ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024м. ДніпроСправа № 904/4756/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Серостанова В.О.

та представників:

від позивача: Сацюк Д.А. - адвокат;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ЕКМІ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт", м. Дніпро

про стягнення 2 000 000,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ЕКМІ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" заборгованості в сумі 2000000,00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 30000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100000,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення наданої йому фінансової допомоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги №2811-01 від 28.11.2023.

Ухвалою суду від 30.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного з призначенням підготовчого засідання на 28.11.2024 .

Ухвалою суду від 28.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2024.

Відповідач своїм правом на участь у засіданнях суду у межах як підготовчого провадження, так і розгляду справи по суті не скористався, про причини неявки свого представника суд не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвали суду від 30.10.2024 та від 28.11.2024 доставлені до електронного кабінету відповідача в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі 30.10.2024 о 16:02 год і 02.12.2024 о 21:15 год відповідно, що підтверджується наявними у справі довідками, сформованими системою діловодства "ДСС" та свідчить про обізнаність відповідача із судовим провадженням у справі (а.с. 37, 50).

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд розглядає справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 17.12.2024 представник позивача надав пояснення по суті спору.

За результатом судового засідання судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ЕКМІ" (далі позивач, позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" (далі відповідач, позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №2811-01 від 28.11.2023 (далі договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Поворотна фінансова допомога (далі допомога) це сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування коштами (відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 розд. І Податкового кодексу України) (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 2000000,00 грн без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається позикодавцем позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.2 договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору поворотна фінансова допомога надається протягом строку дії цього договору. Дозволяється часткове надання позики.

Пунктом 3.1 договору сторонами погоджено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за письмовим повідомленням позикодавця протягом одного місяця.

Повернення грошових коштів позичальником проводиться шляхом видачі позикодавцю грошових коштів (частки коштів) із каси позичальника або шляхом перерахування коштів (частки коштів) на розрахунковий рахунок позикодавця (п. 3.2 договору).

Згідно з пунктами 7.1, 7.2 договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги від позичальника, а позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу позикодавцю.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 28.11.2024. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством (8.1 договору).

Платіжними інструкціями № 199 від 30.11.2023 на суму 200000,00 грн, № 200 від 30.11.2023 на суму 200000,00 грн, № 201 від 30.11.2023 на суму 200000,00 грн, № 202 від 30.11.2023 на суму 200000,00 грн, № 203 від 30.11.2023 на суму 200000,00 грн, № 204 від 30.11.2023 на суму 200000,00 грн, № 205 від 01.12.2023 на суму 165000,00 грн, № 206 від 01.12.2023 на суму 155000,00 грн, № 207 від 01.12.2023 на суму 180000,00 грн, № 210 від 05.12.2023 на суму 90000,00 грн, № 211 від 05.12.2023 на суму 95000,00 грн, № 212 від 05.12.2023 на суму 115000,00 грн (далі - платіжні інструкції) позивач перерахував відповідачу 2000000,00 грн з призначенням платежу "Поворотна фінансової допомога зг. з дог. № 2811-01 від 28.11.2023р. Без ПДВ" (а.с. 7 - 19).

Позивачем 06.08.2024 та 07.08.2024 на адресу відповідача були направлені листи № 1 без дати (номер поштового відправлення 363) та № 06-08/24 від 06.07.2024 (номер поштового відправлення 601) з вимогами про дострокове повернення усієї фінансової допомоги в сумі 2000000,00 грн у місячний строк, як то передбачено умовами пункту 3.1 договору (а.с. 19 - 26).

Відповідно до офіційних відомостей з вебсайту оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" листи із штрихкодовими ідентифікаторами №№ 363, 601 повернулися відправникові 22.08.2024 й 30.08.2024 за закінченням встановленого терміну зберігання.

Тож, неповернення відповідачем на вимогу позивача грошових коштів у сумі 2000000,00 грн, наданих йому на умовах договору № 2811-01 від 28.11.2023, і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням сторонами своїх зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2811-01 від 28.11.2023.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

У постанові від 02.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що поворотна фінансова допомога надається на підставі договорів, що передбачають передачу підприємству у користування на певний строк суми грошових коштів без нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плату за користування такими грошовими коштами.

Операції з позики грошових коштів оформлюються згідно з вимогами статті 1046 "Договір позики" глави 71 Цивільного кодексу України. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. З моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається укладеним.

Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За частиною першою статті 1051 Цивільного кодексу України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Перерахування позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 2000000,00 грн - поворотної фінансової допомоги підтверджується наданими позивачем платіжними інструкціями.

За змістом підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Порівняння диспозицій норм статей 1046 Цивільного кодексу України та підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України свідчить про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, аналогічне правове регулювання. Також необхідно врахувати, що у законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачені обмеження також й щодо суми позики.

Отже, договірні відносини, що виникли між сторонами, за своєю правовою природою є характерними для договору позики, а тому під час вирішення спору необхідно керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зважаючи на зміст пунктів 2.3, 3.1, 7.1, 8.1 договору, відповідач мав повернути суму одержаної поворотної фінансової допомоги протягом одного місця з моменту отримання вимоги позивача, але в будь-якому разі не пізніше закінчення строку дії договору.

Вимоги позивача № 1 без дати (номер поштового відправлення 363) та № 06-08/24 від 06.07.2024 (номер поштового відправлення 601) відповідач не отримав. Ці листи були повернуті позивачу оператором поштового зв`язку 22.08.2024 й 30.08.2024 за зворотною адресою за закінченням установленого терміну зберігання.

Утім, отримання відповідачем кореспонденції знаходиться поза межами контролю позивача як відправника й від нього не залежить.

Так, за змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи у Єдиному державному реєстрі зазначаються на підставі поданих нею документів.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі Правила).

Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 76 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу як користувача послуг поштового зв`язку.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод (п. 101 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження "не повертати" (п. 102 Правил).

Відтак, з урахуваннях процедури вручення поштового відправлення перебіг встановленого у вимозі місячного строку для виконання відповідачем зобов`язання з повернення спірних грошових коштів у сумі 2000000,00 грн необхідно відраховувати після завершення поштової процедури вручення (повернення об`єктом поштового зв`язку на адресу позивача поштового відправлення).

З урахуванням статті 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення перебігу строку, а також правової позиції позивача, який як у позові, так і під час судового розгляду справи по суті просив вважати основною саме другу вимогу про повернення позики, днем строку виконання відповідачем такого зобов`язання є 01.10.2024.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання є таким, що настав. Докази повернення ним позивачу грошових коштів у сумі 2000000,00 грн відсутні.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2000000,00 грн є законними й обґрунтованими.

Щодо розподілу судових витрат судом враховується сплата позивачем судового збору в сумі 30000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 190 від 25.10.2024 (а.с. 4).

Проте, належним до сплати, з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22), про застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі, є судовий збір у сумі 24000,00 грн (2000000,00х1,5% = 30000,00; 30000,00х0,8 = 24000,00).

Тож, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору в сумі 24000,00 грн.

Надмірно сплачений позивачем судовий збір у сумі 6000,00 грн (30000,00 24000,00 = 6000,00) суд може повернути платнику з державного бюджету за його клопотанням відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", згідно з яким сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу судом не розподіляються з огляду на заяву останнього, викладену в позові, про надання доказів щодо фактичного розміру цих витрат у порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ЕКМІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" про стягнення заборгованості в сумі 2000000,00 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро Старт" (ідентифікаційний код 44963930; місцезнаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 82) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ЕКМІ" (ідентифікаційний код 31107961; місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Генерала Геннадія Воробйова, буд. 16) основний борг у сумі 2000000,00 грн, судовий збір у сумі 24000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.12.2024.

Суддя І.І. Колісник