ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2709/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Полубоярова К.В.

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Зоосфера (65020, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2, ) про стягнення 213 483,29грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоосфера» про стягнення 213483,29грн.

В обґрунтування позову Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоосфера» умов укладеного між сторонами договору про відшкодування витрат на електрозабезпечення №4028-П-ОДФ-23 від 28.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2024 відкрито провадження у справі №916/2709/24, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.07.2024 о 12:30.

В судовому засіданні від 23.07.2024 було оголошено перерву на 13.08.2024 о 12:10 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 12.08.2024, судове засідання 13.08.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 16.08.2024 призначено судове засідання на 17.09.2024 о 10:50 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 17.09.2024 було оголошено перерву на 17.10.2024 о 12:20 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 14.10.2024, судове засідання 17.10.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.10.2024 призначено судове засідання на 26.11.2024 о 11:40 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 26.11.2024 було оголошено перерву на 10.12.2024 о 10:30 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.11.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 10.12.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2709/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як зазначає позивач, 28.08.2023 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України», в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Одеського морського порту) (позивач, Основний споживач, Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоосфера» (відповідач, ТОВ «Зоосфера», Користувач) було укладено договір №4028-П-ОДФ-23 про відшкодування витрат на електрозабезпечення (далі договір) відповідно до умов якого Основний споживач зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача, а Користувач зобов`язується своєчасно відшкодовувати витрати на електрозабезпечення (витрати на забезпечення технологічної можливості передачі електричної енергії та утримання технологічних електричних мереж) (п.п. 1.1.1, 1.1.2. договору).

Відповідно до пп. 4 п. 2.1 договору протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання Користувач повинен підписати та повернути Основному споживачу «Акт відшкодування витрат», або надати мотивовану відмову від підписання «Акту відшкодування витрат» протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання від Основного споживача «Акту відшкодування витрат».

Згідно п. 7.3 договору Користувач до 25 числа, що передує розрахунковому періоду, здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% фактичного споживання електричної енергії за минулий період на підставі виставленого Основним споживачем рахунку.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що рахунки направляються Користувачу на його фактичну адресу рекомендованим листом з повідомленням, вказану в договорі, або надаються уповноваженому представнику Користувача під підпис.

Згідно з п. 8.5. договору, за внесення платежів, передбачених підпунктом 1 пункту 4.1. розділу 4 цього Договору, з порушенням терміну (строку), Користувач сплачує Основному споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно оплаченої суми, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Остаточний розрахунок за відшкодування витрат на електрозабезпечення у поточному місяці здійснюється Користувачем платіжним дорученням на підставі оформленого «Акту відшкодування витрат» та виставленого Основним споживачем рахунку не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним періодом з урахуванням обсягу фактично переданої за розрахунковий період електроенергії. У разі передачі електроенергії у розрахунковому періоді менше ніж сума попередньої оплати, Основний споживач зараховує надмірно сплачену попередню оплату в рахунок виплат на наступний розрахунковий період.

Позивач зазначає, що відповідно до контрольних показників лічильників електроспоживання та розрахунку споживання електроенергії по об`єкту судно «Зоосфера» ТОВ «ЗООСФЕРА» загальний об`єм електроенергії, спожитої Користувачем за січень серпень 2023 становить 24941кВт*год (у січні 2023- 5420 кВт*год, у лютому 2023 - 4960 кВт*год, у березні 2023 - 4576 кВт*год, у квітні 2023 - 3803 кВт*год, у травні 2023 - 2129 кВт*год, у червні 2023 - 1205 кВт*год, у липні 2023 - 1408 кВт*год, у серпні 2023 - 1440 кВт*год). За надану в період з січня 2023 року по серпень 2023 року електричну енергію Основним споживачем було направлено Користувачу для підписання акти відшкодування витрат на загальну суму 146 186,38грн та виставлено для оплати рахунки, а саме: січень 2023: акт №1119 від 31.01.2023 та рахунок №560046 від 31.01.2023 на суму 26 600,58грн - отримано Користувачем 23.03.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; лютий 2023: акт №1195 від 28.02.2023 та рахунок №560127 від 28.02.2023 на суму 32 863,02грн - отримано Користувачем 23.03.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; березень 2023: акт №1306 від 31.03.2023 та рахунок №560190 від 31.03.2023 на суму 28 744,34грн - отримано Користувачем 20.04.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; квітень 2023: акт №1414 від 30.04.2023 та рахунок №560283 від 30.04.2023 на суму 21908,65грн - отримано Користувачем 11.05.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; травень 2023: акт №1505 від 31.05.2023 та рахунок №560378 від 31.05.2023 на суму 11 454,17грн - отримано Користувачем 13.06.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт без поважних причин залишається не підписаним Користувачем, рахунок не сплачено; червень 2023: акт №1593 від 30.06.2023 та рахунок №560466 від 30.06.2023 на суму 6 667,07грн - отримано Користувачем 19.07.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт без поважних причин залишається не підписаним Користувачем, рахунок не сплачено; липень 2023: акт №1710 від 31.07.2023 та рахунок №560548 від 31.07.2023 на суму 8 406,26грн - отримано Користувачем 21.08.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; серпень 2023: акт №1800 від 31.08.2023 та рахунок №560655 від 31.08.2023 на суму 9 542,29грн - відправлено Користувачу поштою на юридичну адресу 07.11.2023 (відповідно п. 7.4. договору) та повернуто поштою у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Позивач вказує, що всупереч умовам договору, зазначені вище рахунки залишаються несплаченими, а акти №1505 від 31.05.2023, №1593 від 30.06.2023 та №1800 від 31.08.2023 не підписаними. У випадку неповернення Користувачем підписаного «Акту відшкодування витрат» та ненадання мотивованої відмови від його підписання у встановлений даним договором строк, такий Акт вважається погодженім (підписаним) сторонами в редакції Основного споживача та підлягає оплаті. Таким чином, акти відшкодування витрат вважаються підписаними відповідачем та відсутні будь-які зауваження по ним. Тобто, послуги вважаються прийнятими в повному обсязі без зауважень. Однак, всупереч умовам договору надані послуги на підставі зазначених актів та рахунків без поважних причин залишаються не сплаченими відповідачем у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 146 186,38грн.

Позивач зазначає, за порушення строків оплати, позивачем, на підставі п.8.5. договору нараховано відповідачу пеню у сумі 57 640,48грн та на підставі ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 4 636,50грн та інфляційні втрати у сумі 5 019,93грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 146 186,38грн основного боргу, 57 640,48грн пені, 4 636,50грн 3% річних та 5 019,93грн інфляційних втрат.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як видно з матеріалів справи, 28.08.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір №4028-П-ОДФ-23 про відшкодування витрат на електрозабезпечення відповідно до умов якого позивач зобов`язався забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії електричними мережами в точки приєднання електроустановок відповідача, а відповідач зобов`язався своєчасно відшкодовувати витрати на електрозабезпечення (витрати на забезпечення технологічної можливості передачі електричної енергії та утримання технологічних електричних мереж).

Відповідно до контрольних показників лічильників електроспоживання та розрахунку споживання електроенергії по об`єкту судно «Зоосфера» ТОВ «ЗООСФЕРА» загальний об`єм електроенергії, спожитої Користувачем за січень серпень 2023 становить 24941кВт*год (у січні 2023- 5420 кВт*год, у лютому 2023 - 4960 кВт*год, у березні 2023 - 4576 кВт*год, у квітні 2023 - 3803 кВт*год, у травні 2023 - 2129 кВт*год, у червні 2023 - 1205 кВт*год, у липні 2023 - 1408 кВт*год, у серпні 2023 - 1440 кВт*год).

За надану в період з січня 2023 року по серпень 2023 року електричну енергію позивачем було направлено відповідачу для підписання акти відшкодування витрат на загальну суму 146 186,38грн та виставлено для оплати рахунки, а саме: січень 2023: акт №1119 від 31.01.2023 та рахунок №560046 від 31.01.2023 на суму 26 600,58грн - отримано відповідачем 23.03.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; лютий 2023: акт №1195 від 28.02.2023 та рахунок №560127 від 28.02.2023 на суму 32 863,02грн - отримано відповідачем 23.03.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; березень 2023: акт №1306 від 31.03.2023 та рахунок №560190 від 31.03.2023 на суму 28 744,34грн - отримано відповідачем 20.04.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; квітень 2023: акт №1414 від 30.04.2023 та рахунок №560283 від 30.04.2023 на суму 21908,65грн - отримано відповідачем 11.05.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; травень 2023: акт №1505 від 31.05.2023 та рахунок №560378 від 31.05.2023 на суму 11 454,17грн - отримано відповідачем 13.06.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт без поважних причин залишається не підписаним відповідачем, рахунок не сплачено; червень 2023: акт №1593 від 30.06.2023 та рахунок №560466 від 30.06.2023 на суму 6 667,07грн - отримано Користувачем 19.07.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт без поважних причин залишається не підписаним відповідачем, рахунок не сплачено; липень 2023: акт №1710 від 31.07.2023 та рахунок №560548 від 31.07.2023 на суму 8 406,26грн - отримано відповідачем 21.08.2023 (що підтверджується підписом представника відповідача в Журналі реєстрації видачі актів відшкодування витрат, рахунків по СЕЗ), акт підписано та скріплено печатками обома сторонами, рахунок не сплачено; серпень 2023: акт №1800 від 31.08.2023 та рахунок №560655 від 31.08.2023 на суму 9 542,29грн - відправлено відповідачу поштою на юридичну адресу 07.11.2023 (відповідно п. 7.4. договору) та повернуто поштою у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Однак, станом на день розгляду справи відповідач за отриману електричну енергію не розрахувався, доказів, які спростовують позовні вимоги не надав у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 146 186,38грн, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 57 640,48грн, слід зазначити наступне.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 8.5. договору, за внесення платежів, передбачених підпунктом 1 пункту 4.1. розділу 4 цього Договору, з порушенням терміну (строку), Користувач сплачує Основному споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно оплаченої суми, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 57 640,48грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 57 640,48грн.

Щодо стягнення з відповідача 4 636,50грн 3% річних та 5 019,93грн інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

За вимогами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 4 636,50грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 4 636,50грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 5 019,93грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у сумі 5 019,93грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Зоосфера про стягнення 213 483,29грн у тому числі 146 186,38грн основного боргу, 57 640,48грн пені, 4 636,50грн 3% річних та 5 019,93грн інфляційних втрат, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 202,25грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Зоосфера (65020, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2, ) про стягнення 213 483,29грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Зоосфера (65020, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) 146 186,38грн основного боргу, 57 640,48грн пені, 4 636,50грн 3% річних, 5 019,93грн інфляційних втрат, 3 202,25грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 20 грудня 2024 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 13.12.2024.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова