СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Харків Справа № 922/2085/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Семенові О.Є.

за участю:

прокурора - Горгуль Н.В., службове посвідчення №972883 від 01.03.2023 року;

позивача - не з`явився;

відповідача - адвокат Гужва А.М., ордер серії АЕ№1319756;

третіх осіб - адвокат Жовновач А.М., ордер серії АХ№1210312, ордер серії АХ№1210315, ордер серії АХ№1210314, ордер серії АХ№1210313, ордер серії АХ№1192876, ордер серії АХ№1210311, ордер серії АХ№1210310";

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області (вх. №2416Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2024 року у справі №922/2085/24, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Буракова А.М.), повний текст якої складено 02.10.2024 року

за позовом Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі Старосалтівської селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області, смт. Старий Салтів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Омега-Схід", м. Харків, 3-і особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1. ОСОБА_1 , м. Харків, 2. ОСОБА_2 , м. Харків, 3. ОСОБА_3 , м. Харків, 4. ОСОБА_4 , м. Харків, 5. ОСОБА_5 , м. Харків, 6. ОСОБА_6 , м. Харків 7. ОСОБА_7 , м. Харків,
про витребування земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2024 року у справі у задоволенні заяви Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про забезпечення позову (вх.№ 24402 від 30.09.2024) відмовлено.

Куп`янська окружна прокуратура Харківської області з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про забезпечення позову задовольнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,0506 га з кадастровим номером :01:005:0138 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради 11 Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; - вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,3494 га з кадастровим номером :01:005:0137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,3285 га з кадастровим номером :01:005:2131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; - вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0.0501 га з кадастровим номером :01:005:1131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,4 га з кадастровим номером :01:005:0132 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; - вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,6 га з кадастровим номером :01:005:0133 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Оскаржувана ухвала прийнята з невідповідністю викладених у ній висновків обставинам справи, з порушенням норм процесуального права (ст. ст. 86, 136, 137 ГПК України), що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставами для її скасування.

У заяві Куп`янської окружної прокуратури про забезпечення позову детально проаналізовано обставини стосовно: - набуття прав щодо спірних земельних ділянок третіми особами у справі ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ); передачі до статутного капіталу ТОВ "ФАУНА 21"; продажу ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" на підставі договору купівлі-продажу 23.03.2023 року; неодноразового об`єднання та поділу; пов`язаності юридичних осіб - ТОВ "ФАУНА 21" та ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД"; передачі відповідачем ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" частини спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:005:0137, :01:005:0133, :01:005:0132, :01:005:2131 в іпотеку ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП" зі строком виконання основного зобов`язання 16.09.2024 року; пов`язаності юридичних осіб - ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" та ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП".

Невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може призвести до вчинення відповідачем дій щодо відчуження, повторного поділу або об`єднання спірних земельних ділянок, а також до звернення стягнення іпотекодержателем на предмет іпотеки, внаслідок чого захист порушених прав позивача в межах вже заявлених позовних вимог буде неефективним; зміна власника спірних земельних ділянок вимагатиме від позивача заявлення додаткових позовних вимог або навіть нового звернення до суду із окремим позовом; накладення арешту на нерухоме майно має на меті збереження «status quo» та вирішення заявлених позовних вимог в межах одного процесу, а тому є виправданим, ефективними та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Відсутність на даний час будь-яких інших доказів дій відповідача - ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД", які могли би підтвердити його наміри здійснити відчуження спірного нерухомого майна, не спростовує наявності у нього можливості відчужити нерухоме майно у будь-який час, якщо не вжити заходи забезпечення позову, що в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів держави в межах даної справи.

Посилається на правові висновки, викладені у п. 23 постанови Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі № 905/448/2 та аналогічні правові висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2023 року у справі №37з-23.

Суд першої інстанції фактично застосував завищений та заздалегідь недосяжний стандарт доказування, що порушує баланс інтересів сторін та нівелює інститут забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

14.10.2024 року на адресу суду від апелянта надійшов другий примірник апеляційної скарги, з додатками, які долучено до матеріалів справи (вх.№ 13163).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Куп`янської окружної прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2024 року у справі № 922/2085/24; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу №922/2085/24 до розгляду на "20" листопада 2024 року о 14:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресом: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджене, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2085/24.

