ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про направлення справи за підсудністю
23.12.2024 Справа № 917/1922/24
Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали справи
про стягнення 112 528,72 грн.
ВСТАНОВИВ:
06.11.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-парк-сервіс" про стягнення заборгованості за договором №ДНП-2015-07/30 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 22.07.2015 року та Додатковою угодою №12 від 01.03.2024 року у розмірі 112 528,72 грн, з яких: 97 827,05 грн основний борг, 10 209,84 грн пеня, 3 331,61 грн - інфляційні витрати, 1 160,22 грн 3 % річних (вх. №2010/24).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Полтавської області від 06.11.2024 року справа №917/1922/24 була передана на розгляд судді Солодюк О.В.
Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Як встановлено судом, за умовами договору сторона 1 (КП "Київтранспарксервіс") надає за плату стороні 2 (ТОВ "Транс-парк-сервіс") право на організацію та експлуатацію 135 (сто тридцять п"ять) місця для платного паркування транспортних засобів, а також 15 (п"ятнадцять) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м.Київ, Дарницький район, вул. просп. Григоренка (навпроти буд. №1) в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (надалі "Фіксовані місця для паркування"), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього транспорту.
Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства в господарських судах.
Частиною 1 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлене цим Кодексом.
Загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише в випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ГПК України.
Статтею 30 ГПК України встановлена виключна підсудність справ.
Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.
За частиною 3 статті 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Перелік позовів, для яких визначена виключна підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключна підсудність установлена, зокрема, для позовів щодо спорів, які виникають з приводу нерухомого майна.
За частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 дійшов висновку, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 визначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" в частині 3 статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.
Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.
Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини 3 статті 30 ГПК України.
Враховуючи, що нерухоме майно (земельна ділянка, на якому розміщений паркувальний майданчик з фіксованими місцями для паркування), щодо якого укладений спірний договір, знаходиться в м. Києві (Дарницький район, просп. Григоренка, в межах третьої територіальної зони паркування м. Києва), суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної підсудності Господарського суду м. Києва.
Відповідно до п. 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно з частиною 3 статті 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись статтями 1, 27, 30, 31, 233 - 235 ГПК України, господарський суд,
2. Копії ухвали надіслати сторонам.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст. ст. 235, 255 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.