ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. Справа№ 911/1353/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Хрипуна О.О.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Цікрі А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.11.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 (повний текст рішення підписано 11.10.2023)

у справі №911/1353/23 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365»

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод»

про стягнення 2 076 659,61 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу №22/11 від 15.05.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ 365" (далі ТОВ "ЕНЕРДЖІ 365") через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" (далі - ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод"), в якому в редакції заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу №22/11 від 15.05.2019 за період травень - вересень 2022 року у розмірі 2 076 659,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов вказаного договору в частині оплати за спожиту електричну енергію.

Відповідач у відзиві на позов (вих. №ВШ-1 від 31.05.2023) проти позову заперечує, вважає, що він заявлений передчасно, що у зв`язку з окупацією з 01.03.2022 території міста Херсон ведення господарської діяльності було неможливим, підприємство не працювало, наказом директора заводу №5 від 01.04.2022 призупинено дію трудових договорів з працівниками, на території заводу базувались ворожі війська, вся офісна техніка та документація ними була знищена, доступу до робочих місць не було, робота Укрпошти та Нової пошти на окупованій території не проводилась, були постійними проблеми з інтернет та мобільним зв`язком, а тому рахунки на оплату за електроенергію, про направлення яких зазначає позивач, не могли бути отримані відповідачем.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2023 по справі №911/1353/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що в період, за який заявлена до стягнення заборгованість, ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" не здійснював господарську діяльність, на окупованій території (в тому числі ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод") розміщувались військові Російської Федерації, а тому докази споживання поставленої на цю територію електроенергії саме ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод", а не окупаційними військами, відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач 23.10.2023 (документ сформований в системі «Електронний суд») звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:

- враховуючи специфіку постачання електричної енергії Споживачу, Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" необхідно розглядати в комплексі із низкою законів, а саме: Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про ринок електричної енергії", Указів Президента України від 24 лютого 2022 року N 64 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14 березня 2022 року N 133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Крім цього, необхідно враховувати Наказ Міністерства енергетики України від 13.04.2022 року № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану.

П.п.1 п. 8 вищезазначеного наказу передбачено, що об`єкти, які перебувають на території (області, району, об`єднаної територіальної громади), на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих територіях України мають бути відключені оператором системи за зверненням споживача та/або відповідної військової адміністрації на адміністративній території розташування об`єкта споживача у разі ризиків використання такого об`єкта державою-агресором.

Пункт даної постанови кореспондується з нормою частини третьої статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Аналогічне положення відтворено у частині четвертій статті 319 ЦК України. Пунктом 11.5.2. глави 11.5.Кодексу систем розподілу передбачено можливість відключення постачання електричної енергії за заявою користувача. Таке припинення (тимчасове або остаточне) може бути спричинене у зв`язку із припиненням експлуатації електроустановки користувачем, продажем/передачею прав власності/користування на об`єкт користувача, або іншими тимчасовими причинами припинення електропостачання (виконання будівельних, аварійновідновлювальних робіт тощо). Тобто, на Споживачеві лежить обов`язок відключити об`єкт від споживання.

Обмеження, встановлені ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" стосуються постачальників та Оператора систем розподілу або Оператора систем передачі, але в жодному разі не стосуються Споживача.

Споживачем жодних дій, пов`язаних з повідомленням Постачальника ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» або ОСР АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» про необхідність відключення, не вчинялось.

Після деокупації м. Херсон були отримані фактичні показники за даними засобів обліку та проведене коригування відповідно до фактичних показників.

Відповідно до листа АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» (ОСР- оператор систем розподілу)

від 18.07.2023 року вих. № 01-001962 були отримані фактичні показники спожитої електричної енергії, відповідно до вузлів обліку електричної енергії та проведено коригування обсягів, про що 16.08.2023 року відповідачу були направлені акти реалізації, з розбивкою помісячно.

На підставі даних АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» становить 2 076 659,61 грн.

- акти реалізації та акти коригування направлялись відповідачу на електронну адресу та засобами поштового зв`язку, що підтверджується роздруківками з електронної пошти та поштовими квитанціями. Акти коригування, з урахуванням відповіді АТ «Херсонобленерго» щодо фактичних обсягів споживання за спірний період були направлені за адресою в м. Біла Церква вул. Гайок, будинок 4А. Відповідач підписані акти зі свого боку на адресу позивача не повернув;

- дані про обсяги споживання відповідачем електричної енергії отримані ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» від АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» за період травень 2022 року - вересень 2022 року відповідають фактичним показникам, а ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" не вчинив жодних дій в цей період, для припинення електропостачання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1353/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/1353/23.

02.11.2023 матеріали справи №911/1353/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2023 справу №911/1353/23 у зв`язку перебуванням судді Тищенко А.І., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Скрипка І.М., суддів Іоннікова І.А.,Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 у справі №911/1353/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 у справі №911/1353/23, справу призначено до розгляду.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції її розгляд відкладався, у справі оголошувалась перерва з об`єктивних причин.

21.10.2024 судове засідання у справі №911/1353/23 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці.

Розпорядженням Керівника апарату від 24.10.2024 №09.1-08/3987/24 у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відрядженні з 23.10.2024 по 26.10.2024 та виходом у тривалу відпустку з 27.10.2024, справу №911/1353/23 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 справу №911/1353/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Хрипуна О.О., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 у справі №911/1353/23, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 у справі №911/1353/23 на 25.11.2024.

Під час апеляційного перегляду до матеріалів справи представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу та доповнення до нього, відповідно до яких просить оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів позивача.

Одночасно в доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу представником відповідача подано копію листа АТ «Херсонобленерго» вих. №20-004761-12 від 23.04.2024, який просить врахувати на підтвердження його позиції у справі та долучити до матеріалів справи, враховуючи його отримання в квітні 2024, та неможливість подачі до суду першої інстанції.

Представник позивача заперечував проти долучення до справи вказаного листа.

Відповідно до ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 статті 269 ГПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегією суддів подану відповідачем копію листа АТ «Херсонобленерго» вих. №20-004761-12 від 23.04.2024, долучено до матеріалів справи, зважаючи на обґрунтування неможливості її подання суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2024 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2024 заперечував доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та доповненні до нього, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

В судовому засіданні 25.11.2024 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно із пунктом 1.2.7 ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Спір між сторонами виник у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №22/11 про постачання електричної енергії споживачу від 15.05.2019 за період травень - вересень 2022 року.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно положень частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Договір постачання електричної енергії споживачу, відповідно до абзацу 2 частини першої статті 275 Господарського кодексу України, є окремим видом договору енергопостачання. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною шостою статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ).

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу (пункт 1.2.7 ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи (пункт 4.2 ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно із пунктом 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

За змістом частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" на споживача, зокрема, покладений обов`язок сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

За змістом частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами першою четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

ТОВ "ЕНЕРДЖІ 365" (постачальник) та ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" (Споживач) 15.05.2019 був укладений договір № 22/11 про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір), відповідно до якого Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії.

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.

Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу підписана відповідачем 15.05.2019. Початок постачання з 01.06.2019.

Оператор систем розподілу, з яким Споживач уклав договір розподілу електричної енергії, є ПАТ "Херсонобленерго".

Додатком №1 до заяви-приєднання визначений перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку та адреси об`єктів Споживача, які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Тираспільська, 1.

Позивач стверджує, що у зв`язку із систематичним порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині розрахунків за спожиту електроенергію та наявність заборгованості ТОВ "ЕНЕРДЖІ 365" в односторонньому порядку розірвало договір з ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" та припинило постачання електричної енергії 13.10.2022, про що повідомило відповідача листом №2022/09/22/04 від 22.09.2022.

Однак докази стосовно розірвання Договору та заперечення відповідача щодо цього судом не досліджувались, оскільки ці обставини не стосуються предмету спору про стягнення заборгованості за період травень - вересень 2022 року.

Відповідно до пункту 5.5 Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата згідно пункту 5.7 Договору має бути здійснена Споживачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату або у строк, зазначений у комерційній пропозиції (Додаток № 2).

Відповідно до Комерційної пропозиції оплата електричної енергії здійснюється у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Оплата за замовлений обсяг електричної енергії за Договором має здійснюватися Споживачем самостійно за 5 днів до початку розрахункового місяця у розмірі 100% вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється в строк до 8 числа місяця наступного за розрахунковим (місяцем поставки) відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку на підставі отриманого Споживачем від Постачальника рахунку, в якому зазначаються суми до оплати за використану електричну енергію.