25.10.2024 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/2085/24 (вх.№13722).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 року, у зв`язку з перебуванням на навчанні судді Плахова О.В., суддею доповідачем для розгляду справи визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Слободін М.М.

19.11.2024 року на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№14787), які долучено до матеріалів справи, в яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та вказує на те, що прокурор наводить недостовірні відомості, оскільки станом на 02.10.2024 року вказаний вище договір іпотеки є розірваним та прокурору про це відомо, оскільки він є учасником справи, отримував відповідні документи через ЄСІТС та Укрпошту; ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" є добросовісним набувачем, і його право не може бути порушене в силу Конституційних гарантій та гарантії захисту від свавільного позбавлення права власності, що надає Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції); накладення арешту на спірні земельні ділянки призведе до негативних репутаційних наслідків для ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД", збитки від яких за підрахунками відповідача будуть становити не менше 2 млн. грн. у найближчій перспективі та може відобразитись на репутації ТОВ " КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" як надійного та доброчесного партнера; умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо); з матеріалів справи слідує лише факт придбання відповідачем майна, а не вчинення дій з його відчуження.

19.11.2024 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№14809), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив відкласти розгляд апеляційної скарги до вирішення питання про прийняття до апеляційного розгляду скарги на рішення господарського суду Харківської області від 14.10.2024 року у даній справі.

20.11.2024 року на адресу суду від представника третіх осіб надійшло клопотання (вх.№14830), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив відкласти розгляд апеляційної скарги, у зв`язку з участю представника в іншому судовому засіданні; проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності заперечував.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 року, для забезпечення прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у справі, дотримання основних засад господарського судочинства, зокрема, змагальності сторін, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, враховуючи зміну складу колегії суддів, оголошено перерву у розгляді справи до "18" грудня 2024 року о 15:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресом: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; вчинено інші процесуальні дії.

У судовому засіданні 18.12.2024 року прокурор підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити; представники відповідача та третіх осіб проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 18.12.2024 року не з`явився, хоча позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом за його відсутності.

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 21.10.2024 року було надіслано засобами поштового зв`язку: ОСОБА_5 395), ОСОБА_7 433), ОСОБА_4 280), ОСОБА_3 310), ОСОБА_2 360), ОСОБА_6 387).

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 21.10.2024 року було надіслано Куп`янській окружній прокуратурі Харківської області, Старосалтівській селищній військовій адміністрації Чугуївського району Харківської області, Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Омега-Схід", ОСОБА_1 до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 20.11.2024 року було надіслано засобами поштового зв`язку: ОСОБА_5 209), ОСОБА_7 217), ОСОБА_4 520), ОСОБА_3 849), ОСОБА_2 063), ОСОБА_6 160).

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

За змістом ч. 1 ст. 11 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України (з посиланням на веб адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду апеляційної інстанції від 21.10.2024 року та від 20.11.2024 року були у встановленому порядку внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача та представника третіх осіб, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Куп`янська окружна прокуратура Харківської області звернулась до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Старосалтівської селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області до ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД", треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про витребування у ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" на користь Старосалтівської селищної територіальної громади в особі Старосалтівської селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області: земельну ділянку площею 0,0506 га з кадастровим номером :01:005:0138 оціночною вартістю 437949,65 грн.; земельну ділянку площею 0,3494 га з кадастровим номером :01:005:0137 оціночною вартістю 3024102,94 грн.; земельну ділянку площею 0,3285 га з кадастровим номером :01:005:2131 оціночною вартістю 2860199,40 грн.; земельну ділянку площею 0,0501 га з кадастровим номером :01:005:1131 оціночною вартістю 433622,09 грн.;- земельну ділянку площею 0,4 га з кадастровим номером :01:005:0132 оціночною вартістю 3668777,80 грн.; земельну ділянку площею 0,6 га з кадастровим номером :01:005:0133 оціночною вартістю 5503166,70 грн.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,0506 га з кадастровим номером :01:005:0138 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,3494 га з кадастровим номером :01:005:0137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,3285 га з кадастровим номером :01:005:2131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ"КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,0501 га з кадастровим номером :01:005:1131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,4 га з кадастровим номером :01:005:0132 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,6 га з кадастровим номером :01:005:0133 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.06.2024 року у справі №922/2085/24, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 року, у задоволенні заяви Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про забезпечення позову відмовлено.

30.09.2024 року до господарського суду Харківської області Куп`янською окружною прокуратурою Харківської області подано заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,0506 га з кадастровим номером :01:005:0138 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,3494 га з кадастровим номером :01:005:0137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,3285 га з кадастровим номером :01:005:2131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,0501 га з кадастровим номером :01:005:1131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,4 га з кадастровим номером :01:005:0132 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ"КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва площею 0,6 га з кадастровим номером :01:005:0133 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140), яка розташована на території Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та належить на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" (), до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

02.10.2024 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Згідно з частинами першою, другою статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина третя статті 137 ГПК України).

Згідно з частиною одинадцятою статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 року у справі №906/1162/22, від 29.06.2023 року у справі №925/1316/22, від 18.05.2023 року у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 року у справі №904/8506/21.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що з рештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

А тому, господарський суд повинен враховувати ризики неможливості виконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відтак, інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог до доказування, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Разом з тим, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову за заявами у справах, де предметом розгляду є немайнові вимоги, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у логічно-послідовній залежності від предмета та підстав позову, правового обґрунтування вимог кожного конкретного господарського спору, видам забезпечення, доводам і аргументам сторін; аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 11.01.2024 у справі № 916/3599/23.

Колегія суддів також враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) де, між іншим, вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як слідує з матеріалів справи, 09.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП" укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" в рахунок забезпечення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, що виникло у Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" перед іпотекодержателем на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги №2024-05 від 29.03.2024 року на суму 5000000,00 грн. та строком виконання до 16.09.2024 року, надає в іпотеку іпотеко держателю належне йому наступне майно:

- земельну ділянку площею 0,3494 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0137; згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2024 №НВ-024 відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані;

- земельну ділянку площею 0,3285 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:005:2131, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2024 №НВ-024 відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані;

- земельну ділянку площею 0,4 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0132, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2024 №НВ-024 відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані;

- земельну ділянку площею 0,6 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0133, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2024 №НВ-024 відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Вказаний договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. та зареєстрований у реєстрі за №5827.

Відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав, що підтверджується наявними у матеріалах справи інформаційними довідками №395321326 від 17.09.2024 року, №395321425 від 17.09.2024 року, №395321529 від 17.09.2024 року, №395321591 від 17.09.2024 року.

Разом з тим, предметом іпотеки є лише частина спірних земельних ділянок щодо витребування яких прокурором було подано відповідний позов до суду.

Матеріали справи також містять договір про розірвання договору іпотеки від 02.10.2024 між ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" та ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП", посвідченого 09.09.2024 року Ємцем І.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №5827, відповідно до умов якого сторони погодили розірвати договір іпотеки, укладений 09.09.2024 року між ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП" та ТОВ"КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД".

Відповідно до пункту 2 вказаного договору іпотека припиняє свою дію з дня підписання сторонами та нотаріального посвідчення цього договору.

Оцінивши доводи заявника, наведені в заяві про забезпечення позову, врахувавши обставини, які на його думку, свідчать про вчинення дій, направлених на відчуження спірних земельних ділянок на користь осіб, які не є учасниками справи, господарським судом першої інстанції обґрунтовано зазначено на відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зважаючи на таке.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав, станом на дату ухвалення оскаржуваної ухвали, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0138, :01:005:0137, :01:005:2131, :01:005:1131, :01:005:0132, :01:005:0133 належать на праві власності ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" .

Відповідно до положень частин першої, п`ятої статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Відтак, укладення договору іпотеки між ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" та ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП" є лише підтвердженням обставин здійснення власником (відповідачем) дій щодо розпорядження належного йому на праві приватної власності майна.

Так само, і дії відповідача щодо поділу та об`єднання земельних ділянок із присвоєнням їм кадастрових номерів не свідчать про його недобросовісність.

Зі змісту пункту 1 договору іпотеки слідує, що ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" в рахунок забезпечення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, що виникло у ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" перед ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП" на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги №2024-05 від 29.03.2024 року на суму 5000000,00 грн. та строком виконання до 16.09.2024 року, надало в іпотеку іпотекодержателю належне йому майно.

А тому, фактично правовідносини між іпотекодавцем та іпотекодержателем виникли до подання позову прокурором до суду, про що свідчить наявність укладеного між ними договору про надання поворотної фінансової допомоги №2024-05 від 29.03.2024 року на виконання якого і було укладено договір іпотеки.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані, а тому правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для задоволення нелегітимних інтересів.

Разом з тим, законодавство надає особам право вибору: використати вже існуючі норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд, зокрема, і щодо укладення договору іпотеки на відповідних умовах. Відтак, цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.

Таким чином, вказане свідчить про те, що власник майна скористався своїм правом на врегулювання питань його господарської діяльності на власний розсуд шляхом укладення відповідного договору іпотеки.

Так, у пункті 10 договору іпотеки від 09.09.2024 року було встановлено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим договором та/або попереднім договором у встановлений іпотекодержателем термін, таку вимогу іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього договору.

Матеріали справи не містять доказів того, що іпотекодержателем вчинюються певні дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09.09.2024 року.

Разом з тим, відповідач розірвав укладений договір іпотеки 02.10.2024 року, чим фактично спростував аргументи прокурора про наявність бажання відчужити земельні ділянки на користь інших осіб.

За твердженням прокурора, у заяві Куп`янської окружної прокуратури про забезпечення позову детально проаналізовано обставини щодо: набуття прав щодо спірних земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; передачі спірних земель до статутного капіталу ТОВ "ФАУНА 21"; їх продажу ТОВ"КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2023 року; неодноразового об`єднання та поділу спірних земель; пов`язаності юридичних осіб - ТОВ "ФАУНА 21" та ТОВ"КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" .

Разом з тим, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі № 914/970/18 та від 10.11.2020 року у справі № 910/1200/20).

А отже, з огляду на не дослідження під час розгляду заяви про забезпечення позову обґрунтованості позовних вимог, слід зазначити про процесуальну неможливість ідентифікувати приналежність спірних земельних ділянок на стадії вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, а за таких обставин, безпідставними є посилання заявника на обставини та докази, що стосуються як предмету доказування безпосередньо позовних вимог, так і вимог про забезпечення позову.

Місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про те, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ускладнення чи унеможливлення виконання рішення або поновлення його порушеного права чи інтересу у разі невжиття заходів забезпечення позову; доводи прокурора про наявність підстав для забезпечення позову ґрунтуються лише на припущеннях, у зв`язку з чим заява Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Так, місцевий господарський суд зазначив, що не є такими доказами: договір іпотеки від 09.09.2024 року, укладений між ТОВ "КОМПАНІЯ ОМЕГА-СХІД" та ТОВ "ОКТАВІЯ ІНВЕСТ ГРУП" ; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи, які додані до заяви про забезпечення позову, оскільки такі докази не свідчать про те, що відповідачем здійснюються певні дії по відчуженню, об`єднанню, поділу спірних земельних ділянок, а іпотеко держателем вчинюються певні дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09.09.2024 року, та дійшов обґрунтованого висновку, що доводи прокурора у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду у справі.

Інші доводи заявника не спростовують висновків місцевого господарського суду та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи, що тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення і в даному випадку цей обов`язок заявником не виконаний, господарським судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність підстав вважати, що неприйняття заявленого забезпечувального заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

А отже, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що надані прокурором докази не свідчать про існування достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

Посилання апелянта на правові висновки, викладені у п. 23 постанови Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі № 905/448/22, де, зокрема, вказано на те, що можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін та, як зазначає апелянт, аналогічні правові висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2023 року у справі №37з-23, не приймаються, з огляду на те, що предметом позову у справі №905/448/22 є стягнення заборгованості за договором.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 року №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 року № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018 року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі № 923/682/16. При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п. 60 постанови від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п. 6.30 постанови від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року у справі № 910/5394/15-г.

Таким чином, правовідносини у справах, на які посилається апелянт та обставини вказаних справ № 905/448/22 та №37з-23, не є подібними до правовідносин у справі №922/2085/24, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах, відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.

Отже, висновки місцевого господарського суду відповідають принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 255, 269, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2024 року у справі №922/2085/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.12.2024 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя М.М. Слободін