РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2024Справа № 910/10366/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю " АС ТОРГ"

про стягнення сум в розмірі 204742 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу за договором підряду №168 від 26.02.2021, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань оплатити передані йому позивачем роботи.

Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З залученого до матеріалів справи конверту та виписки з трекінгу сайту Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі повернулась не врученою по причині «адресата не знайдено», на конверті написано від руки «не знайдено».

Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 242 ГПК України Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3430-IX, Указом від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-IX, Указом від 06.05.2024 №271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX, Указом від 23.07.2024 №469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, Указом від 28.10.2024 №740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 № 4024-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 08 лютого 2025 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 між Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» як виконавцем, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський бронетанковий завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС ТОРГ» як замовником було укладено договір підряду №168 (далі - Договір), предметом якого є передпродажна підготовка 30 одиниць 175.48.00ісб-3 коробки передач з відкачуючим насосом і бортовою передачею (права) і 30 одиниць175.48.002сб-3 коробки передач з відкачуючим насосом і бортовою передачею (ліва) (далі - Вироби) з виготовленням упаковки (тари) та, за необхідності і при погодженні з замовником, виконати роботи по дефектуванню та ремонту зазначених виробів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи (далі - Роботи).

Наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 13.10.2022 №413 «Про створення товариства з обмеженою відповідальністю» створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський бронетанковий завод» шляхом перетворення Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», та затверджено, окрім іншого, статут новоутвореного товариства.

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість проведення передпродажної підготовки Виробів зазначена в специфікації (Додаток №1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору.

У п. 3.1 Договору сторони погодили, що розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Згідно з п. 3.3 Договору замовник здійснює попередню оплату (передоплату) в розмірі 50 % вартості робіт протягом 10 робочих днів з моменту підписання даного Договору та отримання рахунку від виконавця.

Замовник здійснює остаточні розрахунки з виконавцем за фактично виконані роботи протягом 20 календарних днів з дати підписання замовником Акту приймання виконаних робіт.

Позивачем було надано відповідачу для оплати рахунок-фактуру №88 від 22.04.2021 та рахунок-фактуру №87 від 22.04.2021.

Відповідачем було здійснено передоплату на суму 447476 грн, що підтверджується банківськими виписками: від 03.03.2021 на суму 200000 грн, від 22.04.2021 на суму 120 912 та від 22.04.2021 на суму 126564 грн.

Виконання Робіт позивачем та прийняття їх відповідачем підтверджується: Актом №127 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.03.2021 на суму 79818 грн, Актом №188 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.04.2021 на суму 120912 грн, Актом №186 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.04.2021 на суму 126564 грн, Актом приймання-передачі виконаних робіт від 24.10.2022 на суму 162462 грн, Актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.11.2022 на суму 162462 грн, які були підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Згідно зазначених Актів позивачем було виконано робіт для відповідача на загальну суму 652218 грн.

Факт передання виробів позивачем відповідачу після проведення робіт підтверджується видатковими накладними №126 від 19.03.2021, №189 від 23.04.2021 №187 від 23.04.2021, Актом №650 прийому передачі виробів від 24.10.2022, Актом приймання-передачі Виробів після проведення робіт від 24.10.2022, Актом приймання-передачі Виробів після проведення робіт від 14.11.2022, Актом №706 прийому передачі виробів від 14.11.2022.

Враховуючи здійснену відповідачем попередню оплату в сумі 447476 грн, останній мав оплатити надані позивачем роботи на суму 204742 грн.

09.05.2024 позивач звернувся з письмовою претензією до відповідача для погашення останнім існуючої заборгованості за Договором.

Разом з тим, відповідач не відреагував на претензію, суму боргу у розмірі 204742 грн не оплатив, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заперечень не подавав.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Як встановлено ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач прийняв виконані позивачем роботи, підписавши без зауважень відповідні акти здачі-прийняття робіт, видаткових накладних, актів прийому-передачі виробів.

Матеріали справи не містять мотивованої відмови відповідача від наданих робіт.

Станом на день ухвалення даного рішення у справі відсутні докази оплати відповідачем 204742 грн.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази в порядку ст. 86 ГПК України суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 204742 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТОРГ" (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 37/2; ідентифікаційний код 43342600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (м. Львів, вул. Стрийська, будинок 73; ідентифікаційний код 07985602) 204742 (двісті чотири тисячі сімсот сорок дві) грн боргу та 3071 (три тисячі сімдесят одну) грн 13 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.