ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

19.12.2024 Справа № 18/257(917/1747/24)

за позовною заявою ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, 36014

про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області повернути помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін: згідно протоколу

До Господарського суду Полтавської області в межах справи № 18/257 про визнання Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» банкрутом, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області повернути помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн.

Ухвалою від 21.10.2024р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі.

05.11.24 від ГУ ПФУ у Полтавській області надійшов відзив на позов.

06.11.24 від відповідача надійшов відзив на позов. Також, 06.11.24 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

07.11.24 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

11.11.24 від позивача надійшли відповіді на відзиви ГУ ПФУ у Полтавській області та відповідача, а також на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 12.11.2024р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 05.12.2024 р.

26.11.24 від Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області надійшли заперечення на відповідь на відзив.

27.11.24 від Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову.

03.12.24 від ОСОБА_1 надійшли докази по справі.

05.12.24 від Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв"язку із пропуском строку звернення до суду з позовом.

В підготовчому засіданні 05.12.24 суд оголосив перерву до 10.12.24.

09.12.24 від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову. Також, 09.12.24 від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення додаткового строку на подачу доказу по справі.

10.12.24 від Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області надійшли заперечення щодо залучення до матеріалів справи висновку спеціаліста.

У підготовчому засіданні 10.12.24 арбітражна керуюча Тищенко О.І. та представник ГУ ПФУ у Полтавській області заявили клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою від 10.12.2024р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 19.12.2024 р.

13.12.24 від ГУ ПФУ у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву.

18.12.24 від ГУ ПФУ у Полтавській області надійшов відзив на заяву про зміну предмету спору від 07.12.24.

У підготовчому засіданні 19.12.24 суд розглянув подані учасниками справи заяви та клопотання.

Щодо заяв про зміну предмету позову та про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову суд зазначає таке.

Згідно частини 2 статті 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення та яка кореспондується зі способами захисту права, визначеними, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, зміна предмету позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.05.2023 у справі №916/1029/22, від 20.02.2024 у справі №922/3960/23.

Зі змісту заяв про зміну предмету позову та про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову (з огляду на хронологію їх подання) вбачається, що позивач не змінюючи первісних позовних вимог, доповнив їх новими позовними вимогами та просить вважати остаточними вимоги в наступній редакції:

1. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь позивача помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн. ((визначені Східним апеляційним господарським судом в Постанові від 19.03.2024 року по справі 18/257, як хибно проведені кошти в сумі 1058598,10 грн. для покриття конкурсної заборгованості згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 22.10-24.10.2008 у справі №18/257) для подальшого направлення стягнутих коштів на погашення конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області (36000, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) ;

2. У випадку задоволення позовних вимог зобов`язати ПАТ БК «Букрос» після погашення позивачем за рахунок стягнутих судом з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області сум конкурсної суми заборгованосп боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області (36000, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) провести відповідне відображення суми погашення в бухгалтерському та податковому обліку та зафіксувати факт погашення конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області і відобразити даний факт погашення у реєстрі кредиторів по справі №18/257.

При цьому підстави позову та правове обґрунтування позовних вимог залишились незмінними.

Отже, суд вважає, що заява позивача про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, а тому приймає її до розгляду як таку, що відповідає вимогам ч.3 ст. 46 ГПК України.

Щодо клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про закриття провадження у справі з посиланням на публічно-правовий характер такого спору суд зазначає таке.

В обгрунтування наявності підстав для закриття провадження у справі відповідч вказує на те, що:

- відповідачем у даній справі є податковий орган - державний орган, який забезпечує реалізацію податкової політики, функції якого визначені Податковим кодексом України.

- не обґрунтовано, чому даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

- з огляду на зміст позовних вимог ОСОБА_1 та характер спірних правовідносин (зобов`язання контролюючий орган вчинити дії), спір не має ознак спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду.

- за змістом ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя статті 7 КУзПБ).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №905/2030/19 сформувала правовий висновок щодо того, що з огляду на обставини здійснення щодо позивача - платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість спору, який виник після 21.10.2019 року, слід визначати із застосуванням норм статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 відступила від наведених висновків Великої Палати, з огляду на наступне.

Аналіз змісту наведених приписів ст.7 КУзПБ у взаємозв`язку з нормами статті 20 ГПК України дозволяє дійти висновку про те, що для віднесення справи до юрисдикції господарського суду, який розглядає справу про банкрутство, майнові вимоги мають бути безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження в такій справі, зокрема стосуватися визнання недійсними правочинів, учинених керуючим санацією (ліквідатором), визнання права власності на майно боржника, оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

До критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору:

стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права);

впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Водночас регламентація процесуальних відносин нормами матеріального права без об`єктивної необхідності створює перешкоди для належної реалізації принципу правової визначеності, що має об`єктивні ризики при правозастосуванні.

Правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

Враховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №908/129/22(908/1333/22).

З огляду на викладене, вимоги Позивача про повернення коштів унормована приписами Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 417 від 23.07.2021, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.09.2021 за №1185/36807 та Податковим кодексом України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень.

- наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Суд враховує, що позов у первісній редакції містив вимоги про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області повернути помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн.

Разом з тим, як зазначено вище, позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду. Суд розглядає вимоги в наступній редакції:

1. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь позивача помилково перераховані кошти в сумі 1058598,10 грн. ((визначені Східним апеляційним господарським судом в Постанові від 19.03.2024 року по справі 18/257, як хибно проведені кошти в сумі 1058598,10 грн. для покриття конкурсної заборгованості згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 22.10-24.10.2008 у справі №18/257) для подальшого направлення стягнутих коштів на погашення конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області (36000, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) ;

2. У випадку задоволення позовних вимог зобов`язати ПАТ БК «Букрос» після погашення позивачем за рахунок стягнутих судом з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області сум конкурсної суми заборгованосп боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області (36000, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок, 34, ) провести відповідне відображення суми погашення в бухгалтерському та податковому обліку та зафіксувати факт погашення конкурсної суми заборгованості боржника перед кредитором ГУ ПФУ у Полтавській області і відобразити даний факт погашення у реєстрі кредиторів по справі №18/257.

Суд констатує, що вимоги в новій редакції безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження справи про банкрутство ПАТ БК «Букрос», що дозволяє дійти висновку про те, що справа віднесена до юрисдикції господарського суду, який розглядає справу про банкрутство.

Відповідно до ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на зазначене вище, суд відмовляє у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про закриття провадження у справі з посиланням на публічно-правовий характер такого спору .

Щодо клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про закриття провадження у справі у зв"язку із пропуском строку звернення до суду з позовом суд зазначає таке.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Так, відповідно до ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; відсутній предмет спору; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

В обгрунтування клопотання ГУ ДПС у Полтавській області зазначає, що Позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Зокрема, ГУ ДПС у Полтавській області вказало, що ОСОБА_1 було відомо з серпня 2020 року про те, що ним сплачено кошти на користь ПАТ «Бурова компанія «Букрос» () для погашення конкурсних вимог кошти на бюджетний рахунок для сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (технологічний код 71010000). З огляду на вище викладене Позивачем пропущено трирічний строк для звернення до суду з позовом при цьому при подання позову клопотання про поновлення прощеного строку не заявлялося.

Разом з тим, суд зазначає, що зазначене вище не може бути підставою для закриття провадження у справі, зважаючи на перелік підстав, з яких господарський суд закриває провадження у справі відповідно до частини першої статті 231 ГПК України.

За даних обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про закриття провадження у справі у зв"язку із пропуском строку звернення до суду з позовом.

Щодо клопотання ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення додаткового строку на подачу доказу по справі суд зазначає таке.

03.12.24 від ОСОБА_1 надійшли докази по справі, зокрема, висновок № 6 спеціаліста у перевірці щодо повернення помилково сплачених страхових внесків ОСОБА_1 .

Також, 09.12.24 від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення додаткового строку на подачу доказу по справі. Зокрема, у заяві повідомляється, що висновок та заява про повернення коштів були виготовлені і отримані ним як докази після початку підготовчого засідання і встановленого судом строку на подачу заяв по суті та подачу доказів - як реакція на заперечення відповідача.

За даних обставин, позивач просив суд встановити додатковий строк для подачі вказаних доказів до суду.

У підготовчому засіданні позивач вказав, що фактично заява про встановлення додаткового строку на подачу доказу по справі є заявою про поновлення строку на подачу доказів.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію ( ч.4-5 ст. 119 ГПК України).

Позивачем вчинено процесуальну дію - подано докази та клопотання про їх долучення до матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, дослідивши обставини, покладені в обґрунтування вищевказаного клопотання позивача, суд дійшов висновку, що причини пропущення такого строку є поважними, а тому наявні підстави для поновлення строку на подачу доказів.

Інші заяви чи клопотання сторони не подавали.

Судом враховано, що сторони не повідомляли суд про наявність інших заяв і клопотань, необхідність вчинення дій, що передбачені у підготовчому провадженні.

Перелік дій, які має здійснити суд під час підготовчого засідання, визначено ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні, 19.12.2024р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч. 2 ст. 177 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Приймаючи до уваги вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.01.25 о 12:00.

При цьому, враховуючи намір арбітражного керуючого Тищенко О.І. брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, наявність у суду технічної можливості забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд ухвалив провести судове засідання 09.01.25 о 12:00 год. в режимі відеоконференції (за допомогою програмного забезпечення «EasyCon») для арбітражного керуючого Тищенко О.І.

Стосовно клопотання арбітражного керуючого Тищенко О.І. про участь у інших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, господарський суд звертає увагу заявника, що дати наступних засідань у даній справі ще не визначені, відтак питання про проведення подальших засідань у справі в режимі відеоконференції не може бути вирішено.

При цьому, суд зазначає, що можливість вирішення питання щодо участі у кожному наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду судом буде з"ясовуватись після визначення дати, часу та місця проведення кожного із засідань суду з огляду на наявну у суді технічну можливість.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження у справі № 18/257(917/1747/24) .

2. Призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 09.01.2025 12:00 зал № 6 .

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, зал судових засідань № 6.

3. Провести судове засідання по справі № 18/257 (917/1747/24), призначене на 09.01.25 о 12:00, для арбітражної керуючої Тищенко О.І. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відеоконференція буде проведена за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

4. Роз`яснити арбітражній керуючій Тищенко О.І., що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції він зобов`язаний: зайти та авторизуватися в Системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою Системи відеоконференцзв`язку; при собі мати паспорт; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

5. На початку судового засідання учасник, що бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за потреби, на вимогу судді повинен показати свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу, в розгорнутому вигляді на сторінці з фотографією в камеру та оригінали документів, які підтверджують його повноваження на представництво.

6. Попередити сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

7. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню (ст.ст. 235,255 ГПК України).

Суддя Киричук О.А.