ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 Справа № 917/924/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша, за участю секретаря судового засідання Людмили Бойченко, розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

Заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області проспект Свободи, 4а, м. Кременчук, 39601, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Миру, 24, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавської області, 39800,

до Полтавської районної державної адміністрації, вул. Шевченка, 5, м. Полтава, Полтавська область, 3850, та

Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039,

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації

за участю представників сторін:

від прокуратури: Вороненко А. М.;

від Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича : Тропіна О. М.;

інші не з`явились.

Обставини справи: Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся з позовом до Полтавської районної державної адміністрації та Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича , у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 22.04.2008, яким затверджено фізичній особі-підприємцю Ващенку Олегу Миколайовичу технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку площею 170,00 га (кадастровий номер :00:007:0098 - архівний :00:007:0096), для водогосподарських підприємств на території села Григоро - Бригадирівської сільської ради Горішньоплавнівської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області;

- визнати недійсним договір оренди землі № 111 земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0098 (архівний :00:007:0096), загальною площею 170,00 га, яка розташована за межами населеного пункту Григоро - Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району, укладений 23.03.2009 Кобеляцькою районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Ващенком О. М. , зареєстрований у Кобеляцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.06.2009 за № 01;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098 від 19.02.2018 під № 24987581 з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки за Ващенком Олегом Миколайовичем (ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 17.04.1998 Комсомольським MB УМВС України в Полтавській області).

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що Розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 22.04.2008 прийнято, а договір оренди землі № 111 від 23.03.2009 укладено з порушенням норм земельного і водного законодавства, а тому вони є незаконними, підлягають скасуванню та, відповідно, визнанню недійсними. Зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0098, загальною площею 170 га, яка передана в оренду ФОП Ващенко О. М. Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області, відноситься до земель водного фонду.

Як стверджує прокурор, Кобеляцька районна державна адміністрація не мала права на розпорядження земельною ділянкою із земель державної власності, розташованої за межами населеного пункту, для таких потреб, як ведення риборозведення (рибогосподарського виробництва), оскільки відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції станом на 13.01.2007 та станом на 01.01.2008), районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною 7 цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району, крім випадків, визначених частиною 7 цієї статті.

Отже, Кобеляцька районна державна адміністрація перебрала на себе повноваження обласної державної адміністрації, тим самим ототожнивши два різних поняття «водне господарство» та «рибне господарство». Вирішення питання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у користування для рибогосподарських потреб віднесено до виключної компетенції обласної державної адміністрації.

Відповідач 2 у відзиві на позов проти позову заперечує, посилаючись на законність розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 3030 від 22.04.2008. Зазначає, що реєстрація вчинена на законних підставах. Зокрема, вказує, що власником оспорюваної земельної ділянки є Полтавська обласна державна адміністрація, адже вказане зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно, Горішньоплавнівська міська об`єднана територіальна громада не є власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером № :00:007:0098, а тому її права не можуть бути порушені.

Також, відповідач 2 на підтвердження законності отримання в користування земельної ділянки зазначає, що Григоро-Бригадирівська сільська рада Кременчуцького району в 2006 році погодила надання ФОП Ващенку О. М. в оренду земельної ділянки про що було також складено Акт вибору та обстеження земельної ділянки. Зазначає, що, однією з підстав законності перебування в оренді земельної ділянки у ФОП Ващенко О. М. є його право власності на гідротехнічну споруду - нерухоме майно.

Крім того, відповідач 2 зазначає, що відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0098 є держава в особі Полтавської обласної державної адміністрації. Кременчуцькою окружною прокуратурою не обґрунтовано підстав для представництва в суді Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Зокрема, відповідач зазначає, що прокурор не правильно визначив суб`єкта, в інтересах якого здійснено представництво, а саме на думку відповідача, таким суб`єктом не може бути Горішньоплавнівська міська рада, адже вона не є власником оспорюваної земельної ділянки.

13.05.2024 від відповідача 2 надійшло клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки відповідач вважає, що загальний трирічний строк позовної давності за позовними вимогами прокурора сплив 18.06.2012.

Третя особа в письмових поясненнях від 07.09.2022 позовні вимоги заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області просить задовольнити в повному обсязі. Вважає, що Розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 22.04.2008 прийнято, а договір оренди землі № 111 від 23.03.2009 укладено з порушенням норм земельного і водного законодавства, а тому вони є незаконними, підлягають скасуванню та, відповідно, визнанню недійсними.

Прокурор у відповіді на відзив заперечує проти доводів відповідача 2, зокрема зазначає, що земельна ділянка за Законом є власністю Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади; Горішньоплавніська міська рада Кременчуцького району, як власник спірної земельної ділянки може здійснити реєстрацію права власності в будь-який зручний для неї час, а строки такої перереєстрації законом не визначені. Відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку; державна реєстрація є не підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності. Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0098 є власністю Горішньоплавнівської територіальної громади Кременчуцького району за Законом, а державна реєстрація є не підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності із фактом його державної реєстрації не можна.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, посилається на бездіяльність уповноваженого суб`єкта владних повноважень Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району. Додатково, прокурор звертає увагу суду що з 27.05.2021 до теперішнього часу Горішньоплавнівська міська рада навіть не здійснила перереєстрацію права власності за земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098, що свідчить про її незацікавленість, як представника територіальної громади, в захисті права власності територіальної громади на землі комунальної власності.

Також прокурор заперечує проти доводів відповідача, що однією з підстав законності перебування в оренді земельної ділянки у ФОП Ващенко О. М. є його право власності на гідротехнічну споруду - нерухоме майно, посилаючись на те, що загальна площа гідротехнічної споруди, як зазначено у відзиві складає 27,9 га, але згідно з договором купівлі-продажу між СП « Маяк » та громадянином Ващенко О.М. від 14.10.2005 предметом договору є гідротехнічна споруда загальною площею - 75000 кв. м. Як наголосив Верховний Суд України 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 за відсутності в попереднього власника належним чином оформлених прав користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, положення статей 120 Земельного кодексу України, 377 Цивільного кодексу України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі застосуванню не підлягають. Разом із цим доказів надання відповідачу у встановленому порядку спірної земельної ділянки для зведення такої господарської споруди, як і оформлення за ним права власності або права користування спірною земельною ділянкою, матеріали справи не містять, у договорі купівлі-продажу нерухомого майна також відсутнє посилання на розмір земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, що відчужувався за цим договором. Відповідно наявність об`єкту нерухомості загальної площею 75000 кв. м не підтверджує законності перебування в користуванні ФОП Ващенка О. М. земельної ділянки площею 170 га.

Відповідач 2 подав заперечення (на відповідь на відзив) вх. № від 9423 від 02.12.2022)) в яких стверджує, що прокурор звернувся за захистом не порушеного права неналежного позивача. Вважає, що прокурор неправильно застосував приписи Земельного кодексу України, судову практику та не спростував належними доказами того факту, що право власності держави на спірну земельну ділянку не набуто Горішньоплавнівською міською об`єднаною територіальною громадою у встановленому законом порядку. Матеріали справи не містять доказів наявності рішення Полтавської обласної державної адміністрації про передачу земельної ділянки у комунальну власність, доказів фактичної передачі й державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку від держави до територіальної громади. Тобто до теперішнього часу Горішньоплавнівська міська територіальна громада не є власником та розпорядником землі, зокрема, й земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0098. Це підтверджується листом Горішньоплавнівської міської територіальної громади від 29.01.2021 № 10-12/7.

До того ж, виготовлення ФОП Ващенко О. М. технічної документації на ставок площею 170 га при оформленні права оренди земельної ділянки погоджено Григоро-Бригадирівською сільською радою, в особі її голови Лося О. М., що підтверджується листом від 18.12.2006, Актом вибору та обстеження земельної ділянки Григоро-Бригадирівської сільської ради під влаштування ставка ФОП Ващенка Олега Миколайовича від 07.02.2007. Відповідно до пункту 4 рішення Горішньоплавнівської міської ради «Про реорганізацію територіальних громад» від 07.07.2020, Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Григоро-Бригадирівської сільської ради. Тобто, погодження виготовлення ФОП Ващенком О. М. технічної документації на ставок площею 170 га при оформленні права оренди земельної ділянки фактично, за умов правонаступництва, є погодженням цього питання Горішньоплавнівською міською територіальною громадою.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що права Горішньоплавнівської міської територіальної громади не є порушеними й не підлягають судовому захисту.

Також відповідач 2 вважає, що прокурор не спростував твердження відповідача про відсутність обґрунтування наявності підстав для представництва прокурора в суді інтересів держави в особі Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Прокурор не обґрунтував та не довів в чому полягала бездіяльність Горішньоплавнівської міської територіальної громади щодо захисту інтересів держави, з огляду на відсутність у неї належним чином зареєстрованого права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098, належних документів, на підтвердження оренди цієї земельної ділянки, й повноважень для розпорядження землею та захисту. Доводи прокурора про незаконність розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 22.04.2008, з підстав прийняття його з порушенням компетенції зазначеного державного органу відповідач вважає необґрунтованими, посилаючись на те, що обмежень повноважень Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області щодо надання в оренду земель для водогосподарського призначення (рибогосподарського виробництва), на момент видання відповідних розпоряджень, Земельний кодекс України не містив. Також, вказує, що договір оренди укладений на підставі розпорядження, яке було прийнято до моменту внесення змін, але не виконано, тому підстави для визнання договору оренди недійсним відсутні.

12.04.2024 від відповідача 2 надійшли додаткові пояснення у справі щодо окремих обставин, зазначених у відзиві на позов, а також у запереченнях на відповідь прокурора на відзив (вх. № 5063 від 12.04.2024), в яких зазначає, що факт належності саме Кобеляцькій районній державній адміністрації повноважень з розпорядження спірною земельною ділянкою, яка вже розпорядилась нею в межах своєї компетенції та, відповідно до вимог чинного законодавства, розпорядженнями від 18.05.2007 № 350 та від 01.04.2008 № 303, встановлений постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2009 в адміністративній справі № 2-а-11601/09, яка набрала законної сили і в якій брали участь відповідачі.

19.07.2024 від відповідача 2 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких наполягає на тому, що позов поданий в інтересах неналежного позивача; вважає доводи прокурора про незаконність розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 22.04.2008, з підстав прийняття його з порушенням компетенції зазначеного державного органу необґрунтованими; вважає, що ФОП Ващенко О. М. правомірно набув права користування земельною ділянкою, яка зайнята будівлями та спорудами, що є його власністю, а також на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Крім того, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими з огляду на те, що оскаржуване розпорядження є індивідуальним актом, дія якого вичерпана виконанням.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання у справі на 15:00 07.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.09.2022 суд відклав підготовче засідання на 15:00 12.10.2022.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.10.2022 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 15:30 06.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.10.2022 суд відклав підготовче засідання на 09:00 16.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.12.2022 суд відклав підготовче засідання на 11:00 01.02.2023, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та зобов`язав учасників справи відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання подати суду відповіді у формі заяви свідка (керівника або іншої посадової особи відповідача) на запитання, поставлені відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2023 суд відклав підготовче засідання на 09:00 16.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 суд відмовив у задоволення заяви Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича про визнання зловживанням процесуальними правами. Провадження у справі № 917/924/22 зупинив до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 440/10507/22. Зобов`язав учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 917/924/22.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 14:50 16.04.2024.

12.04.2024 від відповідача 2 - Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 5062).

16.04.2024 від прокуратури надійшли пояснення (вх. № 5274).

16.04.2024 від прокуратури надійшли заперечення на клопотання про зупинення розгляду справи (вх. № 5275).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.04.2024 суд відклав розгляд клопотання про зупинення провадження (вх. № 5062 від 12.04.2024) та відклав підготовче засідання на 10:00 16.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 суд відмовив в задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича про зупинення провадження у справі № 917/924/22 (вх. № 5062 від 12.04.2024); відмовив в задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича про поновлення строку для подання додаткових доказів (вх. № 6638 від 13.05.2024); задовольнив клопотання Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича про поновлення строку для подання додаткових доказів (вх. № 6562 від 13.05.2024); закрив підготовче провадження у справі № 917/924/22 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 15:30 29.05.2024.

У судовому засіданні 29.05.2024 суд оголосив перерву до 14:30 23.07.2024.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.07.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 09:30 31.07.2024.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 09:00 02.10.2024.

Судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 09:00 02.10.2024 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 суд призначив справу № 917/924/22 до судового розгляду по суті на 10:00 30.10.2024.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 30.10.2024 суд оголосив перерву до 09:00 14.11.2024.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті на стадії судових дебатів суд оголосив перерву до 11:00 11.12.2024.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

Проведеним Кременчуцькою окружною прокуратурою вивченням стану додержання вимог земельного та водного законодавства на території Кременчуцького району, виявлено факт порушення вимог зазначеного законодавства під час надання у користування ФОП Ващенко О. М. земельної ділянки водного фонду на території села Григоро-Бригадирівки Східного старостинського округу Горішньоплавінвської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Ващенко О. М. зареєстрований 07.03.2003 та видами економічної діяльності відповідно є: 03.22 - прісноводне рибництво (аквакультура) - основний, 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння.

Так, встановлено, що розпорядженням Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 350 від 18.05.2007 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 170 га під водним об`єктом для риборозведення на території Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району.

У подальшому розпорядженням Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 22.04.2008 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування Ващенком О. М. на земельну ділянку площею 170,0 га для водогосподарських підприємств на території Григоро-Бригадирівської сільської ради та надано розпорядження посвідчити Ващенку О.М. право користування на земельну ділянку на території Григоро-Бригадирівської сільської ради.

На підставі зазначеного розпорядження Кобеляцька районна державна адміністрація Полтавської області та фізична особа - підприємець Ващенко О. М. 23.03.2009 уклали договір оренди землі № 111, згідно з яким передано в оренду земельну ділянку для земель водогосподарського призначення (рибогосподарського виробництва) на території за межами населеного пункту на території Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького (Кременчуцького на даний час) району, загальною площею 170,00 га, кадастровий номер :00:007:0096, терміном на 49 років.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано у Кобеляцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.06.2009 за № 01.

24.12.2009 Кобеляцька районна державна адміністрація Полтавської області та фізична особа-підприємець Ващенко О. М. 24.12.2009 уклали договір оренди водного об`єкту № 1 від 24.12.2009, за яким останньому передано в строкове платне користування водний об`єкт площею водного дзеркала 139,9 га, який розташований на землях Григоро - Бригадирівської сільської ради Кобеляцького (на даний час Полтавського) району Полтавської області з метою риборозведення, вирощення і вилову риби.

На виконання окремого доручення з 01.08.2016 проводилися перевірки відомостей Державного земельного кадастру (далі ДЗК), які станом на 01.01.2013 були перенесені з державного реєстру земель до ДЗК, на відповідність наказу № 174 від 02.07.2003 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» та Постанови КМУ № 1021 від 09.09.2009 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». При перевірці на достовірність та повноту відомостей наявної в ДЗК земельної ділянки за кадастровим номером :00:007:0096 було виявлено відсутність конкретної інформації про власника та користувача цієї земельної ділянки, даних про оренду, в результаті чого її було перенесено до архівного шару. Усунувши всі зазначені недоліки та у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень, де пунктом 4 передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами - земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, Григоро-Бригадирівська сільська рада, внесено до ДЗК, відповідно до Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 «Про затвердження порядку введення Державного земельного кадастру», у зв`язку з чим змінено (переприсвоєно) кадастровий номер на :00:007:0098, оскільки попередній № :00:007:0096 набув статусу «архівного», в наслідок чого повернути його технічно неможливо.

Згідно з листом № 01-29/1938 від 25.06.2021 Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, відповідно до статті 7-1 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», Постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів», Розпорядження КМУ від 16.12.2020 № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» та Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого Постановою КМУ ВІД 16.12.2020 № 1321, повноваження, права та обов`язки Кобеляцької районної державної адміністрації до Полтавської районної державної адміністрації.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 665/197-20 від 08.09.2020 наданого Головним Управлінням Держгеокадастру у Полтавській області земельна ділянка площею 170 га розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради з кадастровим номером :00:007:0098 відноситься до земель водного фонду з цільовим призначенням 10.07 - для рибогосподарських потреб.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0098, загальною площею 170 га, яка передана в оренду ФОП Ващенку О. М. Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області, відноситься до земель водного фонду.

Старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 20.08.2021 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0098, яка розташована на території с. Григоро-Бригадирівка Східного старостинського округу Горішньоплавнівської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області.

За результатами перевірки встановлено, що договір оренди землі № 111 від 23.03.2009, яким передана ФОП Ващенку О. М. в строкове платне користування земельна ділянка загальною площею 170,00 га кадастровий номер :00:007:0098 для земель водогосподарського призначення (рибогосподарського виробництва), укладений всупереч вимог статей 122, 124 Земельного кодексу України, що викладено в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 626-ДК/0575АП/09/01/-21 від 20.08.2021.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ, який набрав чинності 27.05. 2021, внесено зміни до повноважень місцевих рад у частині розпорядження землями у межах території громади.

Так, пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (зокрема земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Отже, з 27.05.2021 законодавчо визначеним розпорядником спірної земельної ділянки є Горішньоплавнівська міська об`єднана територіальна громада в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району.

Вказане обумовлює пред`явлення позову в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району.

Так, Кременчуцькою окружною прокуратурою 15.02.2022 за № 52- 1959вих-22 до Горішньоплавнінської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнінської міської ради скеровано повідомлення в порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яким поінформовано про наявні порушення та запропоновано вжити самостійних заходів на їх усунення.

На вказане повідомлення надійшла відповідь № 03-22/766/565 від 16.03.2022, згідно з якою Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району повернеться до розгляду вказаного питання після скасування воєнного стану.

Кременчуцька окружна прокуратура повторно 11.04.2022 скерувала до Горішньоплавнівської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнінвської міської ради за № 52-3229вих-22 повідомлення про наявні порушення вимог земельного законодавства, зазначивши, що вказане порушення триває достатньо багато часу та зважаючи на беззаперечний інтерес держави просить повторно розглянути лист та вжити заходів на усунення порушення.

Не отримавши відповідь на повторне повідомлення про наявне порушення вимог земельного законодавства окружною прокуратурою втретє 30.06.2022 за № 52-6603вих-22 скеровано повідомлення в порядку статті 23 ЗУ «Про прокуратуру», де зокрема наголошено, що введеним 24.02.2022 військовим станом жодним чином не звужено права та обов`язки органів місцевого самоврядування на звернення до суду за захистом порушених прав.

На дане повідомлення з Горішньоплавнівської міської ради надійшла відповідь № 03-22/1739/1347 від 12.07.2022, згідно якої з метою вивчення отриманої від прокуратури інформації виконавчий комітет звернувся з запитом до Полтавської обласної військової адміністрації, в той час як порушення продовжує тривати та міська рада бездіє на даному напрямку вже понад 5 місяців.

Також, прокуратурою 30.06.2022 за № 52-6641вих-21 до Полтавської районної державної адміністрації скеровано повідомлення в порядку сттті 23 ЗУ «Про прокуратуру» та повідомлено про наявні порушення вимог земельного законодавства при прийнятті Головою Кобеляцькою районною державною адміністрацією Розпорядження № 303 від 01.04.2008 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку на території Григоро-Бригадирівської сільської ради гр. Ващенко О.М. ».

На вказане повідомлення отримано відповідь № 1980/1/01-29/ВА від 15.07.2021, згідно з якою Полтавська районна державна адміністрація, як правонаступник Кобеляцької районної державної адміністрації, не має повноважень на скасування розпоряджень останньої.

Отже, підставами для представництва прокурором інтересів держави в суді у цьому випадку є тривала бездіяльність уповноваженого суб`єкта владних повноважень Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району, яка усвідомлено пасивно бездіє при обізнаності про наявні порушення у період з моменту отримання повідомлення прокурора про стверджуване порушення інтересів держави та до 08.08.2022.

Як установив суд фізична особа-підприємець Ващенко О. М. звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з призначення та проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :00:007:0098, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.08.2021 за № 626-ДК/0575АП/О9/01/-21;

- визнати протиправним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12.08.2021 за № 626-дк "Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель всіх категорій та форм власності";

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з ненаправлення на адресу Фізичної особи-підприємця Ващенка О. М. інформації про результати перевірки, що оформлені актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 626-ДК/0575АПУО9/01/-21 від 20.08.2021.

Проте, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Зазначене рішення залишене без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023.

Також, як установив суд, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.11.2024 у справі № 534/1662/23 позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Ващенка О. М. про скасування записів про державну реєстрацію права приватної власності, зобов`язання повернути гідротехнічні споруди задоволено. Скасовано запис про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - запис № 47 в книзі ОН-1 щодо реєстрації за Ващенком О. М. будівель та споруд, загальною площею 75138,4 кв. м, реєстраційний номер майна 6522857 з одночасним припиненням права власності. Скасовано запис про Державну реєстрацію об`єкта нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 6522857. Зобов`язано Ващенка О. М. , повернути на користь держави Україна в особі Горішньоплавнівської міської ради () гідротехнічні споруди - земляну дамбу, насосну станцію та бункерний склад кормів, загальною площею 75138,4 кв. м, у власність держави в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району шляхом підписання акту приймання-передачі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Статтею 17 Земельного кодексу України (в редакції станом на 13.01.2007 та станом на 01.01.2008) установлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 12 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Отже, органи виконавчої влади є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Згідно зі статтею 51 Водного кодексу України, у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Загальнодержавною програмою розвитку рибного господарства України на період до 2010 року, затвердженої Законом України «Про Загальнодержавну програму розвитку рибного господарства України на період до 2010 року», закріплені поняття: рибогосподарське підприємство (рибницьке, рибальське, рибопереробне) - суб`єкт підприємницької діяльності, основними видами діяльності якого є вилов (збирання), відтворення, вирощування, переробка риби та інших водних живих ресурсів і продукції з них, а сума, одержана від її реалізації або її окремого виду, перевищує 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства; товарне рибництво - вирощування у спеціально створених штучних умовах або визначених для цього рибогосподарських водних об`єктах товарної риби та інших водних живих ресурсів, що реалізуються населенню або використовуються рибопереробними підприємствами як сировина.

Кобеляцька районна державна адміністрація не мала права на розпорядження земельною ділянкою із земель державної власності, розташованої за межами населеного пункту, для таких потреб як ведення риборозведення (рибогосподарського виробництва), оскільки відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції станом на 13.01.2007 та станом на 01.01.2008), районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною 7 цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району, крім випадків, визначених частиною 7 цієї статті.

Отже, Кобеляцька районна державна адміністрація перебрала на себе повноваження обласної державної адміністрації, тим самим ототожнивши два різних поняття «водне господарство» та «рибне господарство», визначення яких закріплені чинним законодавством.

Зокрема, поняття «водне господарство» закріплено у Концепції розвитку водного господарства України, затвердженій постановою Верховної Ради України №1390-XIV від 14.01.2000, а саме: це - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

Потребу у веденні водного господарства не можна ототожнювати з потребами та цілями, для яких надаються у користування на умовах оренди водні об`єкти згідно зі статтею 51 Водного кодексу України, зокрема, для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 303 від 22.04.2008 передана в оренду земельна ділянка водного фонду саме для ведення рибного господарства.

Водночас рибне господарство це зовсім інша галузь економіки, зокрема це галузь народного господарства, завданням якої є вивчення, охорона, використання і відтворення на науковій основі водних живих ресурсів з метою одержання різноманітних видів харчової, кормової, технічної та медичної продукції (пункт 1 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.96 № 1192, яким врегульовані відносини у галузі охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, ведення рибного господарства та здійснення рибальства).

Статтею 25 Закону України «Про тваринний світ» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено, що добування риби та водних безхребетних вважається рибальством, а не водним господарством.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у користування для рибогосподарських потреб віднесено до виключної компетенції обласної державної адміністрації.

На підставі наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель, котра наводить 12 видів цільового призначення земель водного фонду: 10.01 для експлуатації та догляду за водними об`єктами; 10.02 для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами; 10.03 для експлуатації та догляду за смугами відведення; 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами; 10.05 для догляду за береговими смугами водних шляхів; 10.06 для сінокосіння; 10.07 для рибогосподарських потреб; 10.08 для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей; 10.09 для проведення науково - дослідних робіт; 10.10 для будівництва та експлуатації гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд; 10.11 для будівництва та експлуатації санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів у межах прибережних захисних смуг морів, морських заток і лиманів; 10.12 для цілей підрозділів 10.01-10.11 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Отже, ведення водного господарства - лише один з видів цільового призначення земель водного фонду, а тому передача земельних ділянок водного фонду для ведення водного господарства обмежується підрозділами 10.01-10.12 Класифікації. Разом з цим, виділення та передача земельної ділянки для рибогосподарських потреб (підрозділ 10.07) не є веденням водного господарства, а відтак Кобеляцька районна державна адміністрація не була вправі розпоряджатися спірною земельною ділянкою, оскільки уповноваженим органом щодо передачі такої земельної ділянки була Полтавська обласна державна адміністрація, відповідно до пункту «б» частини 3 статті 122 Земельного кодексу України.

За вимогами статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» рибогосподарська діяльність - діяльність юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, пов`язана з вивченням водних біоресурсів, їх охороною, відтворенням, спеціальним використанням, переробкою, реалізацією тощо.

Отже, поняття водне господарство та рибницьке господарство не є тотожними, що свідчить про те, що на час прийняття оскаржуваного розпорядження та укладання договору оренди землі у Кобеляцької районної державної адміністрації були відсутні повноваження для передачі земельної ділянки в оренду для рибогосподарських потреб.

Як установлено судом Кобеляцька районна державна адміністрація Полтавської області, всупереч вимогам закону, і з перевищенням наданих законом повноважень, розпорядилась земельною ділянкою, що знаходиться за межами населених пунктів.

Щодо позовної вимоги прокурора про скасування розпорядження № 303 від 22.04.2008, слід зазначити наступне.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статті 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

У статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття «нормативно-правовий акт» та «індивідуальний акт».

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області 01.04.2008 № 303 про затверджено фізичній особі-підприємцю Ващенку Олегу Миколайовичу технічної документації із землеустрою є актом індивідуальної дії, оскільки видано відповідачем-1 у результаті реалізації владних управлінських функцій суб`єкта розпорядження землями державної власності; не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпує дію після розроблення проекту землеустрою; стосується лише прав та інтересів Ващенка О. М .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 звертає увагу, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору оренди, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою (подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39) та від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження №14-206цс21).

З огляду на те, що розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 303 від 01.04.2008 на час звернення з цим позовом до суду уже виконано шляхом укладення договору оренди землі від 23.03.2009 № 111, визнання недійсним такого рішення не може забезпечити ефективного захисту прав територіальної громади, оскільки вимагає спростування в судовому порядку законності укладення договору оренди та повернення спірної земельної ділянки або відшкодування шкоди (за наявності підстав).

З огляду на викладене у в задоволенні позову в частині визнання недійсним розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області №303 від 22.04.2008 слід відмовити у зв`язку з неефективністю обраного позивачем способу захисту.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору оренди землі № 111 слід зазначити наступне.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Згідно зі статтею 3 Водного кодексу України, усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки) штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; 2) підземні води та джерела; 3) внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до статті 87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони.

Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється. Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Вказане свідчить, що водні об`єкти та землі водного фонду є національним багатством держави і за своїм призначенням є джерелом для задоволення потреб суспільства в водних ресурсах.

Згідно зі статтею 40 Водного кодексу України, використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища, здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

Відповідно до статті 95 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Згідно зі статтею 51 Водного кодексу України, у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Так, частиною 4 статті 51 Водного кодексу України передбачено, що водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Згідно зі статтею 59 Земельного кодексу України, землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до положень статті 119 Конституції України, статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статей 17, 116, 122 Земельного кодексу України, Полтавська обласна державна адміністрація є тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та вживати своєчасні та ефективні заходи щодо захисту та відновлення її інтересів. Оскільки обласні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків передачі земель для ведення водного господарства, будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), індивідуального дачного будівництва (часина 3 статті 122 Земельного кодексу України), а також земель сільськогосподарського призначення (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України) та особливо цінних земель (частина 7 статті 122 Земельного кодексу України), у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Згідно з частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, передбачених чинним законодавством, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для ведення водного господарства.

Беручи до уваги класифікацію видів цільового призначення земель, затверджену наказом Держкомзему України № 548 від 23.07.2010, ведення водного господарства охоплює собою лише 12 видів земель водного фонду, зокрема під гідроспорудами, водними об`єктами та землями прибережних захисних смуг і смуг відведення каналів в постійне користування водогосподарських організацій.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, на момент винесення рішення Кобеляцькою районною державною адміністрацією є Полтавська обласна державна адміністрація, а на момент подання позову, враховуючи зміни до Земельного кодексу - Горішньоплавнівська міська об`єднана територіальна громада в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району.

У той же час надання земель державної власності та водних об`єктів для рибогосподарських потреб не охоплюється поняттям ведення водного господарства та не належить до повноважень районних державних адміністрацій.

Отже, повноваження власника від імені держави щодо спірної земельної ділянки водного фонду, яка надавалась для рибогосподарських потреб, виконує Полтавська обласна державна адміністрація.

Підстави недійсності правочину передбачені, також частиною 1 статті 207 Господарського кодексу України, а саме: господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладене учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнане судом недійсним повністю або в частині.

Згідно зі статтею 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до вимог частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України також визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 211 Земельного кодексу України наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

Статтями 203, 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним.

При встановленні недійсності таких правочинів, відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, сторони зобов`язані повернути одна одній все, що вони одержали на виконання таких правочинів.

Відповідно до статті 202, частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст якого не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України способами захисту прав на земельні ділянки є: визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 210 Земельного кодексу України передбачено, що угоди з приводу земельних ділянок, укладені з порушенням встановленого законом порядку, визнаються недійсними за рішенням суду.

Так, статтею 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 2 цієї статті передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як установив суд, Кобеляцька районна державна адміністрація не мала повноважень щодо передачі земельної ділянки площею 170,00 га для рибогосподарських потреб за межами населених пунктів Григоро- Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (на момент укладення договору на разі Горішньоплавнінської міської ради) в оренду ФОП Ващенку О. М. , оскільки обсяг необхідної цивільної дієздатності для вчинення зазначеного правочину у неї був відсутній, а тому вказаний правочин підлягає визнанню недійсним.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що власником земельної ділянки є Полтавська обласна державна адміністрація, адже вказане зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, та з цього слідує, що Горішньоплавнівська міська об`єднана територіальна громада не є власником земельної ділянки з кадастровим номером №:00:007:0098.

Суд з вказаним твердженням відповідача не погоджується, оскільки земельна ділянка за законом є власністю Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади, більше того Горішньоплавніська міська рада Кременчуцького району, як власник земельної ділянки може здійснити реєстрацію права власності в будь-який зручний для неї час, а строки такої перереєстрації законом не визначені.

В пункті 24 розділу Х «Перехідні положення» Закону України, встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (зокрема земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Водночас відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.

Наведене спростовує твердження скаржника про те, що право комунальної власності на конкретну земельну ділянку в межах населеного пункту виникає з моменту державної реєстрації цього речового права.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду зазначає, що у статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наведено дефініцію поняття "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація є не підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності із фактом його державної реєстрації не можна. Досліджуючи обставини наявності в особи права власності, насамперед необхідно з`ясувати підстави, з яких особа набула такого права, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, що зумовлює визнання права власності, а не підставою набуття цього права. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 917/553/17.

Також аналогічна думка висловлена у Постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 140/279/21, а саме зазначено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0098 є власністю Горішньоплавнівської територіальної громади Кременчуцького району за Законом, а державна реєстрація не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує державою вже набуте особою право власності, і ототожнювати факт набуття права власності із фактом його державної реєстрації не має підстав.

Враховуючи те, що Горішньоплавнівська територіальна громада є власником земельної ділянки в силу Закону, будь-які інші додаткові рішення та розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації чи ГУ Держгеокадастру в Полтавській області не потрібні.

Також, відповідач на підтвердження законності отримання в користування земельної ділянки зазначає, що Григоро-Бригадирівська сільська рада Кременчуцького району в 2006 році погодила надання ФОП Ващенку О. М. в оренду земельної ділянки, про що було також складено Акт вибору та обстеження земельної ділянки.

Проте Григоро-Бригадирівська сільська рада Кременчуцького району ні на час укладення договору оренди, а ні на час розгляду справи судом не є власником чи розпорядником земельної ділянки, відповідно її погодження не має правового значення для набуття права користування земельною ділянкою.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача, що однією з підстав законності перебування в оренді земельної ділянки у ФОП Ващенко О. М. є його право власності на гідротехнічну споруду - нерухоме майно, оскільки рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.11.2024 у справі № 534/1662/23 позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Горішньоплавнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Ващенка О. М. про скасування записів про державну реєстрацію права приватної власності, зобов`язання повернути гідротехнічні споруди задоволено. Скасовано запис про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - запис № 47 в книзі ОН-1 щодо реєстрації за Ващенком О. М. будівель та споруд, загальною площею - 75138,4 кв. м, реєстраційний номер майна 6522857 з одночасним припиненням права власності. Скасовано запис про Державну реєстрацію об`єкта нерухомості реєстраційний номер нерухомого майна 6522857. Зобов`язано Ващенка О. М. , повернути на користь держави Україна в особі Горішньоплавнівської міської ради () гідротехнічні споруди земляну дамбу, насосну станцію та бункерний склад кормів, загальною площею - 75138,4 кв. м, у власність держави в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району шляхом підписання акту приймання-передачі.

Спірна земельна ділянка не містить об`єктів нерухомого майна державної форми власності.

Оскільки, на спірній земельній ділянці станом на час розгляду цієї справи відсутні об`єкти нерухомого майна державної форми власності, а лише зареєстровано речове право державної форми власності щодо самої земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0098, з огляду на те, що державна реєстрація не є підставою набуття права власності та враховуючи скасування рішенням суду (справа № 534/1662/23) речового права приватної власності Ващенка О. М. на об`єкти нерухомості, які містяться на цій земельній ділянці, яка відноситься до комунальної форми власності в силу Закону, суд вважає доводи відповідача про належність спірної ділянки до державної форми власності необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи відсутність реєстрації комунальної форми власності з підстав саме бездіяльності Горішньоплавнівської міської ради суд вважає надмірним формалізмом вважати, що позов подано передчасно.

Клопотання відповідача 2 про застосування позовної давності суд відхиляє, виходячи з наступного.

У пункті 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що за змістом статті 391 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Отже, негаторний позов - це позов про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном. І умовами його пред`явлення є: 1) позивач є власником речі; 2) поведінка відповідача є протиправною; 3) на момент пред`явлення позову протиправна поведінка має тривати і перешкоджати користуватися майном його власнику.

Відповідач ФОП Ващенко О. М. по теперішній час використовує земельну ділянку водного фонду з порушенням вимог земельного та водного законодавства, чим перешкоджає позивачу розпоряджатися та використовувати її за належністю.

Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Цей спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 Земельного кодексу України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).

Отже, зайняття спірної земельної ділянки з порушенням положень Земельного та Водного кодексів України треба розглядати, як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, скасування реєстрації слід розглядати, як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.

Зазначена правова позиція викладене в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 653/1096/16-ц, від 12.06.2019 № 487/10128/14-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, у справі 372/1684/14-ц від 07.04.2020, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 487/10134/14ц від 09.10.2019.

Отже, положення чинного законодавства щодо строків позовної давності у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню.

Щодо вимоги прокурора скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098 від 19.02.2018 під № 24987581 з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки за Ващенком Олегом Миколайовичем (ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 17.04.1998 Комсомольським MB УМВС України в Полтавській області), слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19 дійшов висновку, що зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Разом з цим з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19 та від 28.10.2020 у справі №910/10963/19.

Отже, з огляду на незаконність рішення державної адміністрації на підставі якого проведена державна реєстрація іншого речового права (оренди) на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі статті 16 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», належним додатковим способом захисту інтересів держави є також заявлення вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098 від 19.02.2018 під №24987581 з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки Ващенко О. М. на вказану земельну ділянку.

Так, спірна земельна відноситься до земель водного фонду, що підтверджується матеріалами справи.

Зазначене вказує на те, що Кобеляцька районна державна адміністрація не мала повноважень на розпорядження нею.

Прийняття Кобеляцькою районною державною адміністрацією рішення поза межами наданих їй повноважень, призвело до проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки, тому відновлення порушених прав можливе, зокрема, шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов в частині вимог про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098 від 19.02.2018 під № 24987581 з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки за Ващенком Олегом Миколайовичем .

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди землі № 111 земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0098 (архівний :00:007:0096), загальною площею 170,00 га, яка розташована за межами населеного пункту Григоро - Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району, укладений 23.03.2009 Кобеляцькою районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Ващенком О. М. , зареєстрований у Кобеляцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.06.2009 за № 01;

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0098 від 19.02.2018 під № 24987581 з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки за Ващенком Олегом Миколайовичем (ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 17.04.1998 Комсомольським MB УМВС України в Полтавській області).

Стягнути з Полтавської районної державної адміністрації (вул. Шевченка, 5, м. Полтава, Полтавська область, 3850, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, реєстраційний рахунок № UА 0006160, банк ДКСУ м. Київ, ) 2 481,00 грн судового збору.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ващенка Олега Миколайовича , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, реєстраційний рахунок № UА 0006160, банк ДКСУ м. Київ, ) 2 481,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.12.2024.

Суддя Дмитро СІРОШ