Відповідно до пункту 5.15 Договору Споживач здійснює кінцевий розрахунок з Постачальником за фактичний обсяг електричної енергії протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі сканованої копії акту приймання-передачі електричної енергії, який Постачальник направляє споживачу на його електронну адресу, зазначену у Заяві-приєднанні, протягом 10 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник одночасно направляє Споживачу оригінал акту приймання-передачі електричної енергії у двох примірниках.

У разі якщо Споживачем не направлено на адресу Постачальника один примірник акту з підписом та печаткою (за наявності), або заперечення до такого акту, то вважається, що цей акт погоджений та підписаний сторонами.

Згідно наданих позивачем до матеріалів справи актів прийому-передачі електроенергії з урахуванням повідомлення АТ "Херсонобленерго" від 18.07.2023 про обсяги споживання ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" відповідно до точок обліку за період травень - вересень 2022 була поставлена електроенергія: акти прийому-передачі електроенергії за травень 2022 року №2555 від 01.07.2023 - на суму 307 555,80грн, за червень 2022 року №2556 від 02.07.2023 - на суму 298 891,69грн, за липень 2022 року №2557 від 03.07.2023 - на суму 341 171,60грн, за серпень 2022 року №2558 від 04.07.2023 - на 376 893,24грн, за вересень 2022 року №2559 від 05.07.2023 на суму 426 917,00грн, за жовтень 2022 року №2560 від 06.07.2023 на суму 253 404,83грн.

Зазначені акти містять підпис і печатку лише позивача, 16.08.2023 направлені на адресу відповідача Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4А.

Надані до цього до матеріалів справи акти прийому-передачі електроенергії та акти коригування за квітень - вересень 2022 про поставку електроенергії ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" по договору №01-06/2019 від 01.06.2019 ( у заяві про збільшення позовних вимог від 16.08.2023 позивач повідомив, що цей номер договору вказаний помилково) також містять підпис і печатку лише позивача, згідно описів вкладення у цінні листи АТ "Укрпошта" від 24.04.2023 були направлені відповідачу на адреси: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4А, та м. Херсон, вул. Тираспільська, 1.

До матеріалів справи позивачем надані скріншоти з його електронної пошти про направлення на електронну адресу Споживача, зазначену в комерційній пропозиції, 16.05.2022 акту реалізації №1445 від 30.04.2022 та рахунку №3094 від 16.05.2022, 10.06.2022 акту реалізації №1826 від 31.05.2022 та рахунків 33700 ВІД 09.06.2022 і №3713 від 10.06.2022, 09.09.2022 акту №2967 від 31.08.2022 та рахунку №5613 від 09.09.2022, 11.10.2022 акту №3337 від 30.09.2022 та рахунку №6220 від 11.10.2022.

В наданих ТОВ "ЕНЕРДЖІ 365" до матеріалів справи актах звіряння взаємних розрахунків (підписані лише позивачем) за період січень 2022 - лютий 2023 року позивачем вказана сума поставки електроенергії 11 638 667,30грн та здійснені відповідачем оплати по договору 27.01.2022, 22.02.2022, 28.03.2022, 11.08.2022, 01.04.2023, 02.04.2023, 04.04.2023, 05.04.2023, 01.07.2023, 02.07.2023, 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023 на загальну суму 8 834 383,09грн (в тому числі початкове сальдо 727624,60грн.

Докази оплати заявленої до стягнення суми 2 076 659,61грн відсутні.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем в апеляційній скарзі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що в період, за який заявлена до стягнення заборгованість, ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" не здійснював господарську діяльність, на окупованій території (в тому числі ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод") розміщувались військові Російської Федерації, а тому докази споживання поставленої на цю територію електроенергії саме ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод", а не окупаційними військами, відсутні.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, колегією суддів встановлено наступне.

Позивач вважає, що враховуючи специфіку постачання електричної енергії Споживачу, суд мав розглядати Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" в комплексі із низкою законів, а саме: Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про ринок електричної енергії", Указів Президента України від 24 лютого 2022 року N 64 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14 березня 2022 року N 133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Необхідно враховувати Наказ Міністерства енергетики України від 13.04.2022 року № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», п.п.1 п. 8 якого передбачено, що об`єкти, які перебувають на території (області, району, об`єднаної територіальної громади), на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих територіях України мають бути відключені оператором системи за зверненням споживача та/або відповідної військової адміністрації на адміністративній території розташування об`єкта споживача у разі ризиків використання такого об`єкта державою-агресором.

Обов`язок відключити об`єкт від споживання лежить на Споживачеві. Обмеження, встановлені ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" стосуються постачальників та Оператора систем розподілу або Оператора систем передачі, але в жодному разі не стосуються Споживача.

Споживачем жодних дій, пов`язаних з повідомленням Постачальника ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» або ОСР АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» про необхідність відключення, не вчинялось.

Акти реалізації та акти коригування направлялись відповідачу на електронну адресу та засобами поштового зв`язку, що підтверджується роздруківками з електронної пошти та поштовими квитанціями. Акти коригування, з урахуванням відповіді АТ «Херсонобленерго» щодо фактичних обсягів споживання за спірний період були направлені за адресою в м. Біла Церква вул. Гайок, будинок 4А.

Відповідач підписані акти зі свого боку на адресу позивача не повернув.

Враховуючи той факт, що дані про обсяги споживання відповідачем електричної енергії отримані ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» від АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» за період травень 2022 року - вересень 2022 року відповідають фактичним показникам, а ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" не вчинив жодних дій в цей період, для припинення електропостачання, ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» вважає свої вимоги обґрунтованими.

Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач поряд з іншим звертав увагу суду на відсутність права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості всупереч положенням п. 13.3. договору про постачання електричної енергії споживачу в редакції від 01.07.2021 року.

Позивач зазначає, що здійснював постачання електричної енергії Споживачу, починаючи з червня 2019 року по вересень 2022 р включно, однак починаючи з квітня 2022 Споживач почав систематично порушувати оплату за спожиту електричну енергію.

Відповідач ставив під сумнів обсяги споживання електричної енергії, оскільки звертаючись до Господарського суду Київської області з позовом, Позивач в підтвердження обсягів споживання електричної енергії Відповідачем надав суду Акти - коригування до актів прийому-передачі послуги з розподілу електричної енергії згідно з договором від 08.09.2021 № 1111149, укладеного між АТ «Херсонобленерго» та ТОВ «ЕНЕРДЖІ 65».

Саме від вказаних показників Позивач здійснював обрахунок суми позову. Проте з заявою про збільшення позовних вимог Позивач надав інші відомості про обсяги споживання електричної енергії Відповідачем, посилаючись на відомості, надані АТ «Херсонобленерго».

У зв`язку з чим, прослідковується чітка невідповідність інформаційних даних, які постійно коригуються АТ «Херсонобленерго», як оператором систем розподілу, що може свідчити про відсутність чітко встановлених відомостей про обсяги споживання електричної енергії Відповідачем за періоди, вказані в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

В запереченнях на заяву про збільшення позовних вимог, відповідач звертав увагу суду на ту обставину, що станом на дату слухання справи в суді першої інстанції у відповідача відсутні відомості про точні показники щодо обсягів споживання електроенергії. Всі звернення та запити, направлені на адресу АТ «Херсонобленерго» з проханням провести звірку залишились без відповіді. Про це відповідач повідомляв, в тому числі і Позивача по справі.

Проте станом на сьогодні відповідач має в наявності офіційний лист від оператора систем розподілу - АТ «Херсонобленерго» за вих. № 20-004761-12 від 23.04.2024 року, який отримано Відповідачем 10 травня 2024 року та який з об`єктивних причин Відповідач не міг раніше надати для залучення в матеріали справи.

Так, у вказаному листі АТ «Херсонобленерго» зазначило: «У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022р № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан.

27.06.2022р, представниками так званої «Херсонської військово-цивільної адміністрації», за підтримки представників ФСБ РФ було захоплено у м. Херсон об`єкти, що належать АТ «Херсонобленерго», у тому числі й електричні мережі та адмінбудівлі (цілісний майновий комплекс Товариства). Про відповідні факти повідомлено правоохоронні органи держави, у зв`язку із чим відкриті кримінальні впровадження №0000221 від 28.06.2022 року та №0001995 від 29.06.2022року (правова кваліфікація за ч. 1 ст. 438 КК України).

З відповідного часу, окупантами та колаборантами вчинялися дії щодо взяття під контроль усіх сфер діяльності підприємства. Товариство втратило доступ до первинної документації та баз даних, в тому числі договорів, актів прийому-передачі послуги з розподілу електричної енергії тощо, що знаходилась в офісному приміщенні за адресою м. Херсон, вул. Пестеля, 5.

Про надзвичайні та невідворотні обставини оператор системи АТ «Херсонобленерго»

повідомив та направив лист до НКРЕКП за №01-028361 від 22.07.2022р., Міністерство енергетики України за №01-028109 від 28.06.2022р., НЕК Укренерго за № б/н від 15.07.2022р.

В зв`язку з частковою деокупацією території Херсонської області та м.Херсон, за появи можливості доступу до приміщення головної адміністративної будівлі АТ «Херсонобленерго», була проведена інвентаризація первинних документів, та виявлено відсутність більшості первинних документів та баз даних, що були вивезені окупантами та колаборантами в невідомому напрямку.

Внаслідок вищевказаних дій, у АТ «Херсонобленерго» на даний час відсутня можливість надавати та оформлювати належним чином документи».

Відповідач посилається на наявність справи № 916/1218/23 за позовом ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» до АТ «Херсонобленерго» про стягнення коштів, при розгляді якої було встановлено, що дані комерційного обліку, сформовані на окупованій території, є такими, що не можуть пройти валідацію, отже, не є сертіфікованими, а тому, відповідно, не можуть бути використані для розрахунків між суб`єктами ринку. Застосування величин, що враховувались позивачем при розрахунку, є такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними (враховані обсяги електричної енергії на окупованих територіях, які були і є від`єднанні від єдиної енергетичної системи України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України»

вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.».

З огляду на наведене, матеріалами справи підтверджується, що

на дату слухання справи в суді у відповідача немає відомостей про точні показники щодо обсягів споживання електроенергії;

окремі об`єкти АТ «Херсонобленерго» тривалий час були захоплені окупантами (тобто об`єкти були поза контролем ОСР);

на території відповідача тривалий час базувались окупаційні війська, які споживали комунальні послуги (в т.ч. електроенергію).

За визначенням статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Поряд з цим судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" 02.03.2023 внесено зміни до реєстру щодо юридичної адреси, відповідно до яких місцезнаходження юридичної особи ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" є Україна, 09104, Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4А. До цього місцезнаходження ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" було Херсонська область, м. Херсон, вул. Тираспільська, буд.1.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Херсонська міська територіальна громада з 01.03.2022 по 11.11.2022 перебувала в тимчасовій окупації (пункт 11 розділу ІІ Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Згідно частини першої зазначеної статті положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 3 для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до статті 13-1 цього Закону положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Наказом № 3 від 01.04.2022 по ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у зв`язку з веденням військових дій та повною окупацією міста військовими Російської Федерації, повним зупиненням роботи підприємства згідно наказу № 05 від 01.04.2022 призупинено з 01.04.2022 дію трудових договорів (строкових і безстрокових), укладених ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" та працівниками підприємства до відновлення можливості роботи або закінчення воєнного стану; залишено попередній робочий графік для працівників, які здійснюють контроль та обслуговування ГПП Комбайнової (згідно з Додатком № 2 4 працівники).

Таким чином, в період, за який заявлена до стягнення заборгованість, ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" не здійснював господарську діяльність, на окупованій території (в тому числі ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод") розміщувались військові Російської Федерації, а тому докази споживання поставленої на цю територію електроенергії саме ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод", а не окупаційними військами, відсутні.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції про відмову в позові, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в позові.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 у справі №911/1353/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2023 у справі №911/1353/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ 365».

4. Матеріали справи №911/1353/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 20.12.2024 після виходу судді Хрипуна О.О. з лікарняного та відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді О.О. Хрипун

А.О. Мальченко