ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Справа № 915/820/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська область, 65012 ()

електронна пошта:

представник позивача Мокрова Анна Володимирівна

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес», пр. Героїв України, 73, кв. 18, м. Миколаїв, 54025 ()

про стягнення коштів в сумі 136 000, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Цвігун Н. Ф.

від відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепломашпрогрес" 68 000, 00 грн. - штрафу та 68 000, 00 грн. - пені і зарахувати зазначені суми в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, "Адміністративні штрафи та інші санкції").

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422, 40 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.09.2024.

Підготовче засідання з розгляду даної справи, яке було призначено на 03.09.2024, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2024 призначено підготовче засідання по справі на 14.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 02.12.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2024 задоволено заяву представника позивача Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Цвігун Н.Ф. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.07.2024, від 04.11.2024, від 14.11.2024, надіслані на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес», пр. Героїв України, 73, кв. 18, м. Миколаїв, повернуті до суду поштовою установою із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес» () є «Україна, 54025, Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Героїв України, будинок 73, квартира 18».

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17; від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, Суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

В рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

В рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В суду відсутня інформація щодо зміни місцезнаходження відповідача, ухвали суду надсилались судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

В порушення ч. 6 ст. 6 ГПК України відповідачем не зареєстровано електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про вжиття всіх необхідних та достатніх заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 02.12.2024 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2. 1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/67-р/к у справі № 13-10/2023, внаслідок чого позивач просить суд стягнути штраф та нараховану пеню.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 56, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. 17, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/67-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» за результатами розгляду справи № 13-10/2023 вирішено:

1. Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38395712, місцезнаходження: проспект Героїв України, 73, кв. 18, м. Миколаїв, 54025) та товариство з обмеженою відповідальністю «Альбатрос СК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 40799451, місцезнаходження: вул. Декабристів (Заводський, Центральний р-н), 41/23-А, м. Миколаїв, 54020) вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених Філією «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи - 38728507) на закупівлю послуг: з ремонту, технічного обслуговування морського транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги за ДК 021:2015:50240000-9 (Класифікаційний ремонт земснаряду «Рион») (оголошення про проведення відкритих торгів, опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель http://prozorro.gov.ua/ ідентифікатор процедури закупівлі UA-2021-04-30-001961-а).

2. За порушення вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38395712) штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

3. За порушення вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Альбатрос СК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 40799451) штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

В резолютивній частині рішення роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу документи, що підтверджують сплату штрафу, необхідно надіслати до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Крім того, роз`яснено, що згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання.

Судом встановлено, що рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/67-р/к надіслано на адресу ТОВ «Тепломашпрогрес», просп. Героїв України, 73, кв. 18, м. Миколаїв 54025, супровідним листом № 65-02/2357 від 25.10.2023 «Про направлення копії рішення». Факт надіслання 05.12.2023 листа з додатком підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 357, в якому відсутня відмітка про вручення поштового відправлення.

В зв`язку з тим, що рішення № 65/67-р/к від 24.10.2023 не було вручено відповідачу, інформація про його прийняття була оприлюднена в офіційному друкованому органі - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 23.12.2023 № 257 (7655) на арк. 13.

Отже, рішення № 65/67-р/к від 24.10.2023 вважається таким, що вручене ТОВ «Тепломашпрогрес» 02.01.2024 відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а штраф повинен був бути сплачений відповідачем до 02.03.2024 року (включно).

Суду не подано доказів оскарження в судовому порядку рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/67-р/к.

Таким чином, на час розгляду даної справи рішення Антимонопольного комітету України № 65/67-р/к від 24.10.2023 року є чинним.

В зв`язку з не сплатою відповідачем штрафу позивачем нараховано відповідачу пеню.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (тут і далі в редакції від 22.06.2023) порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються, зокрема: спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені:

пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом;

пунктами 5, 8, 10, 11, 12 та 19 статті 50 цього Закону накладаються штрафи у розмірі до 5 відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі якщо суб`єкт господарювання вчинив порушення, передбачене пунктом 12 статті 50 цього Закону, до 31 грудня 2020 року і таке порушення було пов`язане з діями, що визнаються концентрацією згідно з частиною другою статті 22 цього Закону, щодо яких таким суб`єктом господарювання (якщо він є фізичною особою) або фізичною особою, яка здійснює контроль над таким суб`єктом господарювання, подано одноразову (спеціальну) добровільну декларацію та сплачено узгоджену суму збору з одноразового (спеціального) добровільного декларування відповідно до підрозділу 9-4 "Особливості застосування одноразового (спеціального) добровільного декларування активів фізичних осіб" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та:

таке порушення не призвело до суттєвого обмеження конкуренції або монополізації відповідного ринку, - накладається штраф у розмірі, що становить 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

таке порушення призвело до суттєвого обмеження конкуренції або монополізації відповідного ринку, - тягне за собою цивільну, адміністративну, кримінальну або іншу відповідальності згідно із законом.

При цьому при порушенні, що не призвело до суттєвого обмеження конкуренції або монополізації відповідного ринку, такий суб`єкт господарювання (якщо він є фізичною особою) або фізична особа, яка здійснює контроль над таким суб`єктом господарювання, зобов`язана подати відповідну заяву згідно зі статтею 26 цього Закону у період з 1 жовтня 2021 року до 1 жовтня 2022 року. У разі нездійснення зазначених дій у встановлені строки на суб`єкта господарювання або фізичну особу, яка здійснює контроль над таким суб`єктом господарювання, накладається штраф у розмірі, передбаченому першим реченням абзацу третього цієї частини;

пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

4.1. Щодо вимоги про стягнення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок:

відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації);

відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, -

рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

4.2. Щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за заявою особи, на яку накладено штраф, органи Антимонопольного комітету України своїм рішенням мають право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу.

Накладений на Товариство штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані Антимонопольним комітетом України на підставі Закону № 2210 та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин (постанови КГС ВС від 17.12.2019 у справі № 910/1548/19, від 23.01.2020 у справі № 910/4585/19).

У застосуванні приписів статті 56 Закону № 2210 (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (постанови ВС від 16.06.2022 у справі № 917/530/21, від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18).

Нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону № 2210, має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 Господарського кодексу України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу (постанова КГС ВС від 28.02.2018 у справі № 914/607/17).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Судом встановлено, що рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/67-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на підставі ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накладено на ТОВ «Тепломашпрогрес» штраф у розмірі 68 000, 00 грн. за порушення, п. 1 ч. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів),

Рішення № 65/67-р/к від 24.10.2023 направлено позивачем на адресу ТОВ «Тепломашпрогрес» та у зв`язку з не отриманням останнім (відповідачем), в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» інформація про прийняте рішення оприлюднена в офіційному друкованому органі - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 23.12.2023 № 257 (7655).

Отже, рішення № 65/67-р/к від 24.10.2023 вважається таким, що вручене ТОВ «Тепломашпрогрес» 02.01.2024 відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Суду не подано доказів оскарження в судовому порядку рішення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 року № 65/67-р/к.

Отже, штраф повинен був бути сплачений відповідачем до 02.03.2024 року (включно).

Станом на день розгляду справи відповідачем не подано суду доказів сплати штрафу в розмірі 68 000, 00 грн., накладеного п. 2 рішення № 65/67-р/к від 24.10.2023. Отже, вимога про стягнення з відповідача ТОВ «Тепломашпрогрес» штрафу у розмірі 68 000, 00 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за прострочення сплати штрафу за період з 03.03.2024 року (з наступного дня після спливу двомісячного строку для добровільної сплати штрафу) по 09.07.2024 року включно.

Таким чином, позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну кількість днів прострочення 128.

Розмір пені за 128 днів прострочення сплати штрафу складає 130 560, 00 грн. (68 000, 00 грн. х 1,5 % х 128 днів = 130 560, 00 грн.), де 68 000, 00 грн. - сума штрафу; 1, 5 % - встановлений ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір відсотка за прострочення сплати штрафу; 128 - кількість днів прострочення.

Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, то розмір пені, заявленої позивачем до стягнення складає 68 000, 00 грн.

Отже, вимога про стягнення з відповідача ТОВ «Тепломашпрогрес» пені у розмірі 68 000, 00 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес», пр. Героїв України, 73, кв. 18, м. Миколаїв, 54025 () в дохід загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції»):

- 68 000, 00 грн. (шістдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) - штрафу;

- 68 000, 00 грн. (шістдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) - пені.

3. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломашпрогрес», пр. Героїв України, 73, кв. 18, м. Миколаїв, 54025 () на користь позивача Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська область, 65012 () (р/р UA0008516, Державна казначейська служба України, МФО 820172):

- 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.12.2024 року.

Суддя Е.М. Олейняш