ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2024 р. Справа № 909/68/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.,

суддів: Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Шатан Т.О.,

представники сторін:

позивача: Буджак В.М.,

відповідача: Сохан В.Є.,

третьої особи: не з`явився,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ - ІФ" про відвід суддів від 17.12.2024 (вх. суду від 17.12.2024 № 01-04/8735/24)

від розгляду апеляційних скарг Івано-Франківської міської ради від 25.07.2024 (вх.суду 01-05/2134/24 від 26.07.2024) та Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Соколи" від 22.07.2024 (вх. суду 01-05/2161/24 від 29.07.2024)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 (суддя Рочняк О.В., повний текст рішення складено та підписано 10.07.2024 року)

у справі № 909/68/24

за позовом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, м. Івано- Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ - ІФ", с. Вовчинець, Івано-Франківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив Соколи" , м. Івано-Франківськ

про: витребування з незаконного володіння земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ

На розгляд Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційні скарги Івано-Франківської міської ради від 25.07.2024 (вх.суду 01-05/2134/24 від 26.07.2024) та Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Соколи" від 22.07.2024 (вх. суду 01-05/2161/24 від 29.07.2024) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2024.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Кравчук Н.М., суддів Матущак О.І. та Скрипчук О.С. об`єднано розгляд апеляційних скарг Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Соколи" та Івано-Франківської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 у справі №909/68/24 в одне провадження; розгляд справи призначено на 03.09.2024.

Ухвалою суду від 03.09.2024 задоволено заяву судді-доповідача Кравчук Н.М. про самовідвід у справі № 909/68/24; справу передано для здійснення автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями між суддями від 04.09.2024, за розпорядженням керівника апарату від 04.09.2024 №212 справу № 909/68/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючий суддя Бонк Т.Б., судді Скрипчук О.С., Матущак О.І.

Ухвалою від 09.09.2024 справу № 909/68/24 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів: Матущака О.І. та Скрипчук О.С. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.10.2024.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями між суддями від 07.10.2024, за розпорядженням керівника апарату від 07.10.2024 №261 справу № 909/68/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючий суддя Бонк Т.Б., судді Бойко С.М. та Якімець Г.Г.

Ухвалою від 03.12.2024 розгляд справи відкладено на 17.12.2024.

17.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ - ІФ" надійшла заява про відвід суддів Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г. від розгляду справи №909/68/24.

Відповідно до ч.3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду в день судового засідання, така заява вирішується судом, що розглядає справу.

В судовому засіданні відповідач підтримав подану заяву, навів усні аргументи, позивач при вирішенні такої заяви поклався на розсуд суду.

Розглянувши заяву про відвід суддів Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г. від розгляду справи №909/68/24 суд зазначає таке.

За приписами частин другої та третьої статті 38 ГПК України судді може бути заявлено відвід учасниками справи з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заява мотивована тим, що вказані судді брали участь у розгляді справи № 909/1345/14, у якій сторонами у справі були Івано-Франківська міська рада та Гаражний кооператив Соколи.

Також заявник вказує, що зважаючи на задоволення заяви про самовідвід судді Кравчук Н.М. від розгляду справи №909/68/24 відводу підлягають і судді Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г.

Поряд з цим, за приписами частини четвертої статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 рокуу справі «Хаушильд проти Данії»).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини від 24 травня 1989 року у справі «Хаушильд проти Данії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2000 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Як вбачається з заяви про відвід, відповідач вказує виключно те, що Західним апеляційним господарським судом здійснювався розгляд справи №909/1345/14 в складі суддів членів-колегії Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г.

Як зазначено вище, приписами ч.4 ст.35 ГПК імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

В ухвалі від 15.11.2022 у справі № 923/719/17 Верховний Суд вказав, що доводи сторони щодо необхідності відводу суддів саме з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Водночас доказів на підтвердження необ`єктивності чи упередженості колегії суддів, до заяви про відвід суддів Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г., заявником не надано. Відтак, істинність тверджень заявника документально не підтверджена та недоведена належними та допустимими доказами відповідно до статей 73-80 ГПК України.

Враховуючи наведене, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які викликали б сумнів у неупередженості суддів Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г. при розгляді справи № 909/68/24.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що обставини, викладені у заяві про відвід, не свідчать про наявність будь-якої заінтересованості у вирішенні справи, необ`єктивності чи упередженості суддів Бонк Т.Б. та Якімець Г.Г, а тому в заяві про відвід слід відмовити.

Керуючись .ст. 32, 35, 38, 39, 216, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОЛІТ - ІФ" про відвід суддів від 17.12.2024 (вх. суду від 17.12.2024 № 01-04/8735/24) у справі № 909/68/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець