ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"20" грудня 2024 р. Справа №914/619/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Желік М.Б.
судді Орищин Г.В.
Бонк Т.Б.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» б/н від 06.12.2024 (вх. №01-05/3551/24 від 09.12.2024) про ухвалення додаткового рішення
у справі №914/619/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП»,
до відповідача: Державної митної служби України в особі Львівської митниці,
третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державна установа «Професійні закупівлі»,
про стягнення заборгованості
за участю представників: не з`явились
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.08.2024 у справі №914/619/24 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державної митної служби України в особі Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СК ЕНЕРДЖІ ГРУП - 3 387 131,83 грн з яких: 3 275 984,13 грн основної заборгованості; 50 819,56 грн пені; 10 272,00 грн 3% річних; 50 056,14 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: Желік М.Б. головуючий суддя, Орищин Г.В., Бонк Т.Б. - члени колегії) від 04.12.2024 у задоволенні вимог апеляційної скарги Державної митної служби України в особі Львівської митниці відмовлено та залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 12.08.2024 у справі №914/619/24, судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

09.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із заявою (№01-05/3551/24) про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Державної митної служби України в особі Львівської митниці 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні 18.12.2024.

16.12.2024 відповідач подав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

В судове засідання 18.12.2024 сторони не з`явились.

Враховуючи те, що явка сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду заяви та скористався правом подати заперечення на вказану заяву, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд заяви позивача за відсутності представників сторін за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву ТзОВ «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в сукупності з матеріалами справи, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив стягнути з відповідача на його користь 10 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, на підтвердження розміру яких подав договір №02-01/24 від 15.01.2024 про надання професійної правничої допомоги, додаткові угоди №1 та №2 до договору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покладено на відповідача, однак не було вирішено питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Касіяненко Ірина Вікторівна, повноваження якої підтверджуються довіреністю від 20.03.3024 (свідоцтво №000442, видане 17.08.2024 радою адвокатів Чернігівської області).

Відповідно до договору №02-01/24 від 15.01.2024, укладеного між ТзОВ «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (клієнт) та адвокатом Касіяненко Іриною Вікторівною, адвокат зобов`язався надати правову допомогу за позовом ТзОВ «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» до Державної митної служби України в особі Львівської митниці про стягнення заборгованості за договором №342/23 про постачання електричної енергії споживачу від 31.10.2023, а клієнт зобов`язався оплатити надані послуги в розмірах і на умовах, встановлених цим договором та додатковими угодами до нього.

У додатковій угоді №1 від 15.01.2024 сторони узгодили, що винагорода адвокату за надані послуги визначається у фіксованому розмірі і не залежить від кількості годин, витрачених адвокатом на надання таких послуг та складає 2% (з ПДВ) від суми, у стягненні якої буде задоволено або відмовлено судом або суми по якій судом буде припинено провадження (п.1.1.). Факт надання відповідних послуг з боку адвоката буде засвідчуватись актами прийому-передачі послуг, які є невід`ємною частиною договору (п.1.4.).

У додатковій угоді №2, укладеній сторонами 07.10.2024, клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу, з представництва інтересів клієнта в Західному апеляційному господарському суді у справі №914/618/24 (п.1 угоди).

Вартість послуг адвоката з надання професійної правничої (правової) допомоги клієнту з підготовки та направлення до Західного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Господарського суду Львівської області від 12.08.2024 у справі №914/618/24 та участь в судових засіданнях становить 10 000,00 грн (п.2 угоди).

Клієнт здійснює оплату послуг на підставі акту виконаних робіт (надання послуг) протягом 10 днів з дня винесення рішення судом апеляційної інстанції (п.3 угоди).

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивач надав також акт прийому-передачі виконаних робіт від 05.12.2024 на суму 10 000,00 грн., підписаний адвокатом та клієнтом, та платіжну інструкцію №216397 від 05.21.2024 на суму 10000,00 грн., яка підтверджує оплату послуг адвоката.

Таким чином, позивач належними та допустимими доказами підтвердив суму витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному провадженні у справі №914/619/24 в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Із наведених вище положень ч.4 ст.126 ГПК України та ч.5 ст.129 ГПК України вбачаються такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

За змістом ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України щодо дотримання принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апелянт (відповідач) у клопотанні про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат є неспівмірним з категорією спору та виконаною адвокатом роботою, адже у відзиві на апеляційну скаргу адвокат процитував позицію позивача з листів, які були надіслані митному органу, без жодного посилання на судову практику. По суті відзив був формальним викладенням справи та цитуванням норм кодексу, що не потребує значних затрат часу. На переконання відповідача, загалом у справі адвокат опрацював невелику кількість документів, щоб зрозуміти позицію свого клієнта та перенести її на папір. Усі обставини, цифри та розрахунки, які наводив адвокат у відзиві, містяться у додатках до позовної заяви та у самій позовній заяві, отже наданий обсяг послуг та витрачений адвокатом час на надання таких послуг, не відповідають критеріям реальності витрат і розумності їх розміру.

Окремо відповідач зазначає, що витрати на підготовку заяви про стягнення судових витрат не підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє заперечення відповідача та звертає увагу на те, що у договорі про надання правничої допомоги та додаткових угодах до нього сторони узгодили фіксований розмір винагороди адвоката, який не залежить від кількості годин, витрачених адвокатом на надання таких послуг.

Погодження у договорі про надання правничої допомоги та додатковій угоді до нього фіксованого розміру винагороди адвоката означає те, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання умов договору та призвели до настання цих умов не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у цих конкретних правовідносинах, що склалися між відповідачем і його адвокатом у цій справі, як і не має значення витрачений адвокатом відповідача час на надання послуг правничої допомоги та зазначення кількості витрат такого часу в акті приймання-передачі.

Погоджена в договорі про надання правничої допомоги та додатковій угоді до цього договору вартість послуг з надання правничої допомоги у фіксованому розмірі не змінюється в залежності від обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу, а отже, є чітко визначеною.

У зв`язку з цим також відсутні підстави і для надання оцінки у контексті цієї справи співмірності розміру понесених відповідачем витрат на послуги правничої допомоги із часом, витраченим адвокатом на надання відповідачу таких послуг.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2024 у справі №910/9460/23.

Окрім того, відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, проте не зазначає на яку саме суму слід зменшити відшкодування, тобто вказуючи на неспівмірність розміру витрат не наводить обґрунтування щодо розміру витрат, які на його думку, є реальними та співмірними.

На переконання колегії суддів, розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному провадженні, є розумним і співмірним зі складністю справи (за предметом спору та ціною позову ця справа не відноситься до малозначних та стосується стягнення більш, ніж трьох мільйонів гривень, тобто, розмір витрат відповідача в суді апеляційної інстанції складає лише 0,3% від ціни позову у цій справі, спірні правовідносини вимагають належного дослідження умов договору постачання, аналізу та тлумачення норм права, що регулюють спірні правовідносини), а також із обсягом наданих адвокатом відповідачу послуг, зафіксованих в акті від 05 грудня 2024 року.

Отже, заявлена позивачем до відшкодування сума його витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн у цій справі відповідає вартості, що склалася на ринку цих послуг та є справедливою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 у справі №914/619/24 у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача відмовлено та залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 12.08.2024 у цій справі.

Відтак судові витрати позивача на професійну правову (правничу) допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн. слід покласти на відповідача (апелянта).

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" задовольнити.

2. Стягнути з Державної митної служби України в особі Львівської митниці (, 79000, Львівська обл, м. Львів, вул. Костюшка, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СК ЕНЕРДЖІ ГРУП (, 01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 30 А, офіс 23) 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 20.12.2024.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Бонк Т.Б.