РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2024Справа № 910/11986/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Еліт Декор» (вул. Білогородська, м. Боярка, Київська обл., 08153; ідентифікаційний код 32044761)

до Приватного підприємства «Термопласт» (вул. Червоноткацька, буд. 42, офіс 311, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 31519581)

про стягнення 339 301, 48 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Еліт Декор» (далі за текстом - ПрАТ «Еліт Декор», Позивач) з позовом до Приватного підприємства «Термопласт» (далі за текстом - ПП «Термопласт», Відповідач) про стягнення 322 560, 92 грн, сплаченої передоплати за договором № 01/03/2024 від 01.03.2024 (далі за текстом - Договір), пені - 15 008, 78 грн, 3 % річних - 1 731, 78 грн.

В обгрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним здійснено оплату за Договором, однак Відповідачем станом на дату звернення до суду з позовом поставку товару не здійснено, а кошти не повернуто, що в свою чергу стало підставою для нарахування 3 % річних та пені.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 позовну заяву ПрАТ «Еліт Декор» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

11.10.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва Позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд зазначає, що ухвала від 14.10.2024 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 15.10.2024 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 14.10.2024 о 18:09 год.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 15.10.2024 ухвала суду від 14.10.2024 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі № 910/11986/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.03.2024 між Позивачем (Покупець) та Відповідачем (Продавець) укладено Договір, пеунктом 1.1 якого передбачено, що Продавець зобов`язується на підставі отриманих заявок від Покупця постачати та передавати у власність, а Покупець приймати та оплачувати продукцію (надалі - Товар), відповідно до рахунків-фактур, видаткових накладних та товаросупроводжувальних документів, що являють собою невід`ємну частину цього Договору.

Згідно умов пункту 2.1 Договору, товар постачається на підставі заявок Покупця, в яких зазначається асортимент та кількість товару, необхідного для кожної поставки Товару. Кількість кожної партії Товару, що поставляється повинна відповідати погодженому Сторонами замовленню по кількості, зазначеній в товаросупроводжувальних документах та видаткових накладних.

Згідно з умовами пункту 2.3 Договору Постачальник зобов`язаний відвантажити товар протягом 14 календарних днів з моменту 100% оплати виставленого Рахунку-фактури.

Пунктом 5.3 Договору закріплено, що за порушення умов Договору Покупець має право нарахувати та вимагати від Продавця оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості Товару за кожен день прострочення.

Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 (пункт 8.4 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем виставлено Позивачу рахунки на оплату:

- № 644 від 19.06.2024 на суму 161 280, 46 грн з ПДВ.;

- № 738 від 23.07.2024 на суму 161 280, 46 грн з ПДВ.

Зазначені рахунки оплачені Позивачем згідно наданих до справи платіжних інструкцій № 162382 від 20.06.2024 та № 162954 від 25.07.2024, в який в призначенні платежу міститься посилання на номера рахунків.

Водночас, судом встановлено, що вказані рахунки на оплату виставлені Відповідачем в межах та на виконання договору № 19/01/2022-1 від 19.01.2022.

При цьому, матеріали справи не містять доказів внесення змін до Договору в частині його номеру та дати.

Відтак, проведені Позивачем оплати здійснено за договором, який не входить до предмету доказування по даній справі та не стосується заявлених Позивачем вимог.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача із претензією № 27/08 від 27.08.2024 про поставку товару або ж у разі неможливості - повернути сплачені кошти.

В силу зазначеного, Позивачем здійснено нарахування пені за прострочення строків поставки товару та 3 % річних за прострочення строків виконання грошового зобов`язання з повернення грошових коштів.

Суд зазначає, що матеріали справи не місять заперечень чи то доказів на спростування заявлених Позивачем вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на встановлені судом обставини, з наданих Позивачем доказів судом не вбачається за можливе встановити виконання сторонами умов Договору, зокрема, виставлення Відповідачем у відповідності до пункту 2.2 Договору рахунків, здійснення Позивач оплати останніх та виникнення у Відповідача обов`язку з поставки товару згідно пункту 2.3 Договору.

В силу зазначеного суд не вбачає підстав для встановлення порушення виконання Відповідачем зобов`язань за Договором в частині строків поставки товару, а відтак і підстав для задоволення позову.

При цьому судом враховано неможливість встановити, що здійснені Позивачем оплати згідно платіжних інструкцій № 162382 від 20.06.2024 та № 162954 від 25.07.2024 здійснено саме в межах виконання Договору.

Нарахування Позивачем пені та 3 % річних наразі здійснено судом неправомірно, оскільки не вбачається за можливе встановити обставини про які стверджує Позивач, зокрема, встановити факт прострочення виконання Відповідачем зобов`язань.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено виникнення у Відповідача обов`язку з поставки товару за Договором, а відтак і відсутні підстави для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на Позивача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Еліт Декор» - відмовити.

2. Судові витрати Приватному акціонерному товариству «Еліт Декор» не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 23.12.2024.

Суддя Антон ПУКАС