ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024м. ХарківСправа № 922/3517/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Щербаченко Алли Вікторівни, м.Куп`янськ, Харківська область
до Приватного сільськогосподарського підприємства "Виселок", Харківська область, Дворічанський р-н., с. Великий Виселок
про стягнення коштів 547 304,15 грн.
за участю представників:

позивача: Роман Лихачов (адвокат);

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Щербаченко Алла Вікторівна звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Виселок" про стягнення заборгованості в розмірі 547 304,15 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за договором поставки нафтопродуктів № 43 від 08.02.2022 року Позивачем за видатковими накладними № Фв000000028 від 08.02.2022 року та № Фв000000037 від 09.02.2022 року поставлено Відповідачу товар на загальну суму 547 304,15 грн., за який останній так і не розрахувався.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.10.2024 відкрито провадження у справі № 922/3517/24; справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.11.2024 о 10:30.

Протокольною ухвалою від 13.11.2024 відкладено підготовче засідання на 04.12.24 о 10:45.

Протокольною ухвалою від 04.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2024 о 12:00.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.12.2024, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився,про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали Господарського суду Харківської області направлялись до електронного кабінету відповідача.

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання; відповідач мав достатньо часу підготувати відзив на позовну заяву і визнається таким, що був належним чином повідомлений про розгляд справи (згідно частини 6 статті 242 ГПК України).

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає Позивач, між фізичною особою-підприємцем Щербаченко Аллою Вікторівною (надалі-постачальник, позивач) та Приватним сільськогосподарським підприємством «Виселок» (надалі-покупець, відповідач), укладено договір поставки нафтопродуктів № 43 від 08.02.2022, за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця нафтопродукти, а Покупець зобов`язався прийняти ці нафтопродукти (в подальшому поіменовані Товар) та повністю сплатити їхню ціну (вартість).

Відповідно до п. 4.5 4.6 Договору Постачальник вважається таким, що належно виконав свої зобов`язання щодо постачання Товару з моменту передачі Товару Покупцю (представнику Покупця) або транспортній організації, в залежності від умов поставки, вказаних у відповідній Заявці Покупця та/або Додатку до цього Договору. Факт передачі Товару підтверджується відповідними відмітками в товарнотранспортній накладній. Датою поставки (передачі у власність) Товару (нафтопродуктів) вважається дата вказана в видатковій накладній.

Право власності на Товар переходить до Покупця з дати поставки (передачі у власність) Товару. З моменту поставки Покупець несе всі ризики випадко.вого знищення або пошкодження Товару.

Відповідно до п. 5.3 Договору, оплата Товару здійснюється на умовах повної попередньої оплати Товару (партії Товару), якщо інше не встановлено у Додатках до цього Договору або не погоджено Постачальником іншим чином. При цьому ціна Товару фіксується та не змінюється незалежно від строків постачання Товару та зміни ціни на ринку Товару. По домовленості Сторін можлива поставка Товару з відстрочкою платежу. В такому разі Покупець зобов`язується здійснити оплату за отриманий Товар не пізніше 10-ти банківських днів з моменту отримання Товару.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, а в частині взаєморозрахунків до повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим Договором. У випадку, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів до моменту закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін письмово не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, цей строк автоматично пролонгується (продовжується) ще на (один) рік. (п.9.1 Договору).

З боку ФОП Щербаченко А.В. здійснено поставку, а Приватним сільськогосподарського підприємства "Виселок" прийнято Товар, на загальну суму 547 304,15 грн (в тому числі 20% ПДВ 91217,36 грн.), що підтверджено підписаними Покупцем та Постачальником первинними документами. Тобто 08.02.2022 здійснено поставку на суму 349 160,75 грн., що підтверджується видатковою накладною № Фв000000028 від 08.02.2022 та товарно-транспортною накладною № 28 від 08.02.2022; 09.02.2022 р. здійснено поставку товару на суму на суму 198143,40 грн., що підтверджується видатковою накладною № Фв000000037 від 09.02.2024 та товарно-транспортною накладною № 37 від 09.02.2022. При цьому з боку Покупця для отримання Товару надані документи стосовно повноваження на приймання товару - довіреність № 15 від 08.02.2022.

ФОП Щербаченко А.В. виконало договірні зобов`язання відповідно до умов Договору у повному обсязі. У відповідності до п. 5.3. Договору кінцевий розрахунок за поставлений Товар Відповідач зобов`язаний був здійснити: - відповідно до поставки від 08.02.2022 до 18.02.2022 року включно; - відповідно до поставки від 09.02.2022 до 19.02.2022 року включно.

Позивач звертався до Відповідача з претензіями від 25.04.2024 року та від 17.09.2024 року в яких вимагав сплатити існуючу заборгованість за Договором поставки нафтопродуктів № 43 від 08.02.2022, проте Відповідач за поставлений товар не розрахувався та на вказані претензії не відреагував.

Таким чином, станом на дату подачі позовної заяви у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за поставлений товар у розмірі 547 304,15 грн.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

За змістом ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 265 ГК України, ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ст. 655 ЦК України, передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що Позивачем поставка товару Відповідачу за Договором поставки нафтопродуктів № 43 від 08.02.2022 року підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних № Фв000000028 від 08.02.2022 року та № Фв000000037 від 09.02.2022 року, які підписані уповноваженими представниками покупця та постачальника без будь-яких претензій та зауважень щодо кількості та якості поставленого товару. Загальна вартість поставленого товара за вказаними видатковими накладними складає 547 304,15 грн.(в тому числі 20% ПДВ 91217,36 грн.)

Згідно з ч. 1 ст. 610, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Строк виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо оплати поставленого товару, визначений пунктом 5.3, та є таким, що настав. Доказів сплати заборгованості у розмірі 547 304,15 грн. Відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором поставки нафтопродуктів № 43 від 08.02.2022 року в сумі 547 304,15 грн.

Відповідно дост. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідност. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Щербаченко Алли Вікторівни обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.123,129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1,4,20,73,74,76-79,86,123,129,236-238 Господарського процесуального кодексу України , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Виселок" (62740, Харківська область, Дворічанський р-н., с. Великий Виселок, вул. Жовтнева, буд. 1; ) на користь фізичної особи-підприємця Щербаченко Алли Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість 547 304 грн. 15 коп. та витрати по сплаті судового збору 8 209 грн. 56 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "26" грудня 2024 р.

Суддя С.Ч. Жельне