РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2024Справа № 910/11940/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (20045,вул. Св.Покрови, буд.84, кім.9, с. Велика Севастянівка, Черкаська обл., )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП КРС Україна» (01021, вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, НП№43, м. Київ, )

про стягнення 346 463,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП КРС Україна» (далі - відповідач) про стягнення 346 463,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором надання послуг з перевезення вантажу, укладеного в спрощений спосіб, відповідач не здійснив повну та своєчасну оплату наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 346 463,00 гривень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної зави.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 було відкрито провадження по справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 08.10.2024 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, НП№43, м. Київ.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 08.10.2024 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 14.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (далі-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП КРС Україна» (далі-відповідач) була досягнута домовленість щодо надання послуг з перевезення вантажу.

Предметом поставки по даному договору є продукція: кукурудза 3-го класу, врожаю 2023 року.

Місцем виконання даного договору є місто Ізмаїл, Одеської області.

Позивачем зазначено, що була досягнута домовленість щодо вартості перевезення в сумі - 1 450,00 грн.за 1 тону вантажу. Перевезення здійснювалося з 15 по 18 червня 2024.

Як зазначає позивач у позовній заяві ним свої договірні зобов`язання виконано вчасно, в повному обсязі та у відповідності з умовами зазначеного Договору, що підтверджується підписаними та затвердженими печатками з боку обох сторін товаро-транспортними накладними, а саме:

1) 15/3 15.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_1 24,17 29205,42;

2) 15/5 15.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_2 24,39 29471,25;

3) 15/2 15.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_3 24,29 29350,41;

4) 15/1 15.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_9 23,11 27924,59;

5) 15/4 15.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_4 24,37 29447,08;

6) 17/1 17.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_10 23,06 27864,17;

7) 17/2 17.06.2024 Кукурудза Єрківці - Ізмаїл НОМЕР_5 24,29 29350,41;

8) 10 18.06.2024 Кукурудза Старе - Ізмаїл НОМЕР_6 24,16 29193,33;

9) 7 18.06.2024 Кукурудза Старе - Ізмаїл НОМЕР_7 24,10 29120,83;

10) 6 18.06.2024 Кукурудза Старе - Ізмаїл НОМЕР_8 23,00 27791,67.

Загальна сума послуг з перевезення вантажу, згідно вище вказаних видаткових накладних разом складає - 346 463,00 грн.

Відповідачем не було сплачено послуги з перевезення вантажу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, позовні вимоги задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Аналіз правовідносин, які виникли між сторонами з приводу надання послуг автомобільного перевезення свідчить, що між сторонами, фактично укладено договір перевезення вантажу, який підпадає під правове регулювання норм глави 64 Цивільного кодексу України та глави 32 Господарського кодексу України.

Відповідно до п.1 ст. 173 Господарського кодексу України визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами.

Пунктом 2 ст.184 визначено, що укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Так, ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦКУ передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі статтею 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 306 Господарського кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з приписами частини 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування визначено статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підписаними представниками сторін товаро-транспортними накладними підтверджуються послуги з перевезення вантажу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" Товариству з обмеженою відповідальністю «ВП КРС Україна» на загальну суму 346 463,00 грн.

Відповідачем не було надано до суду жодних доказів оплати послуг з превезення вантажу.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2 ст 530 ЦК України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

23.08.2024 позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога № 14/23, на яку відповідач відповіді не надав, суму заборгованості не оплатив.

Отже, у відповідача виник обов`язок сплатити поставлений товар до 19.09.2024 включно, оскільки, вимога була отримана 12.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 411.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 346 463,00 грн є правомірною та обґрунтованою, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП КРС Україна» (01021, вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, НП№43, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (20045,вул. Св.Покрови, буд.84, кім.9, с. Велика Севастянівка, Черкаська обл., ) заборгованість у розмірі

346 463 (триста сорок шість тисяч чотириста шістдесят три) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 4 157 (чотири тисячі сто п`ятдесят сім) грн 00 коп.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.12.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА