СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Харків Справа № 917/1259/13

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю:

апелянта не з`явився;

ліквідатора боржника - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській область, м.Полтава, (вх.№2257 П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13 (суддя Ореховська О.О., постановлену в м.Полтава, дата складення повного тексту 13.09.2024)

за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Полтавської області Державної податкової служби, м.Полтава,

до боржника Приватного підприємства "Аматік-К", м.Полтава,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13 затверджено звіт арбітражного керуючого Гордієнка Ю.Ю. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора ПП "Аматік-К" за період з 01.06.2023 по 31.08.2023 на загальну суму 60300,00грн.; задоволено частково клопотання арбітражного керуючого Гордієнка Ю.Ю. за вх. № 9778 від 09.08.2023 про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі №917/1259/13 за рахунок кредиторів пропорційно до їх грошових вимог; стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь арбітражного керуючого Гордієнка Юрія Юрійовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 917/1259/13 про банкрутство ПП "Аматік-К" у розмірі 16678,98грн.; стягнуто з Приватного підприємства "Стивідорна компанія" Херсонський морський термінал" на користь арбітражного керуючого Гордієнка Юрія Юрійовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 917/1259/13 про банкрутство ПП "Аматік-К" у розмірі 43494,39грн.; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Приватного підприємства "Аматік-К"; ліквідовано Приватне підприємство "Аматік-К".

Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, місцевим господарським судом було зазначено, що ліквідатором було складено реєстр вимог кредиторів банкрута, вжито заходів щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, направлено запити до відповідних установ, в результаті чого було з`ясовано, що у банкрута на відкритих в банківських установах рахунках кошти відсутні для задоволення вимог кредиторів, майно, на яке можливо було звернути стягнення у боржника відсутнє. Як вказано в оскаржуваній ухвалі, ліквідатором було виконано всі роботи по ліквідації банкрута, суду надані документи, що свідчать про ліквідацію банкрута, у тому числі, ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю в зв`язку з відсутністю активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості, у зв`язку із чим, місцевий господарський суд дійшов висновку про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута з ліквідацією останнього як юридичної особи.

Крім того, враховуючи відсутність у боржника будь-якого майна, за рахунок реалізації якого можливе погашення грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання ним повноважень ліквідатора, не створення кредиторами банкрута відповідного грошового фонду, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування за рахунок коштів кредиторів з урахуванням принципу пропорційності визнаних вимог несплаченої суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 60300,00грн.

Головне управління ДПС у Полтавській область з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь арбітражного керуючого Гордієнка Юрія Юрійовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 917/1259/13 про банкрутство ПП "Аматік-К" у розмірі 16678,98грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні з ГУ ДПС у Полтавській області заборгованості з оплати винагороди в розмірі 16678,98грн. та наказу виданого на виконання даної ухвали.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було враховано тих обставин, що примусове стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого у спосіб, не передбачений чинним законодавством, з кредитора, який звернувся до суду за захистом порушеного банкрутом права, завдає останньому не передбачених додаткових матеріальних збитків та фактично таке стягнення призведе до порушення публічного порядку у суспільстві, порушення права власності кредитора на належні йому матеріальні засоби, в тому числі кошти.

Апелянт наголошує, що оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень повинна здійснюватись за рахунок коштів, одержаних в результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. Крім того, Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено можливість стягнення в примусовому порядку із ініціюючого кредитора або з кредиторів пропорційно визнаних грошових вимог без згоди кредиторів та без утворення відповідного фонду кредиторами на користь ліквідатора грошової винагороди та видачу відповідного наказу.

Враховуючи відсутність коштів, одержаних від господарської діяльності, відсутність майна підприємства, яке б реалізовувалось в процедурі ліквідації, та фонду для авансування винагороди ліквідатора, на думку апелянта джерела сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у даній справі про банкрутство ПП "Аматік-К" відсутні.

Окрім викладеного, апелянт також зазначає, що Головне управління ДПС у Полтавській області є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок Державного бюджет України, кошторисом витрат якої не передбачено видатків на фінансування витрат по виплаті грошової винагороди розпоряднику майна, відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання обов`язків ліквідатора.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи № 917/1259/13; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

14.10.2024 матеріали справи №917/1259/13 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Головного управління ДПС у Полтавській область на ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13; встановлено сторонам у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено учасникам провадження у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 18.12.2024 о 14:15 годині.

11.12.2024 арбітражним керуючим Гордієнко Юрієм Юрійовичем подано до апеляційного господарського суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення підсистеми "Електронний суд".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 задоволено заяву арбітражного керуючого Гордієнко Юрія Юрійовича про участь у судовому засіданні 18.12.2024 о 14:15 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

11.12.2024 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення підсистеми "Електронний суд".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 задоволено заяву представника апелянта - Головного управління ДПС у Полтавській область про участь у судовому засіданні 18.12.2024 о 14:15 годині в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені завчасно належним чином, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (стаття 42 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.06.2013 Державна податкова інспекція у м. Полтаві Полтавської області Державної податкової служби звернулась до господарського суду Полтавської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Приватного підприємства "Аматік-К" згідно вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинний до 20.10.2019) (т.1 а.с.3-64).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.07.2013 у справі №917/1259/13 порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Аматік-К"; визнано вимоги ініціюючого кредитора - ДПІ у м. Полтаві в сумі 567111,00грн. основного боргу; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ївженка Р.О. (ліценція на право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) серії АД № 040807 від 16.07.2012; зобов`язано ініціюючого кредитора в десятиденний термін здійснити офіційне оприлюднення про порушення справи про банкрутство ПП "Аматік-К" шляхом опублікування оголошення в офіційних друкованих органах - газетах "Голос України" або "Урядовий кур`єр"; зобов`язано розпорядника майна Ївженка Р.О. повідомити органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; зобов`язано розпорядника майна в строк до 16.08.2013 подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів; зобов`язано розпорядника майна в строк до 23.08.2013 скласти та подати на затвердження господарського суду реєстр вимог кредиторів; визначено дату проведення попереднього засідання суду; тощо (т.1 а.с. 104 - 111).

На виконання вимог ухвали суду від 04.07.2013 ініціюючим кредитором подано до офіційного друкованого органу - газети "Голос України" № 156 (5656) від 22.08.2013 оголошення про порушення справи про банкрутство ПП "Аматік-К" та прийом претензій кредиторів до боржника протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення цього оголошення (т.1 а.с. 140).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.09.2013 у справі №917/1259/13 затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Аматік-К" (т. 1 а.с. 172-177) в наступних розмірах та черговості:

1) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві на суму 177,32грн. основного боргу (друга черга задоволення кредиторських вимог);

2) Державна податкова інспекція у м. Полтаві Полтавської області Державної податкової служби на суму 710246,75грн., в т.ч.: 567111,00грн. - основний борг (третя черга задоволення кредиторських вимог) та 143135,75грн. - штрафні (фінансові) санкції (шоста черга задоволення кредиторських вимог).

Крім того, вказаною ухвалою суду від 24.09.2013 було зобов`язано розпорядника майна Ївженка Р.О., у відповідності до приписів до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скликати і провести перші загальні збори кредиторів, на яких визначити кількісний склад комітету кредиторів та обрати його членів. Протокольне рішення загальних зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів подати до суду у строк до 24.10.2013; призначено проведення підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду на 05.11.2013.

На виконання приписів Закону про банкрутство та вимоги суду розпорядником майна Ївженком Р.О. скликано та 18.10.2013 проведено загальні збори кредиторів ПП "Аматік-К", на порядок денний яких винесено розгляд питання щодо виборів комітету кредиторів боржника, а також голови комітету кредиторів. За результатами зборів до складу комітету кредиторів боржника обрано всіх кредиторів у справі, а саме Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві та ДПІ у м. Полтаві. Повноваження голови комітету кредиторів покладено на ДПІ у м. Полтаві (т.2 а.с.2).

На засіданні зборів комітету кредиторів ПП "Аматік-К", оформлених протоколом від 18.10.2013, за результатами заслуховування інформації розпорядника майна про фінансово-майновий стан підприємства-боржника прийнято рішення про звернення до господарського суду Полтавської області з клопотанням про визнання ПП "Аматік-К" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Ївженка Р.О. (т.2 а.с.3) .

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.11.2013 у справі №917/1259/13 за клопотання розпорядника майна Ївженка Р.О. було продовжено процедуру розпорядження майном боржника в межах строку, визначеного ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на два місяці (т.2 а.с. 13-14).

Постановою господарського суду Полтавської області від 19.12.2013 у справі №917/1259/13 припинено процедуру розпорядження майном Приватного підприємства "Аматік-К" та припинено повноваження розпорядника майна Ївженка Романа Олександровича; визнано банкрутом Приватне підприємство "Аматік-К" та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором підприємства-банкрута арбітражного керуючого Ївженка Романа Олександровича (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1378 від 12.07.2013) з наданням йому повноважень відповідно до вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (т.2 а.с. 68-75).

На виконання вимог постанови ліквідатором Ївженком Р.О. в газеті "Голос України" від 22.08.2013 № 156 (5656) було розміщено оголошення про визнання ПП "Аматік-К" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т.2 а.с. 100-101).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.04.2014 у справі №917/1259/13 частково задоволено заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання кредитором у справі №917/1259/13 про банкрутство ПП "Аматік-К"; визнано вимоги ПАТ "Дельта Банк" в сумі 1853418,00грн, з яких: 1852200,00грн. вимоги забезпечені заставою майна боржника - ПП "Аматік-К" (підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів) та 1218,00грн. витрати по сплаті судового збору. Зобов`язано ліквідатора Ївженка Р.О. у відповідності до черговості визначеної ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" включити вимоги ПАТ "Дельта Банк" до реєстру вимог кредиторів ПП "Аматік-К" згідно наступної черговості: 1852200,00грн (окремо до реєстру вимог кредиторів ); 1218,00грн. судового збору (перша черга); зобов`язано арбітражного керуючого Ївженка Р.О. окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно ПП "Аматік-К", яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав; в іншій частині вимоги ПАТ "Дельта Банк" про визнання кредитором у справі № 917/1259/13 про банкрутство Приватного підприємства "Аматік-К" відхилено (т.3 а.с. 115-124).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.08.2017 у справі №917/1259/13 задоволено клопотання Ївженка Р.О. від 23.11.2016 № 02-12/250 (вх. № 14554 від 24.11.2016р.) про дострокове припинення його повноваження в якості ліквідатора ПП "Аматік-К" та усунуто його від виконання обов`язків ліквідатора ПП "Аматік-К"; зобов`язано голову комітету кредиторів надати суду нову кандидатуру арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора боржника (відповідне клопотання про призначення ліквідатором арбітражного керуючого, кандидатура якого була погоджена протокольним рішенням комітету), а також надати згоду останнього, на участь у даній справі (т.6 а.с. 68-70).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.03.2018 у справі №917/1259/13 задоволено заяву Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 07.04.2016р. за № 353/10 (вх. № 4390 від 07.04.2016р.) про заміну сторони у справі; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на процесуального правонаступника - Полтавське об"єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (т.7 а.с. 5-8).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 у справі №917/1259/13 задоволено клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 14.03.2018р. № 01-08-684 (вх. № 3770 від 13.04.2018р.) про заміну кредитора правонаступником; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві на процесуального правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області; задоволено заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 26.06.2019р. № 28428/10/16-31-10-03-04 (вх. № 6765 від 02.07.2019р.) про заміну кредитора правонаступником; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, як правонаступника ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на процесуального правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області; задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 2941/08.3 від 05.12.2019р. (вх. №2941 від 06.12.2019р.) про заміну кредитора правонаступником; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області на процесуального правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (т.7 а.с. 147 -153)

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.04.2020 у справі №917/1259/13 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" від 27.12.2019р. № 27/12/19 (вх. № 16 від 02.01.2020р.) про заміну кредитора правонаступником; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (ідентифікаційний код 34047020) на процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" (т.7 а.с. 188-192).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.07.2020 у справі №917/1259/13 задоволено заяву Головного управління ДФС у Полтавській області (вх. №5456 від 21.05.2020р.) про заміну кредитора правонаступниками; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - Головне управління ДФС у Полтавській області на процесуального правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (т.7 а.с. 7-9).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.12.2020 у справі №917/1259/13 задоволено клопотання Головного управління ДПС у Полтавській області від 26.10.2020р. за № 39567/10/16-31-05-03-04 (вх. № 12126 від 02.11.2020р.) про призначення ліквідатора; призначено ліквідатором Приватного підприємства "Аматік-К" арбітражного керуючого Гордієнка Юрія Юрійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1797 від 30.06.2017р.) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства (т.8 а.с.58-60)

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.04.2022 у справі №917/1259/13 задоволено клопотання Головного управління ДПС у Полтавській області (вх.№5409 від 17.05.2021) про заміну кредитора правонаступником; замінено кредитора у справі № 917/1259/13 - Головне управління ДПС у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області (т.8 а.с. 139-141).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.10.2023 у справі №917/1259/13 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" (вх. № 12216 від 28.09.2023) про заміну кредитора правонаступником; замінено кредитора у справі №917/1259/13 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос", на процесуального правонаступника - Приватне підприємство "Стивідорна компанія" Херсонський морський термінал" (т.9 а.с. 111-113).

За результатами проведеної роботи ліквідатором боржника арбітражним керуючим Гордієнко Ю.Ю. було подано до господарського суду Полтавської області ліквідаційний баланс ПП "Аматік-К", звіт про проведену роботу за вих. № 01-34/01 від 07.08.2023, а також документи на підтвердження обставин, викладених у звіті (вх. № 9778 від 09.08.2023 (а.с. 147-198 т. 8).

Крім цього, ліквідатором боржника арбітражним керуючим Гордієнко Ю.Ю. було подано до господарського суду Полтавської області звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації (вх. № 7927 від 04.06.2024), а також клопотання за вх. № 9778 від 09.08.2023 (т.8 а.с. 145-146) про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 затверджено звіт арбітражного керуючого Гордієнка Ю.Ю. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора ПП "Аматік-К" за період з 01.06.2023 по 31.08.2023 на загальну суму 60300,00грн.; задоволено частково клопотання арбітражного керуючого Гордієнка Ю.Ю. за вх. № 9778 від 09.08.2023 про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі №917/1259/13 за рахунок кредиторів пропорційно до їх грошових вимог; стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь арбітражного керуючого Гордієнка Юрія Юрійовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 917/1259/13 про банкрутство ПП "Аматік-К" у розмірі 16678,98грн.; стягнуто з Приватного підприємства "Стивідорна компанія" Херсонський морський термінал" на користь арбітражного керуючого Гордієнка Юрія Юрійовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 917/1259/13 про банкрутство ПП "Аматік-К" у розмірі 43494,39грн.; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Приватного підприємства "Аматік-К"; ліквідовано Приватне підприємство "Аматік-К" (т.10 а.с.39-58).

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що апелянт оскаржує ухвалу місцевого господарського суду лише в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження та стягнення основної грошової винагороди з Головного управління ДПС у Полтавській області, то вказана ухвала в іншій частині, що стосується затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута та ліквідації банкрута у відповідності до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України судовою колегією не переглядається.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 31, ст. 441).

Згідно частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. (рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13.05.1997 №1-зп/1997).

Принцип, закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09.02.1999 №1-рп/1999).

Як було зазначено вище, постановою господарського суду Полтавської області від 19.12.2013 визнано Приватне підприємство "Аматік-К" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Таким чином, в частині розгляду звіту ліквідатора за принципом, закріпленим в статті 58 Конституції України, судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки ліквідаційні заходи проведені ліквідатором банкрута та звіт оформлений та поданий до суду вже після набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною 4 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданні комітету кредиторів.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений комітетом кредиторів, а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо КУзПБ встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Як свідчить поданий ліквідатором боржника арбітражним керуючим Голубенко О.В. звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.06.2023 по 31.08.2023 (т.8 а.с.145-146), розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за вказаний період склав 60173,37грн.,

Матеріалами справи підтверджується, що питання щодо схвалення звіту ліквідатора Приватного підприємства "Аматік-К" про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі не виносилось ліквідатором на розгляд комітету кредиторів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди має бути схвалений комітетом кредиторів, проте, до Головного управління ДПС у Полтавській області від ліквідатора не надходили повідомлення про проведення засідання зборів кредиторів ПП Аматік - К", а також копії протоколів зборів кредиторів, якими затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПП Аматік - К".

Судова колегія зазначає, що в силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства комітет кредиторів є представницьким органом всіх кредиторів. Однак, оцінку діяльності учасників справи, доказам що свідчать про виконання судової процедури банкрутства у будь-якому випадку надає суд, на якого законодавець покладає повноваження щодо затвердження як звіту за наслідками ліквідаційної процедури, так і звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди і здійснення та відшкодування витрат, що визначено положеннями статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, з системний аналіз норм чинного законодавства про банкрутство свідчить, що суд при прийнятті рішень не пов`язаний лише з рішенням комітету кредиторів, а тому у разі неприйняття комітетом кредиторів рішення щодо погодження (схвалення) звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого це не позбавляє господарський суд права розглянути його самостійно.

Визначений законом мінімальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого повинен виплачуватись не лише за статус ліквідатора за певний проміжок часу, але й з обов`язковим врахуванням повного обсягу дій, які передбачені законом, та які має виконати ліквідатор.

В протилежному випадку, має бути застосовано принцип співрозмірності між фактичним обсягом виконаних робіт та розміром оплати послуг ліквідатора.

Вирішуючи питання про затвердження звіту в цій частині, місцевим господарським судом правомірно враховано належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.

Тобто, наявні матеріали справи свідчать про те, що ліквідатором було дотримано обов`язок щодо здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, тобто ліквідатором додержано принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Розглянувши матеріали справи, звіт про хід ліквідаційної процедури, проаналізувавши обсяг виконаної ліквідатором арбітражним керуючим Гордієнка Ю.Ю. роботи, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ліквідатор боржника виконував обов`язки, покладені на нього Кодексом України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи також підтверджується, що за цей час ліквідаційної процедури дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Гордієнка Ю.Ю. кредиторами у цій справі не оскаржувались; жодних заперечень чи зауважень на його діяльність від кредиторів не надходило.

В контексті спірних правовідносин, судова колегія враховує, що у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 09.07.2020 у справі №15/55/2011/5003, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, від 26.02.2020 у справі №11/Б-921/1448/2013 судом викладено правовий висновок про те, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Відповідна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №3/67-Б та від 26.02.2019 у справі №12/23-Б.

Ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог, господарський суд вправі застосувати такий принцип пропорційності до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури витрат на оплату праці арбітражного керуючого.

Крім того, судова колегія зазначає, що отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (статті 22 Конституції України).

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957, ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Аналогічна позиція Великої Палати Верховного Суду щодо сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат, пов`язаних з виконанням повноважень у справі, висловлена у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011, в якій Суд зауважив, що діяльність ліквідатора банкрута спрямована на досягнення остаточної мети ліквідаційної процедури - найповнішого задоволення вимог кредиторів шляхом пошуку та реалізації активів ліквідаційної маси. Поза межами ліквідаційної процедури кредитори боржника не можуть задовольнити свої вимоги в інший спосіб, окрім як через реалізацію майна боржника в ліквідаційній процедурі (частина чотирнадцята статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Тому основними отримувачами послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є саме кредитори неплатоспроможного боржника.

Кредитори боржника на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство можуть відмовитися від своїх вимог до боржника, заявлених у порядку статті 45 КУзПБ, припинивши свою участь у процедурі банкрутства як учасники провадження (сторони у справі).

Беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі. За ухвалою суду на нього можуть покладатися певні судові витрати: оплата послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого.

Разом з тим, як вбачається з приписів статей 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.

Отже, якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не може бути позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на оплату його грошової винагороди за період виконання повноважень та відшкодування його витрат у справі.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718/2011.

Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Наведена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16.

Відповідна практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.

Перевіривши розрахунок основної грошової винагороди ліквідатора боржника арбітражного керуючого Гордієнка Ю.Ю. розмір якої складає 60173,37грн., судова колегія вважає його вірним і таким, що відповідає приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Головне управління ДПС у Полтавській області посилається на те, що ініціюючий кредитор є бюджетною організацією, кошторисом витрат якої не передбачено видатків на фінансування витрат по виплаті грошової винагороди розпоряднику майна, відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання обов`язків ліквідатора.

Крім того, апелянт вказує, що перелік джерел оплати грошової винагороди арбітражного керуючого є вичерпним та законодавством не передбачено обов`язку кредитора відшкодовувати за власний рахунок грошову винагороду ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд.

В контексті спірних правовідносин судова колегія враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718-2011, за відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника юридичної особи є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів ст. 43 Конституції України та ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи відсутність у боржника будь-якого майна, за рахунок реалізації якого можливе погашення грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання ним повноважень ліквідатора, не створення кредиторами банкрута відповідного грошового фонду, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для відшкодуванню за рахунок коштів кредиторів з урахуванням принципу пропорційності визнаних вимог несплаченої суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 60173,37грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За наведених обставин, враховуючи межі перегляду рішення місцевого господарського суду, визначені частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13 не підлягає задоволенню, ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13, з урахування меж її перегляду, слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1259/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 23.12.2024

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий