УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.12.2024Справа № 910/15436/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позову Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбрухт-Трейд»

про стягнення 138 074,26 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПрАТ «Полтавський ГЗК», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбрухт-Трейд» (далі ТОВ «Київбрухт-Трейд», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 138 074,26 грн за договором поставки № 1057 від 15.06.2023.

Відповідно до ч. 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У даному випадку позов від імені ПрАТ «Полтавський ГЗК» підписано електронним цифровим підписом та подано до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" представником позивача Яциною О.М.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 56 ГПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

За змістом статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної (юридичної) особи або ордером.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Так, на підтвердження своїх повноважень Яцина О.М., як представник позивача, додала до позовної заяви довіреність в порядку передоручення від 12.09.2024, складену у довільній формі від імені ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який на підставі витягу з ЄДР від 18.10.2023, уповноважує в порядку передоручення Яцину О.М. представляти інтереси ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях).

У той же час відповідно до ч. 2 статті 245 Цивільного кодексу України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 статті 58 Закону України "Про нотаріат" (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про нотаріат" щодо усунення законодавчих колізій та прогалин", який набрав чинності 08.08.2020), нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність.

За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність поданої позивачем довіреності в порядку передоручення від 12.09.2024 як такої, що суперечить положенням Цивільного кодексу України та Закону України "Про нотаріат".

Будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження Яциної О.М., як представника позивача, матеріали позову не містять.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позов підписано та подано особою, яка не має права на вчинення таких дій.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 174 ГПК України позовна заява повертається позивачу у разі, якщо таку заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачу без розгляду..

Водночас суд зазначає, що оскільки позовна заява до Господарського суду міста Києва в паперовому вигляді не надходила, а була подана в електронному вигляді, то у суду, відповідно, відсутній обов`язок щодо повернення (направлення) позовної заяви та доданих до неї документів на поштову адресу заявника.

Керуючись ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбрухт-Трейд» про стягнення 138 074,26 грн заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.І. Головіна