cправа № 904/2439/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,
розглянувши клопотання Дніпровської міської ради про відшкодування судових витрат у справі
за позовом Громадської організації "Платформа Громадський Контроль" до відповідачів: 1) Дніпровської міської ради, 2) Комунального підприємства "Дніпровський спортивно-видовищний центр" Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення від 21.09.2022 № 67/27, припинення права постійного користування на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та зобов`язання повернути земельну ділянку,
за участю представника відповідача-1 - Риженко М. С.,
1. Громадська організація "Платформа Громадський Контроль" (далі - ГО "Платформа Громадський Контроль") звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради та Комунального підприємства "Дніпровський спортивно-видовищний центр" Дніпровської міської ради (далі - КП "Дніпровський спортивно-видовищний центр") про (з урахуванням уточненої позовної заяви):
- визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення Дніпропетровської міської ради від 21.09.2022 № 67/27 "Про передачу земельної ділянки по пр. Слобожанському в районі буд. 118 (Індустріальний район) у постійне користування КП "Дніпровський спортивно-видовищний центр" для будівництва багатофункціонального спорткомплексу;
2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2023, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024, позов задоволено частково:
- визнано незаконним та скасовано пункт 2 рішення Дніпропетровської міської ради від 21.09.2022 № 67/27;
- стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ГО "Платформа Громадський Контроль" 4 026,00 грн витрат по сплаті судового збору;
- стягнуто з КП "Дніпровський спортивно-видовищний центр" на користь ГО "Платформа Громадський Контроль" 4 026,00 грн витрат по сплаті судового збору.
3. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
4. 27.11.2024 Верховний Суд ухвалив постанову, якою касаційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнив, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2023 у справі № 904/2439/23 скасував та прийняв нове рішення, яким в задоволенні позову відмовив.
Підстави для прийняття додаткової постанови
5. 02.12.2021 Дніпровська міська рада звернулася до Верховного Суду із клопотанням, в якому просить здійснити відшкодування судових витрат, понесених Дніпровською міською радою при апеляційному розгляді справи у розміні 36 078, 00 грн (у тому числі: 12 078,00 грн - судового збору та 24 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу) як стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, шляхом ухвалення додаткового рішення.
Позиція інших учасників справи
6. ГО "Платформа Громадський Контроль" подало заяву, у якій просить Суд відмовити повністю відповідачу у присудженні витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи про те, що Дніпровська міська рада не зазначала суму орієнтовного розрахунку таких витрат ані в апеляційній скарзі, ані в касаційній скарзі. ГО "Платформа Громадський Контроль" також вказує, що позивач є громадською організацією, яка не отримує прибуток, тому стягнення з позивача навіть судового збору є значним фінансовим тягарем.
Позиція Верховного Суду
7. Згідно із пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
8. Згідно зі статтею 123 цього ж Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо витрат зі сплати судового збору
9. За змістом частини першої статті 315 ГПК України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
10. Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
11. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
12. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина чотирнадцята статті 129 ГПК України).
13. Як вбачається з матеріалів справи, Дніпровська міська рада сплатила судовий збір у цій справі за подання апеляційної скарги у розмірі 12 078,00 грн платіжними інструкціями від 23.11.2023 № 2211 на суму 3 753,00 грн та від 12.02.2024 № 141 на суму 8 325,00 грн.
14. За таких обставин з позивача на користь Дніпровської міської ради необхідно стягнути витрати щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 12 078,00 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу
15. Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
16. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
17. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
18. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
19. Зокрема, частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
20. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пункті 6.52 постанови від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у відшкодуванні таких судових витрат відмовляється.
21. Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві (першій заяві по суті спору) на позову заяву (том 1, а. с. 209- 230) Дніпровська міська рада не подала суду попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які вона планує понести у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
22. Крім того, Дніпровська міська рада не подала суду попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу також й разом з апеляційною скаргою (том 3, а. с. 119- 153). В той же час, заява про відшкодування судових витрат на правничу допомогу (з визначенням попередньої (орієнтовної) суми судових витрат у розмірі 56 078,00 грн) відповідачем подана лише 23.04.2024 (том 3, а. с. 196- 203), тобто майже через 5 місяців після звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою від 30.11.2023.
23. З огляду на те, що під час розгляду справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій Дніпровська міська рада разом з першою заявою по суті спору не подала суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, у апеляційному суді, виходячи із доводів, викладених у її клопотанні про відшкодування судових витрат, та враховуючи зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду, Суд відмовляє Дніпровській міській раді у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 24 000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 129, 240, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Клопотання Дніпровської міської ради про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
3. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Є. В. Краснов
Суддя Г. М. Мачульський
Суддя Л. І. Рогач