ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/1226/24

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн", вул. Д. Галицького, 29, буд. 29, м. Вінниця, 21036, код - 40334879

до: Акціонерного товариства "Вінницяобленерго", вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050, код - 00130694

про стягнення 3 601,37 грн

за участю представників:

позивача: Марейчик Наталія Олександрівна

відповідача: Заєць Богдан Васильович

В С Т А Н О В И В :

21.11.2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 21.11.2024 року) (вх.канц. № 1279/24 від 21.11.2024 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" про стягнення 3 601,37 грн заборгованості, з яких 3 249,97 грн основного боргу, 202,60 грн інфляційних втрат, 46,88 грн 3 % річних, 101,92 грн пені за договором підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі № 902/1226/24 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 17.12.2024 року.

27.11.2024 року до суд від представника відповідача до суду надійшло клопотання (б/н від 26.11.2024 року) (вх.канц. № 01-34/11672/14) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зазначене клопотання заявником сформовано в системі "Електронний суд".

Ухвалою суду від 03.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" адвоката Зайця Б.В. (б/н від 26.11.2024 року) (вх.канц. № 01-34/11672/14) про розгляд справи № 902/1226/24 в порядку загального позовного провадження.

04.12.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 04.12.2024 року) (вх.канц. № 01-34/11969/24).

04.12.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (б/н від 04.12.2024 року) (вх.канц. № 01-34/11992/24).

У судовому засіданні 17.12.2024 року прийняли участь представники позивача та відповідача, які підтримали процесуальні заяви по суті спору.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на укладення між Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" та Акціонерним товариством "Вінницяобленерго" договору підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року.

З метою захисту своїх прав Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" звернулось з позовом до суду про стягнення з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" 3 249,97 грн основного боргу, 202,60 грн інфляційних втрат, 46,88 грн 3 % річних, 101,92 грн пені.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову та зазначає , що штрафні санкції не підлягають нарахуванню та стягненню, оскільки у періоди їхнього нарахування діяла пряма заборона накладена постановою НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 року (у редакції від 26.04.2022) (т. 1, а.с. 49-50).

У відповіді на відзив позивач підтримує заявлені позовні вимоги, вважає доводи відповідача не обґрунтованими та такими що не відповідають дійсності. На думку позивача положення постанови НКРЕКП № 332, які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (ЦК України та ГК України, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою НКРЕКП № 332, як підзаконним актом (т. 1, а.с. 58-59).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, 05.09.2023 року між Акціонерним товариством "Вінницяобленерго" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" (Підрядник) укладено договір підряду №97.43-2339-Д (т. 1, а.с. 11-17).

Відповідно п. 1.1 Договору Підрядник зобов`язується виконати та здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені будівельно-монтажні роботи (надалі за текстом Договору - Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Найменування Робіт: "Виконання будівельно-монтажних робіт внутрішніх мереж електропостачання у Іллінецькому районі Вінницької області" (п. 1.2 Договору).

Предметом Робіт згідно цього Договору є наступні об`єкти (Об`єкт/ти): Виконання будівельно-монтажних робіт внутрішніх мереж електропостачання житлового будинку при тимчасовому приєднанні за адресою: м. Іллінці, вул. М. Кривоноса, буд. 27а, (Караваєва Л.І.) вартістю 10 833,23 грн разом з ПДВ (п. 1.3 Договору).

Підрядник виконує передбачені цим Договором Роботи із своїх матеріалів, своїми силами та засобами, відповідно до вимог проектної документації, діючих державних будівельних норм, стандартів, правил ведення Робіт, зокрема загально-будівельних Робіт (згідно вимог ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва») та спеціальних видів Робіт (п. 2.1.1 Договору).

Згідно п. 3.1 ціна договору визначається на підставі актів приймання виконаних робіт до Договору, які підписуються Сторонами в ході виконання Робіт, та в підсумку за Договором складає 9 027,69 грн, крім того ПДВ 20% 1 805,54 грн. Загальна ціна Договору з ПДВ складає 10 833,23 грн.

Ціна у Договорі визначена на основі кошторису та є твердою. Ціна Договору може бут зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2 Договору).

Всі платежі за Договором здійснюються Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок Підрядника або шляхом емісії простого векселя (п. 4.1 Договору).

За змістом п. 4.2.1 Договору оплата у розмірі 100 % ціни Договору здійснюється протягом 180 банківських днів після повного закінчення Підрядником всіх Робіт, підписання останнього Акта приймання виконаних будівельних робіт Замовником і здачі Об`єкта в експлуатацію. Розрахунок за виконані Роботи Замовник має право здійснити на свій вибір або шляхом перерахування грошових коштів, або шляхом емісії простого векселя (векселів). Вексель (векселі) видаються Замовником на суму фактично виконаних Підрядником Робіт. Номінальна вартість векселя (векселів) не повинна бути більше суми фактично виконаних Робіт. В момент (день) оформлення векселя (векселів) зобов`язання оплатити отримані Роботи у Замовника припиняються та виникає новий обов`язок оплатити вексель (векселі). Вексель (векселі) передаються за актом прийому-передачі. Підрядник зобов`язаний прийняти оформлений вексель (векселі) та підписати акт прийому-передачі.

Початок виконання Робіт - не пізніше 2-х робочих днів з дати передачі Замовником проектної документації та надання Підряднику будівельного майданчика (фронту робіт) (п. 5.1 Договору).

Строки виконання та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) Робіт за цим Договором визначаються Календарним планом виконання робіт (п. 5.2 Договору).

Датою закінчення Робіт вважається дата їх прийняття Замовником (п. 5.3 Договору).

Здавання-приймання виконаних робіт здійснюється спільно уповноваженими представниками Сторін за Актом приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в), Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форма КБ-3) (п. 6.12. Договору).

Згідно п. 9.7. Договору за порушення строків оплати виконаних Робіт Підрядник має право нарахувати Замовнику пеню за кожен день прострочення у розмірі половини облікової ставки НБУ. яка діяла у цей період, від простроченої суми, а Замовник зобов`язується на вимогу Підрядника сплатити зазначену пеню.

Договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін, і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 14.1 Договору).

Позивачем виконано будівельно-монтажні роботи на загальну суму 10 833,23 грн.

На підтвердження виконання робіт між сторонами підписано акти приймання виконаних робіт (форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) (т. 1, а.с. 17 (зворотна сторона)-20).

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 249,97 грн.

31.07.2024 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 1112, що сплати заборгованості (т. 1, 25-26).

09.09.2024 року позивачем повторно на адресу відповідача надіслано претензію № 1155, що сплати заборгованості (т. 1, 27-28).

З урахування встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

З моменту укладення сторонами договору № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору підряду.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, оскільки матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем робіт та відсутність повної оплати зі сторони відповідача.

Судом критично оцінено заперечення відповідача з посиланням на Постанову НКРЕКП № 332, як обґрунтування повної відмови у задоволенні позову, оскільки положення постанови стосуються обмежень у нарахування штрафних санкцій (виключно пені) у відносинах між учасниками ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану.

Однак, між сторонами спору виникли підрядні правовідносини, котрі не регулюються нормативними актами у галузі постачання електроенергії.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 3 249,97 грн основного боргу за договором підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 202,60 грн інфляційних втрат, 46,88 грн 3 % річних, 101,92 грн пені.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Ст. 230 ГК України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, зокрема, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п. 9.7. Договору за порушення строків оплати виконаних Робіт Підрядник має право нарахувати Замовнику пеню за кожен день прострочення у розмірі половини облікової ставки НБУ, яка діяла у цей період, від простроченої суми, а Замовник зобов`язується на вимогу Підрядника сплатити зазначену пеню.

Розглянувши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій судом встановлено помилки у в періоді їх нарахування, оскільки розрахунок повинен бути здійснений протягом 180 банківських днів, а не календарних днів, як помилково визначено позивачем.

За змістом п. 4.2.1 Договору оплата у розмірі 100 % ціни Договору здійснюється протягом 180 банківських днів після повного закінчення Підрядником всіх Робіт, підписання останнього Акта приймання виконаних будівельних робіт Замовником і здачі Об`єкта в експлуатацію.

Суд вважає неправомірними обчислення позивачем строків розрахунку, а також періоду прострочення у календарних днях, з посиланням на запровадження Національним Банком України нової версії СЕП-4 з 01.01.2023 року, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку визначаються Законом України Про платіжні послуги, який введено в дію з 01 серпня 2022 року.

У цьому Законі, так само як і в Законі Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, який втратив чинність з 01 серпня 2022 року, термін банківський день відсутній.

Однак, законодавець оперує термінами операційний день та операційний час: операційний день день, протягом якого надавач платіжних послуг платника або надавач платіжних послуг отримувача, залучений до платіжної операції, здійснює свою діяльність, необхідну для виконання платіжних операцій; операційний час частина операційного дня надавача платіжних послуг, протягом якої приймаються платіжні інструкції та інструкції на відкликання. Тривалість операційного часу встановлюється надавачем платіжних послуг самостійно та закріплюється його внутрішніми документами.

Термін банківський день у системі електронних платежів Національного банку1 використовувався в Інструкції про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 № 320 (зі змінами), яка визначала загальні вимоги щодо функціонування СЕП версії СЕП-3.

Підсумки розрахунків за операціями, проведеними через цю систему у вихідні, святкові та неробочі дні, відображалися на рахунках учасників СЕП у Національному банку в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів.

До 01.04.2023 року визначення поняття «банківський день» містилося у п. 1 Глави 1 Інструкції «Про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті», затвердженою Постановою Правління Національного банку України 16.08.2006 року № 320.

Так, банківський день у системі електронних платежів Національного банку (далі - банківський день) - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських платіжних інструкцій через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку на ту саму дату.

Банківський день може включати два і більше календарних днів, якщо міжбанківські платіжні операції через СЕП здійснюються у вихідні, святкові та неробочі дні, що передують даті цього банківського дня.

Підсумки розрахунків за міжбанківськими платіжними інструкціями, проведеними через СЕП у вихідні, святкові та неробочі дні, відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів.

Постанова втратила чинність на підставі Постанови Національного банку № 17 від 03.03.2023 року.

Тобто, поняття банківський день введено з метою визначення часу виконання технологічних операцій з проведення міжбанківських платежів.

При цьому, для суб`єктів господарювання та їх контрагентів відображення результатів розрахунків здійснювалося лише у робочі дні.

На момент укладення договору підряду поняття банківського у законодавстві було відсутнє, нормативні документи визначили поняття операційного дня (день, протягом якого надавач платіжних послуг платника або надавач платіжних послуг отримувача, залучений до виконання платіжної операції, здійснює свою діяльність, необхідну для виконання платіжних операцій) (п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»).

Цей Закон визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Тому, положення закону регулюють порядок роботи надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, до яких сторони договору підряду не віднесені.

Дійсно, з 01 квітня 2023 року Національний банк здійснив перехід на нове покоління СЕП.

Відтоді система функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022 та в режимі роботи 24/7/365 з датою поточного календарного дня. Порядок функціонування СЕП визначається Інструкцією про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 03.03.2023 № 16.

При цьому, цілодобове функціонування системи електронних платежів та платіжних систем лише підвищує вимоги до технологічних рішень та технічної оснащеності надавачів платіжних послуг.

Однак, відповідні зміни не зобов`язують усіх суб`єктів господарювання, як споживачів та користувачів платіжних систем, впроваджувати безперервний режим власної роботи, зокрема працівників, котрі відповідають за створення платіжних документів та переказ грошових коштів.

Крім того, Листом НБУ від 21.07.2022 року N B/57-0013/54220 затверджено Роз`яснення щодо застосування міжнародного стандарту ISO 20022 для безготівкових розрахунків в національній валюті.

В цьому документі терміни вживаються в такому значенні:

1) агент надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок клієнта (платника/отримувача/стягувача) для виконання платіжних операцій. До агентів належать банки, небанківські надавачі платіжних послуг та Державна казначейська служба України;

2) агент платника надавач платіжних послуг, який обслуговує рахунок платника;

6) Ініціатор ? особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції/платіжного повідомлення, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів можуть належати платник, отримувач, стягувач, надавач послуг з ініціювання платіжної операції, та особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію від імені/за платника;

8) клієнт фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу в агента, як платник або отримувач/стягувач. Для цілей цього документа, під терміном клієнт розуміється і користувач, який обслуговується в агента, який є небанківським надавачем платіжних послуг.

Тобто, з метою перерахування грошових коштів необхідне також вчинення дій з волевиявлення на здійснення платіжних операцій зі сторони клієнта платіжних послуг.

Відповідно до п. 19 Роз`яснення, Агент платника приймає до виконання платіжну інструкцію (паперовий носій)/платіжне повідомлення (платіжна інструкція в електронному вигляді), що надійшла (-о) до нього протягом операційного часу.

Агент самостійно встановлює тривалість операційного часу.

Агент платника приймає до виконання платіжну інструкцію/платіжне повідомлення, що надійшла (-о) до нього після закінчення операційного часу, не пізніше наступного операційного дня.

Агент платника та платник мають право передбачити у договорі інший, ніж встановлений в абзацах першому та третьому цього пункту документа, строк (день) прийняття до виконання платіжної інструкції/платіжного повідомлення.

Таким чином, перехід надавачів платіжних послуг на нове покоління СЕП та функціонування системи на базі міжнародного стандарту ISO 20022, в режимі роботи 24/7/365, створює зобов`язання саме для надавачів платіжних послуг, не створюючи при цьому зобов`язань для клієнтів оформлювати платіжні документи поза робочим часом.

Отже, умови договорів з банківськими установами, які укладені Замовником та Підрядником не є предметом дослідження у даній справі, та не можуть впливати на строки виконання грошових зобов`язань за Договором підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року.

В силу положень ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора (ст. 511 ЦК України).

Суд враховує, що зміст узгоджених сторонами положень Договору підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року не містить безпосередніх посилань на роз`яснення або інструкції Національного Банку України, укладені сторонами договори з надавачами платіжних послуг.

Отже, сторонами Договору підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року не визначено обов`язку відповідача здійснення платежів у вихідні або неробочі дні.

Поняття банківського дня законодавчо не визначено, у досліджених судом нормативних документах не прирівняний обов`язок проведення платіжних операцій до обов`язку аналогічного режиму роботи протягом усіх календарних днів для суб`єктів господарювання.

У розумінні п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» операційний день - це день, протягом якого особа здійснює свою діяльність, що відносно до відповідача є робочим днем.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №753/11000/14-ц від 18 квітня 2018 року застосував принцип Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав).

Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, має нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки у випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.

Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча й були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Оскільки, позивач не скористався можливістю під час укладення договору підряду конкретизації поняття здійснення розрахунків протягом банківських днів або відсилання до нормативних документів НБУ, тому відсутні підстави для обчислення періоду прострочення зі спливом 180 календарних днів.

Тому, судом визначено початок періоду прострочення розрахунків зі сторони відповідача після спливу 180 робочих днів.

Отже, вірним періодом прострочення та нарахування заявлених штрафних санкцій, мір цивільно-правової відповідальності є: з 09.08.2024 по 21.11.2024 рр.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми інфляційних втрат, 3 % річних та пені, судом отримано: 192,46 грн інфляційних втрат, 27,97 грн 3 % річних та 60,61 грн пені.

Отже, у задоволенні вимог позову в частині стягнення 10,14 грн інфляційних втрат, 18,91 грн - 3% річних та 41,31 грн пені слід відмовити.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, витрати зі сплати судового збору, з урахуванням пониженої ставки судового збору, покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2 375,07 грн; судовий збір в сумі 47,33 грн слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050, код - 00130694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн", вул. Д. Галицького, буд. 29, оф. 29, м. Вінниця, 21036, код - 40334879) 3 249,97 грн - основного боргу за Договором підряду № 97.43-2339-Д від 05.09.2023 року, 192,46 грн - інфляційних втрат, 27,97 грн - 3 % річних, 60,61 грн - пені та 2 375,07 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" в частині вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" 10,14 грн інфляційних втрат, 18,91 грн 3% річних та 41,31 грн пені.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 47,33 грн - залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набранням судовим рішенням законної сили.

6. Копію судового рішення надіслати учасникам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: позивачу - ; представнику позивача Щуру С.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідачу - , , представнику відповідача Зайцю Б.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2024 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Д. Галицького, 29, буд. 29, м. Вінниця, 21036; вул. Праведників світу, буд. 20 Б, м. Вінниця, 21036)

3 - відповідачу (вул. Магістратська, буд. 2, м. Вінниця, 21050)