ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.12.2024 м.Дніпро Справа № 904/3505/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Іванова О.Г., Чередко А.Є

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши заяву Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" про відвід судді Іванова О.Г. від розгляду справи № 904/3505/23

та заяву судді Іванова О.Г. про самовідвід від розгляду справи № 904/3505/23

за позовом Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля"

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ"

про визнання недійсними пунктів додаткової угоди до контракту, стягнення авансу та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального апеляційного господарського суду знаходиться справа № 904/3505/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2024.

09.12.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" про відвід судді Іванова О.Г. від розгляду справи № 904/3505/23.

Заява обґрунтована наявністю сумнівів щодо незаінтересованості судді Іванова О.Г. у результаті розгляду справи та наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

До таких висновків заявник дійшов за результатом аналізу прийнятої під головуванням судді Іванова О.Г. постанови від 31.10.2024р. у справі № 904/62/19 (де сторонами також є Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» та Акціонерне товариство «Дніпроважмаш»).

В судовому засіданні 12.12.2024 приймали участь представники відповідача (апелянта) та позивача.

Представник позивача підтримав доводи, наведені в заяві про відвід та просив суд її задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти задоволення заявленого відводу з підстав його невмотивованості та необґрунтованості та надуманості доводів.

Заслухавши доводи учасників справи щодо заяви про відвід та дослідивши матеріали судової справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

За змістом норми ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено ч.ч. 2-3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

Твердження заявника про заангажованість судді Іванова О.Г. є виключно його припущеннями, адже суд не має будь-якого власного інтересу щодо результату розгляду справи № 904/3505/23 чи упередженого ставлення до будь-якої із сторін.

Теза про сформовану заздалегідь позицію щодо правовідносин між Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" також є суб`єктивною думкою заявника, яка є особистою інтерпретацією мотивів одного з прийнятих судом рішення у справі за участю підприємства.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зауважити, що за приписами ч. 3 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

А відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зазначене підтверджено і у висновку Верховного Суду, викладеного у справі №914/284/19 (постанова від 31.03.2021), відповідно до якого суддя, здійснюючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід вчинити, з урахуванням конкретних обставин справи, ступеня підготовки матеріалів самими сторонами, у тому числі, й розглядає заявлені сторонами клопотання та заяви. Ухвалення суддею судових рішень в іншій справі не свідчить про необ`єктивне та/або упереджене ставлення судді до однієї зі сторін чи надання переваг окремим учасникам процесу, а є формою реалізації суддею своїх повноважень в господарському судочинстві. Незгода сторін з ухваленими суддею рішеннями може бути предметом розгляду апеляційної чи касаційної скарг на такі рішення, водночас не є підставою для відводу судді від розгляду справи.

Подібна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 07.12.2000 професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Відтак, процесуальні рішення суддів, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для їх відводу, а незгода учасника справи з судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду.

Належним способом захисту своїх прав, передбаченим для учасників справи у випадку незгоди із судовим рішенням, є оскарження його у визначеному законодавством порядку.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення - є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Як відзначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 21.02.2022 у справі № 910/17344/20 внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без певних доказів чи інформації на їх підтвердження не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів.

Отже, доводи заявника про наявність підстав для відводу судді Іванова О.Г. у справі № 904/3505/23 свого підтвердження не знайшли.

При цьому заявником не доведено відповідно до ст.ст.73-74 та 76-79 ГПК України наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, більш того, щодо постановлення завідомо незаконного рішення і наявності в його діях складу кримінального правопорушення та дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" про відвід надійшла до суду 09.12.2023, Центральний апеляційний господарський суд, за наслідком розгляду заяви дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому у її задоволенні належить відмовити.

Разом з тим, від судді Іванова О.Г. надійшла заява про самовідвід від розгляду справи №904/3505/23.

Заява обґрунтована тим, що в Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Як встановлюють вказані принципи, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Слід наголосити, що у справі №904/62/19 за участі тих же сторін, в тому числі і Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля складу суду (суддям Іванову О.Г., Паруснікову Ю.Б.) заявлявся відвід, який ухвалою суду від 11.10.2024 був визнаний необґрунтованим і в його задоволенні відмовлено.

Наведеним складом суду, в межах справи №904/62/19 здійснено звернення до Генеральної прокуратури і Вищої ради правосуддя з Повідомленням про втручання в діяльність судді та здійснення тиску на суддю (в порядку п.9 ч.7 статті 56 Закону України Про судоустрій та статус суддів).

Як і Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля подано до Вищої ради правосуддя скаргу на колегію суддів (Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.) щодо дисциплінарного проступку суддів, згідно підпункту скарги - безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом, зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень, мотивовану розглядом скарги поза межами строку, визначеного ст.273 ГПК України, та порушенням строку виготовлення повного тексту постанови на два дні.

Розглянувши заяву про самовідвід судді Іванова О.Г. апеляційний суд зважає на те, що в пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38);

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "De Cubber проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Castillo Algar проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи наявність заяви про відвід і зокрема сумніви Заявника у неупередженості судді Іванова О.Г., з метою виключення будь-яких обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість складу суду при розгляді даної справи, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів вважає, що заяву про самовідвід судді Іванова О.Г. у справі № 904/3505/23 належить задовольнити.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 40, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" про відвід судді Іванова О.Г. від розгляду справи №904/3505/23.

Заяву судді Іванова О.Г. про самовідвід у справі № 904/3505/23 - задовольнити.

Справу № 904/3505/23 передати для визначення складу суду, в порядку встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 19.12.2024

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко