ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р. Справа№ 917/28/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Брящей Р. І.

від прокуратури: Вівдиченко О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ"

на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2024 (повне судове рішення складено 07.08.2024)

у справі № 917/28/24 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Виконуючого обов`язки керівника Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Трейд Енерджі"

про визнання недійсними додаткових угод та повернення безпідставно сплачених коштів

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2023 року виконуючий обов`язки керівника Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Скороходівської селищної ради звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Трейд Енерджі" про визнання недійсними додаткових угод № 6 від 20.09.2021, № 7 від 23.09.2021, № 8 від 24.09.2021, № 9 від 26.11.2021, № 10 від 21.12.2021 до договору постачання електричної енергії № 73 від 30.04.2021 та стягнення 246 875,26 грн безпідставно сплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення додаткових угод ціна електроенергії стала значно вищою за тендерну пропозицію, що суперечить нормам Закону України "Про публічні закупівлі", та відповідно, є підставою для визнання таких угод недійсними на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 917/28/24 позов задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди № 6 від 20.09.2021, № 7 від 23.09.2021, № 8 від 24.09.2021, № 9 від 26.11.2021, № 10 від 21.12.2021 до договору постачання електричної енергії № 73 від 30.04.2021. Стягнуто з ТОВ "Євро Трейд Енерджі" на користь виконавчого комітету Скороходівської селищної ради 246 875,26 грн грошових коштів. Стягнуто з ТОВ "Євро Трейд Енерджі" на користь Полтавської обласної прокуратури 17 123,13 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано наявністю підстав для визнання недійсними додаткових угод як таких, що укладені в порушення вимог частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", частини другої статті 632 Цивільного кодексу України (внаслідок їх укладення відбулось збільшення ціни товару більше ніж на 10 %), відповідно, наявністю підстав вважати, що кошти в розмірі 246 875, 26 грн, які сплачені за цими додатковими угодами, підлягають стягненню на користь виконавчого комітету Скороходівської селищної ради.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів, позиції інших учасників справи.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 917/28/24, ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтовується таким:

сторони договору про закупівлю електричної енергії могли збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж 10 % за один раз такого збільшення (без застосування строків 90 днів), тобто ціна могла збільшуватися не більше 10% відсотків кожною додатковою угодою;

норма статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не встановлює, що збільшення ціни не більше ніж 10 % можливе лише за весь час дії договору та від ціни, яка була визначена при укладенні договору;

відповідно до роз`яснень Мінекономрозвитку України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін;

Мінекономіки у своєму листі від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 зазначило, що зокрема пункт 2 частини 5 статті 41 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Зі змісту листа встановлено, що під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків. У разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару. Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості;

здійснюючи свою господарську діяльність відповідач розумів, керувався та мав обґрунтовані підстави застосовувати норму пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" таким чином, що сторони договору про закупівлю електричної енергії можуть збільшувати ціну за одиницю товару необмежену кількість разів у будь-який час за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10% за кожний раз такого збільшення пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

тлумачення норми пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що загальне збільшення ціни у договорах про закупівлю електричної енергії (і це з урахуванням того, що ціна електричної енергії є непрогнозованою) не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі про закупівлю електричної енергії, фактично спрямоване на знищення господарської діяльності постачальників електричної енергії та призведе до закупівлі електричної енергії замовниками у постачальника "останньої надії" за цінами в декілька разів вищими (що у свою чергу призведе до збитків державі);

норма пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням роз`яснень уповноважених органів, щодо можливості зміни ціни електричної енергії не більше 10% за кожний раз такого збільшення, а не в загальному від ціни договору, надавала змогу відповідачу стверджувати про можливість її застосування під час здійснення господарської діяльності;

під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у разі коливання ціни такого товару на ринку; якщо така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю). При цьому, укладаючи спірні угоди №6-10, сторони кожного разу дотримувались дозволеної пропорційності та не перевищували встановлений одноразовий ліміт в 10 %, тобто діяли відповідно до норм п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі";

суд першої інстанції не досліджував та не надав ніякої оцінки довідці ДП "Держзовнішінформ", інформації з веб-сайту ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua), а також експертному висновку №Ц-162 від 22.02.2024;

суд першої інстанції допустив неправильне застосуванням судом норм матеріального права щодо правової підстави стягнення заявленої суми коштів, пославшись на ст. 670 ЦК України, тоді як підлягає застосуванню норми частини 1 статті 216 ЦК України та частини 2 статті 208 ГК України, які визначають двосторонню реституцію;

чинне законодавство, зокрема стаття 216 ЦК України, не передбачає односторонньої реституції;

суд першої інстанції при ухвалені рішення не врахував висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19, щодо застосування норм статей 203, 215, 216 ЦК України (в контексті того, що під час розгляду позову про визнання правочину недійсним відповідачами мають бути всі учасники (сторони) цього правочину);

у цій справі позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод пред`явлено не до всіх сторін оскаржуваних правочинів (а саме виконавчий комітет Скороходівської селищної ради не є відповідачем), що є підставою для відмови в задоволенні позову про визнання оспорюваних угод недійсними та відповідно про стягнення коштів;

крім того, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків по відсутність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки прокурор не дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", при направленні вказаного позову до господарського суду.

Диканською окружною прокуратурою подано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на безпідставність тверджень відповідача щодо законності укладення додаткових угод та щодо неправильного визначення прокурором органу, державні інтереси якого порушено в особі виконавчого комітету Скороходівської селищної ради.

ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" подано відповідь (заперечення) на відзив на апеляційну скаргу та додаткові письмові пояснення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 (колегія суддів у складі: Ходаківської І. П. - головуючої, Владимиренко С. В., Демидової А. М.) за клопотанням ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" поновлено строк на апеляційне оскарження на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2024, відкрито апеляційне провадження у справі № 917/28/24 та призначено апеляційну скаргу ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" до розгляду у судовому засіданні на 13.11.2024; зупинено дію оскарженого рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 розгляд апеляційної скарги відкладено до 11.12.2024 та продовжено строк її розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 розгляд апеляційної скарги відкладено до 18.12.2024.

Присутній у судовому засіданні 18.12.2024 представник ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Присутня у судовому засіданні 18.12.2024 представниця прокуратури заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Виконавчий комітет Скороходівської селищної ради явку свого представника у судове засідання 18.12.2024 не забезпечив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

08.02.2021 виконавчим комітетом Скороходівської селищної ради на інформаційній системі "ПРОЗЗОРО" за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-02-08-006305-a було оприлюднено повідомлення про проведення відкритих торгів (номер оголошення UA-2021-02-08-006305-a).

Предметом відкритих торгів була електрична енергія, обсягом 883652 кіловат-година та ціною 3 207 657,00 грн. При цьому, як вказано у вищевказаному оголошенні, джерело фінансування закупівлі - кошти місцевого бюджету.

За результатами проведення відкритих торгів 19.04.2021 їх переможцем стало ТОВ "Євро Трейд Енерджі".

30.04.2021 між виконавчим комітетом Скороходівської селищної ради (Споживач) та ТОВ "Євро Трейд Енерджі" (Постачальник) укладений договір № 73 про постачання електричної енергії споживачу, за умовами якого постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору обсяг електричної енергії на 2021 рік становить 883 652 кВт*год.

Згідно з п. 3.3 договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Як погоджено сторонами в п. 5.1 договору, вартість останнього становить 3 101 618,52 грн (три мільйони сто одна тисяча шістсот вісімнадцять гривень п`ятдесят дві копійки) з ПДВ. Вартість цього Договору та ціна за одиницю Товару можуть змінюватись у випадках, передбачених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до п. 5.3 договору умови цього договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю) переможця процедури закупівлі. Зміна ціни за одиницю електричної енергії може відбуватися відповідно до умов ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (крім випадків, визначених у підпунктах цього пункту).

Згідно з п. 5.3.7.1 сторонами визначено можливості, за яких можлива або неможлива зміна ціни договору.

Як погоджено в п. 13.1 договору, останній набуває чинності з дати його підписання, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.05.2021 відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

Пунктом 1 додатку № 2 до вказаного договору сторонами погоджено, що ціна електричної енергії становить 3,51 грн/кВт*год з ПДВ.

У подальшому між сторонами вказаного договору укладено 11 додаткових угод до договору № 73 від 30.04.2024, а саме:

- додатковою угодою № 1 від 30.04.2021 сторонами зменшено загальну суму договору до 1 228 500,00 грн та обсяги електричної енергії до 350 000 кВт;

- додатковими угодами №№ 2-4 від 30.04.2021, від 13.05.2021, від 03.06.2021 сторони внесли зміни до об`єктів, на які згідно з договором постачається електрична енергія;

- додатковою угодою № 5 від 20.09.2021 сторонами погоджено внести зміни до абз. 3, 9-11 пункту 5.3.7.1 договору та погоджено наступне:

"Ціна за 1 кВт/год. електричної енергії може бути змінена будь-якого числа місяця, що буде відображено в додатковій угоді до Договору за згодою Сторін".

"Зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні Об`єднаної енергетичної системи України (далі - ОЕС України), а саме документи про факт та динаміку зміни ціни товару на ринку електричної енергії станом на дату коливання порівняно з датою подання цінової пропозиції аукціону) (дати, вказаної в останній Додатковій угоді до Договору про зміну ціни одиниці товару) через коливання ціни на електричну енергію на ринку.

Документальним підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку або визначеному сегменті ринку може бути довідка, видана відповідною уповноваженою організацією, зокрема, але не виключно, ДП "Держзовнішінформ", Торгово-промисловою палатою тощо.

Висновки щодо коливання ціни на ринку мають бути зроблені на підставі оприлюднених в розділі "Аналітичні матеріали" веб-сайту ДП "Оператор ринку" даних щодо загального показника середньозваженої ціни електричної енергії на РДН та ВДР, що склалася на ринку електричної енергії в торговій зоні ОЕС України за відповідну дату, у порівнянні з середньозваженою ціною електричної енергії на РДН та ВДР на подання цінової пропозиції (аукціону) або дату, зазначену в останній Додатковій угоді до Договору про зміну ціни одиниці товару".

Того ж дня (20.09.2021) сторонами укладено додаткову угоду № 6, згідно з якою збільшено ціну на електричну енергію до 3,86 грн за кВт та встановлено плановий обсяг електричної енергії на 2021 рік - 324629, кВт.

Додатковою угодою № 7 від 23.09.2021 збільшено ціну на електричну енергію до 4,245 грн за кВт та встановлено плановий обсяг електричної енергії на 2021 рік - 301554, кВт.

Додатковою угодою № 8 від 24.09.2021 збільшено ціну на електричну енергію до 4,61 грн за кВт та встановлено плановий обсяг електричної енергії на 2021 рік - 283236, кВт.

Додатковою угодою № 9 від 26.11.2021 збільшено ціну на електричну енергію до 4,92 грн за кВт та встановлено плановий обсяг електричної енергії на 2021 рік - 276122,803 кВт.

Додатковою угодою № 10 від 21.12.2021 збільшено ціну на електричну енергію до 5,41 грн за кВт та встановлено плановий обсяг електричної енергії на 2021 рік - 271000,464 кВт.

Додатковою угодою № 11 від 21.12.2021 змінено обсяг електричної енергії на 2021 на 271983,2906 кВт.

Як встановлено місцевим судом, відповідачем у період з травня по грудень 2021 року поставлено, а позивачем прийнято електричну енергію на загальну суму 1 217 708,17 грн, що підтверджується виставленими рахунками та підписаними актами.

Вказана електрична енергія оплачена позивачем у повному обсязі (1 217 708,17 грн), що підтверджується долученими до позовної заяви платіжними дорученнями.

Судом першої інстанції також встановлено, що 09.11.2022 Північно-східним офісом Держаудитслужби видано довідку (висновок), згідно з якою позивачем у даній справі у зв`язку зі зміною ціни договору переплачено грошові кошти в розмірі 246 875,26 грн, оскільки ціна за товар збільшена з 3,51 грн з кВт до 5,41 грн за кВт.

У зв`язку з тим, що внаслідок укладення спірних додаткових угод № 6-10 в порушення вимог частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" відбулось збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10 %, виконуючий обов`язки керівника Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Скороходівської селищної ради звернувся до суду з позовом до ТОВ "Євро Трейд Енерджі" про визнання недійсними цих додаткових угод та стягнення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 246 875,26 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

Об`єктом судового захисту відповідно до статті 15 ЦК України є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Саме така особа, яка спричинила ці наслідки для позивача щодо його права є стороною у спірному правовідношенні.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 14 ГПК України).

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина перша статті 45 ГПК України).

Частиною першою статті 47 ГПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача як сторони у справі, а також зміст позовних вимог (пункти 2, 4 частини третьої статті 162 ГПК України).

Отже, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18, пункт 41).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункт 70), від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 66), від 07.07.2020 у справі №712/8916/17 (пункт 27), від 09.02.2021 у справі №635/4741/17 (пункт 33.2).

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в цій справі є, зокрема, вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод № 6 від 20.09.2021, № 7 від 23.09.2021, № 8 від 24.09.2021, № 9 від 26.11.2021, № 10 від 21.12.2021 до договору постачання електричної енергії № 73 від 30.04.2021, укладених між виконавчим комітетом Скороходівської селищної ради (споживач) та ТОВ "Євро Трейд Енерджі" (постачальник), на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Статтею 203 ЦК передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Зокрема, у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №670/23/18, від 10.09.2021 у справі №909/207/20).

Згідно з висновками, викладеними у постанові від 02.09.2022 у справі №125/2157/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є, зокрема, пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою до іншої сторони чи сторін правочину.

З`ясовуючи належність суб`єктного складу учасників справи, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявляючи у цій справі вимоги про визнання недійсними додаткових угод № 6 від 20.09.2021, № 7 від 23.09.2021, № 8 від 24.09.2021, № 9 від 26.11.2021, № 10 від 21.12.2021 до договору постачання електричної енергії № 73 від 30.04.2021, укладених між виконавчим комітетом Скороходівської селищної ради (споживач) та ТОВ "Євро Трейд Енерджі" (постачальник), прокурор визначив відповідачем лише ТОВ "Євро Трейд Енерджі", а виконавчий комітет Скороходівської селищної ради зазначив позивачем в особі якого він звернувся з цим позовом до суду.

Проте, визначений прокурором статус виконавчого комітету Скороходівської селищної ради (сторони оспорюваних додаткових угод) як позивача не є належним, так як останній в силу наведеного, зокрема, позиції Великої Палати Верховного Суду, як сторона оспорюваних додаткових угод повинен мати процесуальний статус відповідача, який визначається не тільки належністю його до сторін цих правочинів, але й можливими допущеними ним порушеннями при їх укладенні.

Оскільки правовідносини у цій справі щодо визнання недійними додаткових угод безпосередньо стосуються прав та обов`язків осіб, які є сторонами цих правочинів, зокрема виконавчого комітету Скороходівської селищної ради, такий спір не може бути розглянутий щодо позивача, як сторони оспорюваних правочинів, яка в такій ситуації мала бути співвідповідачем.

Відповідно до частини другої статті 48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Як зазналось, звертаючись з цим позовом до суду, прокурор не визначив виконавчий комітет Скороходівської селищної ради як співвідповідача у цій справі і в подальшому не заявляв клопотань про залучення його до участі у справі як співвідповідача.

Якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19, постанові Верховного Суду від 10.09.2021 №909/207/20).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 48 ГПК. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц, провадження №14-511цс18).

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 (провадження №61-9953ск20), від 20.01.2021 у справі №203/2/19 (провадження №61-6983ск20)).

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, вони не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2022 у справі №754/16978/21 (провадження № 61-10309ск22).

З огляду на наведене та враховуючи, що звертаючись з цим позовом до суду та користуючись свої процесуальними правами, прокурор не визначив виконавчий комітет Скороходівської селищної ради (сторону оспорюваних додаткових угод) як співвідповідача та в подальшому не завиляв клопотання про його залучення до участі у справі як співвідповідача, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні позову про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів потрібно відмовити, так як незалучення усіх належних відповідачів виключає можливість вирішення судом цього спору по суті заявлених вимог, що, в свою чергу, свідчить про обґрунтованість та правомірність доводів скаржника в цій частині.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 236 ГПК України).

Суд першої інстанції при розгляді цієї справи в порушення частини четвертої статті 236 ГПК України не врахував зазначені вище висновки Верховного Суду та не перевірив належність суб`єктного складу учасників спірних правовідносин.

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів, користуючись повноваженнями, наданими процесуальним законом, вважає за необхідне скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі № 917/28/24 і відповідно ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та виключає необхідність Верховного Суду надавати оцінку іншим аргументам скаржника, які стосуються передусім з`ясування обставин обґрунтованості/необґрунтованості позову про визнання правочину недійсним, оскільки дослідженню вказаних обставин має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

Колегія суддів враховує також висновки, викладені в постанові від 30.10.2024 у справі № 910/9383/23.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав надавати правову оцінку іншим доводам скаржника, зокрема, щодо правильності застосування статей 203, 215, 216, 670 ЦК України, норм статті 44 Закону України "Про публічні закупівлі", так як обрання позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та не вимагає з`ясування інших обставин по суті спору.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ЕНЕРДЖІ" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2024 у справі №917/28/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Полтавської обласної прокуратури (36000, Полтавська обл., місто Полтава, ВУЛИЦЯ 1100-РІЧЧЯ ПОЛТАВИ, будинок 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Трейд Енерджі" (02121, м. Київ, Харківське шосе, буд. 301-203, корпус 2-А, нежитлове приміщення № 4, ) 20 547 (двадцять тисяч п`ятсот сорок сім) грн 75 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 20.12.2024.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова