ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4864/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до Радушненського житлово-комунального підприємства (селище Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 у загальному розмірі 619 377 грн. 53 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.12.2024)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Радушненського житлово-комунального підприємства (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 у загальному розмірі 819 377 грн. 53 коп.

Ціна позову, на момент звернення з ним до суду, складалася з наступних сум:

- 775 349 грн. 75 коп. - основний борг;

- 29 985 грн. 78 коп. - пеня;

- 10 582 грн. 10 коп. - інфляційні втрати;

- 3 459 грн. 90 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем у період з 01.07.2024 по 30.09.2024 послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у сумі 775 349 грн. 75 коп. За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 6.3. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 08.08.2024 по 24.10.2024 в сумі 29 985 грн. 78 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період прострочення з серпня по вересень 2024 року у сумі 10 582 грн. 10 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 08.08.2024 по 24.10.2024 у сумі 3 459 грн. 90 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 12 290 грн. 67 коп.

Крім того, позовна заява містила клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 52752/24 від 13.11.2024).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 14.11.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 55307/24 від 28.11.2024), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам взаємовідносин, які виникли між підприємствами, розмір заявлених вимог не є остаточно доведеним;

- щодо часткового погашення суми основного боргу, відповідач зазначає, що Радушненське ЖКП є юридичною особою, що забезпечує с. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області питною водою та є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання, проводить господарську діяльність на підставі ліцензії Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 31.03.2016 № 189;

- 08.05.2020 між КП "Кривбасводоканал" та Радушненським ЖКП було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 з урахуванням протоколу розбіжностей до нього, який неодноразово пролонгувався сторонами та чинний по теперішній час;

- з метою забезпечення погашення основної заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, заявленої КП "Кривбасводоканал" в даній справіі, Радушненським ЖКП було проведено наступні платежі: 21.11.2024 на суму 150 000 грн. 00 коп. згідно з рахунком КП "Кривбасводоканал" від 31.07.2024 № 33772/01/397н, що підвереджується платіжною інструкцією від 21.11.2024 № 493; 26.11.2024 на суму 50 000 грн. 00 коп. згідно з рахунком КП "Кривбасводоканал" від 31.07.2024 № 33772/01/397н, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.11.2024 № 495;

- отже, розмір основної заборгованості Радушненського ЖКП перед КП "Кривбасводоканал" за надані послуги з централізованого водопостачання, суми пені, інфляційних та 3 % річних, що були заявлені в позовній заяві, не є остаточно доведеним та потребують перерахунку, у зв`язку з чим, Радушненське ЖК заперечує проти задоволення позовних вимог КП "Кривбасводоканал" в повному обсязі.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду № 55659/24 від 02.12.2024), в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у загальному розмірі 619 377 грн. 53 коп., з яких:

- 575 349 грн. 75 коп. - основний борг;

- 29 985 грн. 78 коп. - пеня;

- 10 582 грн. 10 коп. - інфляційні втрати;

- 3 459 грн. 90 коп. - 3% річних.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що після подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання у загальному розмірі 819 377 грн. 53 коп., відповідач сплатив на користь позивача частково суму основного боргу у розмірі 200 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим позивач подає заяву про зменшення розміру позовних вимог до Господарського суду Дніпропетровської області, в якій просить зменшити позовну вимогу щодо стягнення суми основного боргу, яка станом на 27.11.2024 складає 575 349 грн. 75 коп.; інші позовні вимоги залишаються без змін.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Судом встановлено, що заява про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, отже вказана заява була прийнята до розгляду судом.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 55670/24 від 02.12.2024), в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, та посилається на таке:

- відповідач невірно тлумачить діючі норми законодавства, які регулюють правовідносини між позивачем та відповідачем, викладені у відзиві висновки є помилковими. Так, правовідносини між сторонами врегульовані: укладеним між сторонами договором № 450 від 08.05.2020 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - договір ); Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" від 10.02.2002 № 2918-ІІІ; Законом України "Про житлово-комунальні послуги";

- щодо стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання, позивач зазначає, що КП "Кривбасводоканал", виконуючи свої обов`язки, передбачені договором, постійно надавав та надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання, що підтверджується актами приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання, які підписані у двосторонньому порядку між позивачем та відповідачем. Позивачем згідно з умовами договору № 450 про надання послуг з централізованого водопостачання від 08.05.2020 за період з 01.09.2023 по 31.10.2023 були виписані відповідачу рахунки за послуги з централізованого водопостачання на суму 187 399 грн. 80 коп. Рахунки на оплату за період з 01.07.2024 по 30.09.2023 були вручені уповноваженими особами КП "Кривбасводоканал" представнику відповідача в день виписки рахунків, про що свідчать підписи та печатки відповідача на реєстрах-попередженнях про вручення рахунків. Також, позивачем направлялись рахунки за серпень та вересень 2024 року цінними листами з описом вкладення. Відповідно до умов пункту 3.3 укладеного договору, сторонами було проведено взаємозалік заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання за договором № 450 від 08.05.2020 та кредиторськими вимогами, а саме: угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 12 від 30.08.2024 на суму 155 грн. 76 коп. "оплата гр. ОСОБА_1 "; угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 15 від 30.09.2024 на суму 297 грн. 50 коп. "оплата гр. ОСОБА_1 " Всього в рахунок оплати Радушненського ЖКП за отримані послуги з централізованого водопостачання КП "Кривбасводоканал" було зараховано за угодами про зарахування зустрічних вимог на загальну суму 453 грн. 26 коп. Оплата грошовими коштами здійснена відповідачем на розрахунковий рахунок позивача у розмірі 78 569 грн. 76 коп.;

- відповідно до умов пункту 3.1. укладеного договору розрахунковим періодом за послуги централізованого водопостачання є календарний місяць. Застосовується щомісячна оплата послуг. Відповідно до положень, що містяться у Протоколі розбіжностей, пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата виставлених виконавцем рахунків здійснюється споживачем протягом 5-ти робочих днів з моменту його (рахунку) пред`явлення. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати за отримані послуги з централізованого водопостачання згідно з договором № 450 від 08.05.2020, у позивача станом на 24.10.2024 рахується заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з водопостачання у розмірі 775 349 грн. 75 коп. Після подання позивачем позовної заяви до суду та відкриття провадження у справі, відповідач частково сплатив на користь позивача суму основного боргу у розмірі 200 000 грн. 00 коп., про що позивачем через систему "Електроний Суд" подано 02.12.2024 заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме: зменшення позовної вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 575 349 грн. 75 коп.; інші позовні вимоги були залишені без змін. Заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу відповідача за отримані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 у розмірі 575 349 грн. 75 коп. є підтвердженою наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Слід відзначити, що ухвалою суду від 14.11.2024, з урахуванням вимог частини 4 статті 166 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу, у 5-ти денний строк з дня отримання від позивача відповіді на відзив надати суду, а також усім учасникам справи заперечення з урахуванням вимог частин третьої шостої статті 165 та статті 167 ГПК України.

Як убачається з матеріалів справи, відповідь на відзив на позовну заяву була надіслана позивачем відповідачу до його Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, та доставлена до Електронного кабінету відповідача - 02.12.2024 о 11:30, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про доставку документів да зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС №2171756.

Частиною 6 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Враховуючи вказане, граничним строком для подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву було 09.12.2024.

Згідно з частиною 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання заперечень на відповідь на відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо висловлених позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву аргументів. У даному випадку додатково наданий строк, - два тижні, господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження позивача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.

Приймаючи до уваги Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, станом на 23.12.2024 строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченого частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

З огляду на викладене вбачається, що відповідач не скористався своїм правом на надання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто, у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті розпочався 04.12.2024, а строк розгляду даної справи закінчується 13.01.2025, отже у даному випадку судому було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг, строку його дії, порядок та строки надання послуг, факт надання та передачі послуг замовнику, загальна вартість наданих послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати.

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" утворено відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Цивільного та Господарського кодексів України. Засновником підприємства та власником його майна є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (пункти 1.1. та 1.2. Статуту підприємства). Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2 Статуту комунального підприємства "Кривбасводоканал" підприємство створене з метою отримання прибутку за рахунок виробництва та надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення населенню, підприємствам, установам та організаціям. Основними напрямками діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення потреб населення та інших споживачів послугами водопостачання, транспортування питної води споживачам по водопровідним мережам; забезпечення транспортування стічних вод по колекторам та каналізаційним мережам, їх очищення на очисних спорудах.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Зі змісту статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, серед яких централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" укладення договору між підприємством водопостачання та споживачем на надання послуг з водопостачання є обов`язковим.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як убачається з матеріалів справи, 08.05.2020 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі - виконавець, позивач) та Радушненським житлово-комунальним підприємством (далі - споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 (далі договір, а.с.18-20), відповідно до умов пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

У пункті 12.1. договору сторони визначили, що договір набирає чинності з 01.03.2020 і діє в частині надання послуг з водопостачання до 31.12.2020, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості.

Договір укладено з протоколом розбіжностей (а.с.21-22).

Додатковими угодами № 1 від 25.03.2021, № 12 від 23.12.2021, № 3 від 20.12.2022, № 4 від 29.12.2023 до договору № 450 від 08.05.2020 строк дії договору продовжується на рік, а саме: до 31.12.2021, до 31.12.2022, до 31.12.2023 та до 31.12.2024, відповідно (а.с.23-26).

Доказів припинення, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України та спеціальних законів - Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктом 1.2. договору орієнтовний обсяг послуг з централізованого водопостачання складає 163 145 м3/рік та орієнтовний обсяг послуг з централізованого водовідведення складає 0 м3/рік.

Об`єкти користування водопостачання розташовані за адресою: підключення водопровід - 300 мм споживача до водогону с. Радушне в 225 мм виконавця (пункт 1.2.1. договору).

Відповідно до пункту 1.3. договору договірний обсяг централізованого водопостачання та водовідведення може бути змінений письмовою заявкою споживача. Заявка повинна бути надіслана на адресу виконавця та отримана останнім не пізніше, ніж за один місяць до початку кварталу. У випадку, якщо виконавець має технічну можливість виконати таку заявку, зміна оформлюється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору вузли обліку беруться виконавцем на абонентський облік після їх опломбування представником виконавця в місцях їх приєднання до трубопроводів. Неопломбовані вузли обліку до експлуатації не допускаються.

За умовами пункт 1.4. договору характеристика встановлених засобів обліку води: лічильник "POWOGAZ", заводський номер 057035; місце встановлення: підключення водопровід - 300 мм споживача до водогону с. Радушне в 225 мм виконавця.

Згідно з пунктом 7.1. договору точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є межа балансової належності, які визначаються Актом/схемою розподілу балансової належності та меж обслуговування мереж водопостачання та водовідведення, що є невід`ємною частиною договору.

Так, 24.02.2021 було здійснено державну повірку засобу обліку "POWOGAZ" зав. №057035, про що видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 269422 від 24.02.2021 (а.с.28); КП "Кривбасводоканал" встановив охоронні пломби та деталі опломбування приладу обліку "POWOGAZ" зав. № 057035 згідно з Актом № 396 від 16.03.2021 (а.с.27).

У розділі 2 договору сторонами були визначені умови щодо тарифів на послуги та їх загальна вартість, а саме:

- тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетика та комунальних послуг № 283 від 04.02.2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП "Кривбасводоканал", тарифи становлять з 05.02.2020: на централізоване водопостачання - 5,03 грн. за 1 куб. м (без ПДВ) (пункт 2.1. договору);

- у випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідної постанови компетентного органу, яким є Національна комісія що здійснює державне регулювання у сфері енергетик та житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження (пункт 2.2. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Застосовується щомісячна оплата послуг. За згодою сторін можливе застосування авансової форми розрахунків: авансовий платіж вноситься споживачем згідно з виставленим виконавцем рахунком по мірі фінансування.

Відповідно до пункту 3.4. договору визначення обсягу спожитих послуг з централізованого водопостачання здійснюється на підставі даних засобів обліку води, встановлених споживачем у відповідності до виданих виконавцем технічних умов, що є невід`ємною частиною договору та оформлюється актом про приймання-передавання послуг. За умови погодження з виконавцем можливе встановлення декількох засобів обліку в точках розбору послуг з централізованого водопостачання.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем у період з липня по вересень 2024 року надавались відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-актами, а саме:

- Рахунком-актом за послуги з централізованого водопостачання № 33772/01/397gkk від 31.07.2024, в якому сторони зазначили, що виробник надав, а споживач прийняв у липні 2024 року послуги з централізованого водопостачання в обсязі 25 648 м. куб. на суму 353 019 грн. 07 коп. (а.с. 30);

- Рахунком-актом за послуги з централізованого водопостачання № 39270/01/397gkk від 30.08.2024, в якому сторони зазначили, що виробник надав, а споживач прийняв у серпні 2024 року послуги з централізованого водопостачання в обсязі 15 993 м. куб. на суму 220 127 грн. 65 коп. (а.с. 31);

- Рахунком-актом за послуги з централізованого водопостачання № 43955/01/397gkk від 30.09.2024, в якому сторони зазначили, що виробник надав, а споживач прийняв у вересні 2024 року послуги з централізованого водопостачання в обсязі 20 432 м. куб. на суму 281 226 грн. 05 коп. (а.с. 32).

Слід також відзначити, що відповідно до статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Як убачається з матеріалів справи, у спірному періоді відповідач не звертався до позивача із вимогою зафіксувати порушення виконавцем умов спірного договору шляхом виклику представника виконавця для складання та підписання акту-претензії споживача. Доказів звернення споживача до суду для доведення факту ненадання йому житлово-комунальних послуг за умовами спірного договору відповідачем в матеріали справи також не надано.

Отже, суд відзначає, що доказів складання актів-претензій щодо ненадання у період з липня по вересень 2024 року послуг, надання їх не в повному обсязі або надання послуг неналежної якості в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", матеріали справи не містять. Жодного доказу на спростування наведених позивачем обставин чи контррозрахунку заявленої до стягнення суми відповідач суду не надав.

Викладене підтверджує, що позивачем зобов`язання виконувались у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства та надані послуги приймалися відповідачем без зауважень.

Згідно з пунктом 3.2. договору (в редакції Протоколу розбіжностей) оплата виставлених виконавцем рахунків здійснюється споживачем протягом 5-ти робочих днів з моменту його (рахунку) пред`явлення.

Як убачається з матеріалів справи, за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання на загальну суму 854 372 грн. 77 коп., а саме:

- рахунок № 33772/01/397н від 31.07.2024 на суму 353 019 грн. 07 коп. (а.с. 33);

- рахунок № 39270/01/397н від 30.08.2024 на суму 220 127 грн. 65 коп. (а.с. 34);

- рахунок № 43955/01/397н від 30.09.2024 на суму 281 226 грн. 05 коп. (а.с. 34).

Вказані рахунки були вручені представнику відповідача, що підтверджується підписами та печатками відповідача на реєстрах-попередженнях про вручення рахунків, які наявні в матеріалах справи (а.с.36).

Також, позивачем направлялись рахунки за серпень та вересень 2024 року цінними листами з описом вкладення (а.с.37-40).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідно до умов пункту 3.3. договору, сторонами було проведено взаємозалік заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання за договором № 450 від 08.05.2020 та кредиторськими вимогами згідно з: угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 12 від 30.08.2024 на суму 155 грн. 76 коп. "оплата гр. ОСОБА_1 "; угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 15 від 30.09.2024 на суму 297 грн. 50 коп. "оплата гр. ОСОБА_1 " Всього в рахунок оплати Радушненського ЖКП за отримані послуги з централізованого водопостачання КП "Кривбасводоканал" було зараховано за угодами про зарахування зустрічних вимог на загальну суму 453 грн. 26 коп. Оплата грошовими коштами здійснена відповідачем на розрахунковий рахунок позивача у розмірі 78 569 грн. 76 коп. Всього в плату за надані послуги за спірний період відповідачем на користь позивача сплачено суму 79 023 грн. 02 коп.

Також суд зазначає, що в процесі розгляду справи позивачем було частково погашено заборгованість в сумі 200 000 грн. 00 коп., що підтверджується:

- платіжною інструкцією № 493 від 21.11.2024 на суму 150 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "послуги з централізованого водопостачання рах. № 33772/01/397н від 31.07.2024, у тому числі ПДВ 20% - 25 000 грн. 00 коп." (а.с. 77);

- платіжною інструкцією № 495 від 26.11.2024 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "послуги з централізованого водопостачання рах. № 33772/01/397н від 31.07.2024, у тому числі ПДВ 20% - 8 333 грн. 33 коп." (а.с. 78).

Отже, як зазначає позивач, в порушення умов договору, відповідачем належним чином не виконані взяті на себе зобов`язання, а саме: надані позивачем у період з липня по вересень 2024 року послуги не були оплачені відповідачем у повному обсязі (відповідачем була здійснена лише часткова їх оплата в сумі 279 023 грн. 02 коп.), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 575 349 грн. 75 коп. (854 372,77 - 279 023,02).

Слід також відзначити, що в матеріалах справи наявні Акти звірки взаєморозрахунків, підписані позивачем та відповідачем та скріплені печатками обох підприємств, в яких сторони зафіксували факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем (а.с.41-43)

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем у період з 01.07.2024 по 30.09.2024 послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, у відповідача утворилась заборгованість у сумі 575 349 грн. 75 коп. За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 6.3. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 08.08.2024 по 24.10.2024 в сумі 29 985 грн. 78 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період прострочення з серпня по вересень 2024 року у сумі 10 582 грн. 10 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 08.08.2024 по 24.10.2024 у сумі 3 459 грн. 90 коп. Вказане і є причиною звернення позивача із позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Так, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до норм статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг, зокрема, є: щодо послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; щодо послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить також з наступного.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, згідно з пунктом 3.2. договору (в редакції Протоколу розбіжностей) оплата виставлених виконавцем рахунків здійснюється споживачем протягом 5-ти робочих днів з моменту його (рахунку) пред`явлення.

Судом також встановлено факт вручення відповідачу рахунків на оплату наданих у період з липня по вересень 2024 року послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.36).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи визначені контрагентами у підпункті 3.2. договору порядок розрахунків за надані в період з липня по вересень 2024 року послуги, приймаючи до уваги їх прийняття відповідачем за відповідними Актами, строк оплати на залишкову суму 575 349 грн. 75 коп. є таким, що настав.

За нормами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за можливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість за надані в період з липня по вересень 2024 року послуги з водопостачання та водовідведення за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 складає 575 349 грн. 75 коп.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження повної оплати наданих позивачем в період з липня по вересень 2024 року послуг на залишкову суму 575 349 грн. 75 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 575 349 грн. 75 коп.

При цьому з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, пунктом 6.3. договору передбачено, що за несвоєчасну оплату виставлених виконавцем рахунків у термін, визначений пунктом 3.2 договору, споживач зобов`язаний сплатити виконавцеві пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня. Нарахування пені здійснюється відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 6.3. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 08.08.2024 по 24.10.2024 в сумі 29 985 грн. 78 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення (за кожним Актом приймання-передачі послуг окремо), арифметично розрахунок проведено також вірно.

Отже, розрахунок пені, долучений позивачем до позовної заяви (а.с. 12), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищезазначене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 29 985 грн. 78 коп.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період прострочення з серпня по вересень 2024 року у сумі 10 582 грн. 10 коп.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, судом враховано таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат (а.с.13), проведеного позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди нарахування інфляційних втрат, розрахунок проведено з урахуванням вказаної вище методики та арифметично вірно.

Враховуючи вказане, розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем (а.с. 13), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 10 582 грн. 10 коп.

Крім того, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були заявлені до стягнення 3% річних за загальний період прострочення з 08.08.2024 по 24.10.2024 у сумі 3 459 грн. 90 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с.13, 64), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення (за кожним Актом окремо), арифметично розрахунок проведено також вірно.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 3 459 грн. 90 коп.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 9 290 грн. 66 коп.

Щодо частини витрат по сплаті судового збори за вимоги, які в процесі розгляду справи судом були позивачем зменшені, суд роз`яснює, що питання повернення вказаної частини судового збору (3 000 грн. 00 коп.) може бути вирішене судом в порядку, встановленому Законом України "Про судовий збір" (після надходження відповідної заяви про повернення судового збору від позивача за окремою ухвалою суду).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Радушненського житлово-комунального підприємства про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 450 від 08.05.2020 у загальному розмірі 619 377 грн. 53 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.12.2024) - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Радушненського житлово-комунального підприємства (вулиця Заводська, будинок 11, селище Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53081; ідентифікаційний код 32193391) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (вулиця Дудаєва Джохара, будинок 6А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50027; ідентифікаційний код 03341316) - 575 349 грн. 75 коп. основного боргу, 29 985 грн. 78 коп. - пені, 10 582 грн. 10 коп. - інфляційних втрат, 3 459 грн. 90 коп. - 3% річних та 9 290 грн. 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 23.12.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко