у кількості 74 шт по 15 літрів ДП, загальний обсяг 1110 літрів на суму 58252,80грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2021 у справі №922/51/20, від 31.03.2021 у справі №923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

При цьому, колегія суддів враховує, що ТОВ "Гарант Ойл Групп" не надано до матеріалів справи жодних належних та допустимих у розумінні ст.ст. 76 - 77 ГПК України доказів, які б спростовували доводи та докази позивача, підтвердили здійснення заміни талонів у кількості 74 шт по 15 літрів ДП, поставку позивачу товару або повернення грошових коштів в сумі 58252,80грн.

За таких обставин, аналізуючи доводи та подані на їх підтвердження докази позивача, беручи до уваги ненадання відповідачем жодних доказів на спростування позиції позивача, керуючись наведеним критерієм доказування, колегія суддів вважає, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують обставини фактичного неотримання позивачем 1110 літрів дизельного палива, придбаного у відповідача у формі талонів у кількості 74 шт по 15 літрів на суму 58252,80грн.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи відповідача про те, що з наданих позивачем копій талонів неможливо встановити, що у КП Березівської сільської ради "Благоустрій" залишились невикористані талони в об`ємі 1110 літрів ДП загальною вартістю 58252,80грн, враховуючи, що:

- відповідач визнає факт підписання видаткової накладної № Рн231016/010 від 16.10.2023, яка підтверджує передачу талонів на пальне номіналом по 5, 10, 15, 20 літрів на загальний об`єм 4280 літрів дизельного палива;

- у справі відсутні будь-які докази, які б могли підтвердити відпуск товару з АЗС "Укрнафта за наданими позивачем талонами у кількості 74 шь по 15 літрів;

- відповідачем не було спростовано факту нездійснення заміни позивачу протермінованих талонів у кількості 74 шт по 15 літрів на суму 58252,80грн.

Наведені в апеляційній скарзі посилання відповідача на те, що позивачем було надано на заміну копії талонів, а не їх оригінали, судова колегія відхиляє, оскільки це не звільняє постачальника від обов`язку здійснити заміну протермінованих талонів та/або поставити товар (дизельне паливо) покупцю.

До того ж, колегія суддів враховує, що обов`язок поставити позивачу повний обсяг товару (дизельне паливо в об`єму 4283 літрів на суму оплачених коштів 224771,84грн), а також здійснити заміну невикористаних талонів покладений саме на постачальника, а відтак, саме відповідач як особа, яка здійснювала видачу талонів, повинен мати у своєму розпорядженні повний перелік номерів штрих-карт переданих талонів, їх номіналу, кількості та вартості, що надавало змогу перевірити відповідність наданих позивачем копій їх оригіналам.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем в ході розгляду справи не було підтверджено виконання своїх зобов`язань за договором №55 від 11.10.2023 щодо заміни протермінованих талонів у кількості 74 шт по 15 літрів ДП та / або поставки позивачу товару чи повернення сплачених коштів в сумі 58252,80грн за непоставлений товар, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Гарант Ойл Групп" на користь КП Березівської сільської ради "Благоустрій" суми оплаченого товару у розмірі 58252,80грн.

Відносно доводів апелянта щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема, приписів ч. 5 ст. 252 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в ухвалі від 19.09.2024 розглянув клопотання ТОВ "Гарант Ойл Групп" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та залишив його без задоволення, виклавши належне обґрунтування підстав такої відмови.

Частинами 5, 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, питання про розгляд справи в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не залежить від волевиявлення осіб, які беруть участь у справі, а залежить від конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верхового Суду від 07.11.2022 у справі № 905/3553/15.

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 1 ст. 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5, ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" (ст. 7) установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028,00грн.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа підлягає розгляду тільки у порядку спрощеного позовного провадження.

Необхідність розгляду даної справи з повідомленням (викликом) сторін відповідач обумовлює необхідністю дослідження всіх обставин справи саме за участю сторін та надання ними відповідних пояснень з метою встановлення дійсних обставин справи.

Зважаючи на те, що предметом позову у цій справі є стягнення грошової суми в розмірі 58252,80грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також те, що підставою виникнення заборгованості є невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки (щодо нездійснення заміни протермінованих талонів на пальне та неповернення сплачених коштів), при цьому наявні у справі докази, надані сторонами суду, є достатніми для вирішення справи, тобто характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі встановлюються на підставі письмових та/або електронних доказів і не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що клопотання відповідача про здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не підлягало задоволенню.

При цьому, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких обставин, які б перешкоджали відповідачу викласти свою позицію та надати докази на спростування заявлених позивачем вимог в порядку спрощеного розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення в порядку розгялду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції належним чином досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Гарант Ойл Групп" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 у справі №917/1091/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.12.2024.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.М. Здоровко