11.12.2024Справа № 910/8810/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
до Держава Російська Федерація (Краснопренсенська набережна буд.2, м.Москва, 103274)
про стягнення збитків у формі упущеної вигоди розміром 399 270 000,00 грн. або 10 918 000,00 дол.США або 10 356 000,00 євро
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Російської Федерації (далі-відповідач) про стягнення збитків у формі упущеної вигоди розміром 399 270 000,00 грн. або 10 918 000,00 дол. США або 10 356 000,00 євро.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивач був вимушений зупинити свою діяльність з перевалки вантажу та зазначив суттєвих збитків.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/8810/24 позовні вимоги задоволені повністю.

27.11.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.12.2024 у справі №910/8810/24 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 11.12.2024.

В судове засідання призначене на 11.12.2024 представник відповідача не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник позивача підтримав подану заяву, дослідивши подану заяву, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано, зокрема: копія договору про надання правової допомоги №LS/20/02/24-1 від 20.02.2024 укладеного між адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» та ТОВ «Нікморсервіс Ніколаєв», додаткова угода №1 від 12.07.2024 до договору, рахунок на оплату №24 від 21.02.2024, платіжна інструкція №38 від 05.03.2024 на суму 20 225,40 грн., акт надання послуг №2273 від 08.08.2024, рахунок № 2273 від 08.08.2024, акт наданих послуг № 1307-Ц від 08.08.2024, рахунок № 1307-Ц від 08.08.2024, Акт наданих послуг №126 від 11.11.2024, рахунок №131 від 11.11.2024, рахунок № 120 від 07.10.2024, платіжна інструкція № 446621, платіжна інструкція № 446622, платіжна інструкція № 446754, платіжна інструкція № 2274, звіт АО «Етерна Ло».

Таким чином, суд зазначає, що наведені витрати слід віднести до переліку судових витрат наведеного в пункті 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.1,2 ст. 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п.2.1 додаткової угоди №1 від 12.07.2024 до договору про надання правової допомоги №LS/20/02/24-1, сторони погодили внести зміни до п.5.1 договору та викласти їх у наступній редакції: « 5.1. Винагорода Eterna law за послуги, передбачені п.3.1 цього договору, надаються за цим договором, складає 59 915,43 грн без ПДВ, а разом з ПДВ сума складає 71 898,52 грн, що становить за курсом НБУ на дату Додаткової угоди №1, 1350 євро без ПДВ та сплачується клієнтом шляхом переказу коштів на банківський рахунок Eterna law в наступному порядку: - попередня оплата 50% сплачується клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати виставлення рахунку; 25% сплачується клієнтом після подання до українського суду позовної заяви клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати виставлення рахунку; - залишок 25% сплачується після набрання рішенням законної сили.

Отже, погоджена сторонами сума послуг з надання правової допомоги згідно додаткової угоди №1 від 12.07.2024 до договору про надання правової допомоги становить 71 898,52 грн., як фіксований гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України та відсутність зі сторони відповідача клопотання про зменшення витрат позивача на правову допомогу адвоката суд дійшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі № 910/8810/24, а тому підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем до відшкодування інших витрат позивача пов`язаних з розглядом справи у сумі 25 835,09 грн.

Для здійснення надсилання позовної заяви та інших процесуальних документів по справі №910/8810/24 позивачем, засобами поштового зв`язку, на адреси посольств російської федерації в країнах: Республіка Польща, Франція, Королівство Іспанія, Бельгія, Фінляндія, Федеративна Республіка Німеччини, Республіка Австрія, Республіка Латвія, Республіка Естонія, Республіка Литва, Нідерланди, Сполучені Штати Америки, Сполучене королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Швейцарія та Велике Герцогство Люксембург здійснено відправлення, наступних документів: позовної заяви з додатками, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками та митними деклараціями на загальна сума яких складає - 18 170,21 грн.

Також, поштові витрати понесені позивачем пов`язані з розглядом справи складають 4 159,88 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками та митними деклараціям

Витрати пов`язані з перекладом та посвідченням перекладу судових ухвал складають 3 505,00 грн., що підтверджується рахунками на оплату.

Таким чином, позивачем понесені витрати пов`язані з розглядом справи становлять загальну суму 25 835,09 грн.

Таким чином, суд зазначає, що наведені витрати слід віднести до переліку судових витрат наведеного в пункті 4 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесення інших витрат пов`язаних з розглядом справи у сумі 97 733,61 грн., а тому підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 123,129,244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" про розподіл судових витрат задовольнити повністю.

2.Стягнути з Держава Російська Федерація (Краснопренсенська набережна буд.2, м.Москва, 103274) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" (вул. Лаврська, буд.16, м. Київ, 01015, ) 97 733 (дев`яносто сім тисяч сімсот тридцять три) грн 61 коп. витрат на надання професійної правничої допомоги та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне судове рішення складено 16.12.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА