ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

18 грудня 2024 року м. ХарківСправа № 922/517/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

без виклику учасників справи,

розглянувши клопотання керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження від 21.11.2024 вих. № б/н (вх. № 29349/24 від 21.11.2024) у справі № 922/517/24

за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (код ЄДРПОУ , юридична адреса: 61099, м. Харків, бульв. Б.Хмельницького, буд. 36-а)

в інтересах держави в особі Харківської міської ради (, юридична адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7)

до відповідача - Фізичної особи-підприємця Шопен Наталії Володимирівни (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 / адреса для листування: АДРЕСА_2 )

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки в сумі 133586,06 грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом (вх. № 517/24 від 19.02.2024) про стягнення з відповідача - ФОП Шопен Н.В. на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 133586,06 грн, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що за результатами проведеного Департаментом земельних відносин Харківської міської ради обстеження земельної ділянки складено Акт обстеження від 03.01.2024, яким встановлено, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 11, з кадастровим номером :03:016:0005, площею 0,1000 га, знаходиться нерухоме майно - нежитлова будівля літ. "А-2", загальною площею 1370,6 кв. м, право власності на яке зареєстроване з 07.09.2018 за відповідачем - ФОП Шопен Н.В. на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2004 № 5680 та акту прийому-передачі нежитлової будівлі від 18.01.2005 № б/н. Втім, відповідач протягом значного періоду використовує вказану земельну ділянку без оформлення на неї права власності/користування відповідно до ст. 125,126 ЗК України, плату за користування земельною ділянкою у передбаченому чинним законодавством розмірі не сплачує. Позивачем - Харківською міською радою не здійснено належних заходів для захисту прав та законних інтересів територіальної громади м. Харкова щодо стягнення з ФОП Шопен Н.В. безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою, не подано до суду відповідного позову, що стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради до суду з позовом про стягнення з ФОП Шопен Н.В. на підставі ст. 1212, 1214 ЦК України безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 в сумі 133586,06 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.02.2024 прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито провадження у справі № 922/517/24, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено прокурору та позивачу 5-тиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідей на відзив та встановлено відповідачу 5-тиденний строк з дня отримання відповідей на відзив для подання до суду заперечень на ці відповіді.

Від керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова 26.02.2024 за вх. № 5177/24 до суду надійшло клопотання про перехід до розгляду справи № 922/517/24 за правилами загального позовного провадження (вих. № 51-321-24 від 23.02.2024). В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилався, зокрема на те, що дана справа становить суспільний інтерес, оскільки її предметом є спір про несплату коштів за користування земельною ділянкою у вигляді орендної плати у визначеному законом розмірі. Зазначав, що позов подано з метою дотримання вимог чинного законодавства у сфері користування земельною ділянкою комунальної форми власності та забезпечення сплати коштів за користування земельною ділянкою у належному розмірі, зміцнення у зв`язку з цим авторитету держави, а також відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав користувача земельної ділянки, оскільки несплата коштів за користування земельною ділянкою порушує рівновагу у соціально-економічних відносинах та негативно впливає на зміцнення їх авторитету в суспільстві. Отже, на думку прокурора, задля дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, з метою забезпечення дійсного вирішення спору між сторонами та реального й ефективного поновлення інтересів держави, є наявними підстави для переходу в загальне позовне провадження та розгляду справи з проведенням судових засідань з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача - ФОП Шопен Н.В. 28.02.2024 за вх. № 5432/24 до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вих. № б/н від 27.02.2024), обґрунтоване, з посиланням на те, що значення даної справи та результат її розгляду є надзвичайно важливим для відповідача, який внаслідок збройної агресії РФ проти України не отримує доходів від підприємницької діяльності, продати нежитлову будівлю, що знаходиться на спірній земельній ділянці, на теперішній час можливості не має, оскільки вона є непривабливим об`єктом для можливих покупців, розмір заявлених позовних вимог перевищує фінансові можливості відповідача, що є особою пенсійного віку та отримує мінімальну пенсію, а також є внутрішньо переміщеною особою, що наразі проживає в іншому місті та не має можливості повернутись до м. Харкова у зв`язку з пошкодженням житла під час воєнних дій. Окрім того, відповідач в клопотанні посилався на необхідність узгодити між сторонами позиції щодо мирного врегулювання спору та укладення мирової угоди, зазначав про бажання особисто надати суду усні пояснення по суті спору та щодо необхідності призначити у справі судову земельно-технічну та земельно-оціночну експертизи, при цьому не просив у даному клопотанні призначити у справі судову експертизу та не навів будь-яких обґрунтувань щодо необхідності проведення такої експертизи. Також відповідач зазначав про необхідність витребувати оригінал технічної документації з інформацією про нормативно-грошову оцінку земель м. Харкова з повним переліком використаних даних, на підставі яких визначалися локальні коефіцієнти Км4 під час формування Витягу про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, на підставі якого здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у даному позові (Витяг № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0005), при цьому відповідач не заявив відповідного клопотання про витребування доказів. Крім того, відповідач не погодився із вищезазначеним Витягом, посилаючись на застосування в ньому невірних локальних коефіцієнтів, які не відповідають положенням Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147, зазначав, що він виконав всі необхідні дії для оформлення договору про оренду земельної ділянки, подав повністю сформований пакет документів до Департаменту земельних відносин Харківської міської Ради, але виникла затримка в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з розташуванням спірної земельної ділянки в межах історичного ареалу та відсутністю затвердженого "Історико-архітектурного опорного плану м. Харкова". Висновок Департаменту містобудування і архітектури Харківської обласної державної адміністрації про погодження проекту землеустрою наданий лише 04.03.2019 за № 01-04/443-2/469. Зважаючи на викладене відповідач зазначив, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи суттєво обмежує його в можливості доведення своєї позиції по справі, а тому дана справа потребує розгляду за правилами загального позовного провадження.

Також, від відповідача - ФОП Шопен Н.В. 07.03.2024 за вх. № 6285/24 до суду надійшов відзив на позов (вих. № б/н від 06.03.2024), в якому відповідач не погоджується з доводами прокурора, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з посиланням на те, що відповідач виконав всі необхідні дії для укладення договору оренди земельної ділянки, подав до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради повністю сформований пакет документів, проте, Харківською міською радою питання про надання земельної ділянки в оренду на сесію міської ради не винесено, проект землеустрою не затверджено, площу земельної ділянки не визначено. Тому, на думку відповідача, без затвердженого проекту землеустрою земельної ділянки та без підписаного договору оренди землі, в якому закріплюється ставка орендної плати, визначена на підставі розрахунку орендної плати, що виконується уповноваженим структурним підрозділом органу місцевого самоврядування, і має бути погоджений потенційним орендарем, відсутні підстави для нарахування орендної плати за цю земельну ділянку. Водночас, у Витягу № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не міститься посилань на ставку орендної плати, а отже, як вважає відповідач, здійснений на його підставі розрахунок суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 є помилковим. Крім того, застосований у вказаному розрахунку 100% розмір від розрахункового розміру орендної плати, виходячи з періоду, за який проводиться стягнення (один рік), суперечить п. 2.6 Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської Ради від 27.02.2008 № 41/08 (зі змінами та доповненнями), за яким орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням таких відсотків: 1-10 років - 100% від орендної плати; 11-15 років - 90% від орендної плати; 16-20 років - 80% від орендної плати; 21-25 років - 70% від орендної плати; 29-50 років - 60% від орендної плати, а отже, враховуючи, що відповідач є власником нежитлової будівлі, розташованої на спірній земельній ділянці, з грудня 2004 року, тобто безперервно користується земельною ділянкою протягом 19-ти років, він має право на застосування відповідного понижуючого відсотку від розрахункового розміру орендної плати. Відповідач зазначає, що Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру автоматично в режимі "реального часу" (тобто на час звернення заявника) на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, ні вказаним програмним забезпеченням, ні чинним законодавством не передбачено формування таких Витягів на певну дату, яка вже минула (за минулий період), крім того, розмір локальних коефіцієнтів, застосованих при визначенні нормативно-грошової оцінки земельної ділянки у Витягу № НВ-024 від 03.01.2024, не відповідає вимогам Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147, яка набрала чинності 10.11.2021, та якою, окрім зазначеної Методики, було внесено зміни до Порядку ведення Державного земельного кадастру (затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051), а також визнано таким, що втратив чинність, Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489), на підставі якого, за твердженням відповідача, і була здійснена нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:00053. Як вважає відповідач, у Витягу № НВ-024 від 03.01.2024 майже той самий розмір нормативно-грошової оцінки, що і у Витягах від 20.05.2020 № 4048 та від 26.05.2021 № 2181, тобто у зазначеному Витягу використано ті самі локальні коефіцієнти, що і в попередніх Витягах, зокрема використано сукупний коефіцієнт локальних факторів Км3 в розмірі 1,5. Також у відзиві відповідач посилається на відсутність підстав для здійснення прокурором представництва в суді інтересів Харківської міської Ради у даній справі, вважає безпідставним посилання прокурора на невжиття Харківською міською радою заходів захисту прав територіальної громади щодо стягнення з ФОП Шопен Н.В. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у вигляді орендної плати, оскільки Харківською міською Радою, яка має великий штат працівників із земельних питань та потужний юридичний відділ, було подано до суду позов до ФОП Шопен Н.В., коли для цього були підстави, зокрема позов про стягнення з збитків у справі № 922/4928/14 (рішення суду від 15.01.2015).

Ухвалою суду від 07.03.2024 у справі № 922/517/24, враховуючи, що відзив на позов відповідає вимогам ГПК України та подано його відповідачем до суду в установлений судом строк, вказаний відзив було прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи разом з додатками. Також зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, у зв`язку з їх безпідставністю.

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова у відповіді на відзив від 13.03.2024 вх. № 6963/24 (вих. № 51-321-24 від 11.03.2024) не погоджується з доводами викладеним у відзиві відповідача, посилаючись на судову практику Верховного Суду зазначає, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації в Державному земельному кадастрі. Рішенням Харківської міської ради від 18.04.2018 № 1057/18 надано відповідачу - ФОП Шопен Н.В. дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, орієнтовно 0,1000 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі "А-2" (цех, склад) по вул. Северина Потоцького, 11, у м. Харкові. Земельна ділянка, розташована за вказаною адресою, площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:016:0005, була сформована та її державну реєстрацію проведено 27.09.2019, що підтверджується відповідним Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Проте, згідно з даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності або користування на земельну ділянку, на якій знаходиться належне ФОП Шопен Н.В. на праві власності нерухоме майно, до цього часу не зареєстроване, що також підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 03.01.2024. У даному випадку відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати, у зв`язку з чим місцевим бюджетом недоотримано вищевказані кошти, що порушує визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Харкова, як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку тощо. Згідно з розрахунком, виконаним на підставі Витягу від 03.01.2024 № НВ-024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0005, розмір безпідставно збережених ФОП Шопен Н.В. коштів за використання земельної ділянки за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 133586,06 грн. Разом з цим, Харківською міською радою не вживались заходи захисту прав територіальної громади міста Харкова шляхом подання до суду позову щодо стягнення з ФОП Шопен Н.В. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у вигляді орендної плати, тому прокурор листом від 15.01.2024 за № 51-104-222вих-24 повідомив Харківській міській раді про необхідність звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з наданою Департаментом земельних відносин Харківської міської ради інформацією, заходи позовного характеру стосовно стягнення з ФОП Шопен Н.В. безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :03:016:0005 Харківською міською радою не вживались, у разі подання прокурором відповідного позову, Харківською міською радою буде вжито всіх необхідних дій, передбачених чинним законодавством щодо представництва інтересів територіальної громади м.Харкова під час розгляду справи судом. 30.01.2024 за № 51-104-514вих-24 прокурор направив Харківському міському голові лист з повідомленням про прийняте рішення щодо здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Харківської міської ради за позовом про стягнення з ФОП Шопен Н.В. безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати. Отже, як вважає прокурор, твердження відповідача про відсутність правових підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави є необґрунтованим. Оскільки інформація Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 16.02.2024 № 967/0/225-24 надійшла до прокуратури лише 27.02.2024, прокурор у відповіді на відзив просив визнати поважними причини неподання зазначеного доказу в строк, встановлений ст. 80 ГПК України, та поновити пропущений процесуальний строк на подання додаткового доказу й долучити до матеріалів справи вказаний доказ.

Враховуючи, що відповідь на відзив подано прокурором у строк, встановлений судом, вказана відповідь на відзив відповідає вимогам ГПК України, ухвалою суду від 21.03.2024 прийнято до розгляду зазначену відповідь на відзив та долучено її до матеріалів справи. Також зазначеною ухвалою визнано поважними вказані прокурором причини неподання інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 16.02.2024 № 967/0/225-24 у строки, встановлені судом, клопотання прокурора про поновлення пропущеного процесуального строку на подання додаткового доказу у справі задоволено та поновлено строк на подання вказаного доказу і долучено зазначений доказ до матеріалів справи.

Водночас, 11.03.2024 за вх. № 6527/24 від відповідача - ФОП Шопен Н.В. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 922/517/24 до вирішення пов`язаної з нею справи № 520/3172/24, що розглядається Харківським окружним адміністративним судом. Зазначене клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що відповідач - ФОП Шопен Н.В., не погодившись з Витягом № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого здійснено розрахунок суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, що є предметом стягнення за позовом прокурора у справі, що розглядається (№ 922/517/24), звернувcя до Харківського окружного адміністративного суду (справа № 520/3172/24) з позовними вимогами про: визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо невірного застосування локального коефіцієнту, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км4), при формуванні Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № НВ-023 від 20.12.2023, № НВ 024 від 30.01.2024 та № НВ-024 від 03.01.2024; скасування вищезазначених Витягів; та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області видати Шопен Н.В. нових Витягів, із застосуванням сукупного коефіцієнту Км4, що характеризує зональні фактори місця розташування земельної ділянки, який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей земельної ділянки, в тому числі і тих, які були враховані при формуванні Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 1557/0/45-19 від 07.11.2019, у відповідності до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147. Як зазначав відповідач, справи № 922/517/24 та № 520/3172/24 є пов`язаними між собою обставинами дослідження формування Витягу № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, оскільки предметом спору в господарській справі є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, розрахунок якої здійснено на підставі зазначеного Витягу, а дії щодо формування цього Витягу оскаржуються у справі адміністративної юрисдикції, а відтак рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/3172/24 матиме преюдиційне значення для розгляду справи № 922/517/24 в частині встановлення обставин протиправності дій посадових осіб при наданні Витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому провадження у справі № 922/517/24 слід зупинити до вирішення пов`язаної з нею адміністративної справи № 520/3172/24.

18.03.2024 за вх. № 6963/24 від прокурора до суду надійшло заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в якому прокурор зазначив про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача, викладених в зазначеному клопотанні, посилався на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель", витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та представляє собою роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є в Державному земельному кадастрі та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг може бути доказом проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки як на момент його видачі, так і за попередній період, за умови, якщо нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період. Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, тобто для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки потрібно зазначений у Витягу розмір поділити на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки. Таким чином, розрахунок заявленої до стягнення суми за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 здійснено згідно з Витягом № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який на той час був чиним, тому, як вважає прокурор, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 у справі № 922/517/24, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, визначеної на підставі Витягу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та враховуючи, що правомірність вказаного Витягу є предметом розгляду в адміністративній справі № 520/3172/24, у зв`язку з чим зазначена справа є пов`язаною зі справою № 922/517/24, і факти, визнані рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/3172/24, матимуть преюдиційне значення для прийняття судом законного і обґрунтованого рішення по справі № 922/517/24, а отже розгляд справи № 922/517/24 є неможливим до вирішення судом адміністративної справи № 520/3172/24 та набрання рішенням у зазначеній справі законної сили, було задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі № 922/517/24 до вирішення Харківським окружним адміністративним судом справи № 520/3172/24 та набрання рішенням у вказаній справі законної сили, зобов`язано учасників справи повідомити суду про результати розгляду справи № 520/3172/24.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду відповідачем - ФОП Шопен Н.В. подано до суду клопотання про поновлення провадження у справі № 922/517/24 (вх. № 25836 від 14.10.2024) на підставі ч. 1 ст. 230 ГПК України у зв`язку з тим, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі № 520/3172/24 було відмовлено в задоволенні адміністративного позову Шопен Н.В. до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування витягів, зобов`язання вчинити певні дії, втім постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024, яка набрала законної сили, зазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нове рішення, яким: визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо формування та видачі Витягів № НВ-023 від 20.12.2023, № НВ-024 від 03.01.2024 та № НВ 024 від 30.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0005 площею 0,10 га по АДРЕСА_3 ; скасовано Витяги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № НВ-023 від 20.12.2023, № НВ-024 від 03.01.2024 р. та № НВ 024 від 30.01.2024 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0005 площею 0,10 га по АДРЕСА_3 ; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати Шопен Наталії Володимирівні нові Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:016:0005, розміром 0,10 га, із застосуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки, у відповідності до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Відповідач зазначив, що у зв`язку зі скасуванням апеляційним адміністративним судом Витягу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № НВ-024 від 03.01.2024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:016:0005, розміром 0,10 га, правові підстави для задоволення позову у даній справі відсутні, тому відповідач просить поновити провадження у справі № 922/517/24, у задоволенні позову керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ФОП Шопен Н.В. про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 в сумі 133586,06 грн відмовити.

Ухвалою суду від 31.10.2024, з огляду на положення ч. 1 ст. 230 ГПК України, враховуючи клопотання відповідача про поновлення провадження у справі № 922/517/24 та надані відповідачем до зазначеного клопотання докази про усунення обставин, які викликали зупинення провадження у зазначеній справі, було поновлено провадження у справі № 922/517/24, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами зі стадії, на якій справа була зупинена.

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова через підсистему «Електронний суд» вдруге звернувся до суду з клопотанням про перехід до розгляду справи № 922/517/24 за правилами загального позовного провадження (вх. № 29349/24 від 21.11.2024). В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що дана справа становить суспільний інтерес, оскільки її предметом є спір про користування ФОП Шопен Н.В. земельною ділянкою по вул. Северина Потоцького, 11, у м. Харкові, та несплати останньою коштів за користування земельною ділянкою у визначеному законом розмірі, а недоотримання місцевим бюджетом коштів за користування спірною земельною ділянкою порушує визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Харкова як носія єдиного джерела влади в Україні, ослаблює економічні основи місцевого самоврядування та держави в цілому, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку, важливості надходження вказаних коштів до бюджету. Прокурор у клопотанні посилається на необхідність отримати та надати до матеріалів справи новий розрахунок суми безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за використання ФОП Шопен Н.В. земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0005, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, з урахуванням висновків, викладених у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 520/3172/24, а саме: з урахуванням нових Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, із застосуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки, у відповідності до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147. Як зазначає прокурор, з метою отримання оновленого розрахунку безпідставно збережених коштів окружною прокуратурою до Харківської міської ради був направлений відповідний запит від 20.11.2024 за № 51-321- 24, на який відповіді ще не отримано, тому, враховуючи обсяг та характер доказів, що підлягають дослідженню у даній справі, значення цієї справи для сторін, її суспільний інтерес, необхідність заслухати пояснення позивача - Харківської міської ради як розпорядника спірної земельної ділянки комунальної власності, розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні не сприятиме повному та всебічному з`ясуванню обставин, що входять до предмету доказування. За таких обставин, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, реалізації принципу рівності, забезпечення справедливого балансу між сторонами, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, а також необхідність реального та ефективного поновлення інтересів держави, прокурор просить перейти до розгляду справи № 922/517/24 за правилами загального позовного провадження, про дату і час розгляду справи повідомити прокурору та представникам сторін.

Розглянувши подане прокурором вдруге клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

За приписами ч. 1, 2 ст. 247 ГПК України, господарський суд розглядає малозначні справи в порядку спрощеного позовного провадження. У спрощеному порядку може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ГПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст. 247 ГПК України визначено категорії справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а саме справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Таким чином, за змістом вищезазначених норм, після прийняття ухвали про відкриття провадження у справі та розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження суд має право (а не обов`язок) у подальшому за власною ініціативою або за результатами розгляду обґрунтувань, наведених учасником справи у відповідному клопотанні, постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, за умови достатніх для цього підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто зазначеною статтею визначено 2 умови, за наявності однієї з яких або одночасно обох умов суд має право прийняти рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів позову в даній справі, ціна позову становить 133586,06 грн, тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на момент відкриття провадження у справі та на теперішній час становить 302800,00 грн, тому з огляду на положення п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, вказана справа є малозначною, а відтак, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 247 ГПК України, може бути вирішена в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі вкладеного, враховуючи незначну складність справи та незначний обсяг поданих до позовну доказів, а також враховуючи, що прокурором у позові не наведено мотивованих обґрунтувань щодо необхідності розгляду даного спору за правилами загального позовного провадження, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, ухвалою суду від 21.02.2024 про відкриття провадження у справі № 922/517/24 було визнано дану справу малозначною та такою, що підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 247 ГПК України, суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову, відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Прокурор не звертався до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог або зміну предмета позову у даній справі, матеріали справи не містять та в поданих до суду прокурором клопотаннях про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ні в першому, ні в другому) не наведено обґрунтувань та не надано до цих клопотань жодного доказу, які б свідчили про складність даної справи та могли б стати підставою для постановлення судом ухвали про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Саме лише посилання прокурора на те, що дана справа становить суспільний інтерес, за відсутності відповідного обґрунтування та належних доказів, не може бути безумовною та достатньою підставою для задоволення клопотання прокурора про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Стосовно посилання прокурора в зазначеному клопотанні на необхідність отримання та подання до суду нового доказу, а саме: нового розрахунку суми безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, з урахуванням нового Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, відповідно до висновків, викладених у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 520/3172/24, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2-5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У відповідності до вимог ч. 2, 4, 5 ст. 161 ГПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Порядок і строки подання доказів учасниками справи врегульовано ст. 80 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 цієї статті).

Частиною 8 статті 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 9 статті 80 ГПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, суд зазначає, що всі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

Крім того, докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (постанова Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2024 у справі № 910/12005/22).

Така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом додаткових доказів незалежно від причин їх неподання позивачем. Навпаки, саме допущення такої можливості судом матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.09.2022 у cправі № 913/703/20).

Згідно зі ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи; подавати докази; брати участь у судових засіданнях (якщо інше не визначено законом); брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання; надавати пояснення суду; наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Принцип рівності перед законом і судом є проявом загального принципу рівності, який у різних системах права - міжнародно-правовій і національній (внутрішньодержавній) - зважаючи на особливості суб`єктного складу і характер відносин, виражається в таких особливих проявах, як принцип суверенної рівності у міжнародному праві та принцип рівності однойменних суб`єктів (громадян, юридичних осіб) у внутрішньодержавному праві. Принцип юридичної рівності в найзагальнішому сенсі означає, що до однойменних суб`єктів не можуть застосовуватися будь-які розрізнення, прийняття судом до розгляду несвоєчасно поданих доказів без поважних на те причин, а лише через неналежну підготовку сторони щодо судового розгляду справи, порушує імперативні норми ГПК України та унеможливлює дотримання принципу рівності учасників справи і неупередженості суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2019 у справі 925/2028/15).

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33, та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996, заява № 17748/91 п. 38.

Принцип рівності був неодноразово застосований ЄСПЛ і у справах щодо України. Наприклад, у справі "Надточій проти України" (РІагіїосРііу V. Uкгаіпе, заява № 7460/03), рішення від 15.05.2008: Суд нагадав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], заява № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28.08.1991, серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12.10.1992, серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), заява № 54698/00, п. 28, від 08.06.2006).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них. Рішення у справі "Ruiz-Mateos проти Іспанії", від 23.06.1993, заява № 12952/87, п. 63.

Захищене статтею 6 ЄCПЛ право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Принцип змагальності передбачає, що кожна сторона має бути поінформована про докази та аргументи іншої сторони. Це в принципі означає право на ознайомлення з матеріалами справи, яке може включати право робити фотокопії для ретельного ознайомлення з матеріалами і доказами. У справі "Шулер-Цґраґґен проти Швейцарії", заява № 14518/89, рішення від 28.05.1993, національним законом, національні суди мають обов`язок оцінювати ці докази та їхню природу у спосіб, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції (рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988, серія А № 140).

У будь-якому випадку має бути гарантований доступ до матеріалів, що є "життєво важливими" для результатів справи (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства", доступ до менш важливих доказів може бути обмеженим. Утім, попри особливий характер постановлюваного рішення, право на справедливий - і змагальний - судовий розгляд в принципі "означає можливість знайомитися з поданнями і доказами, зробленими і представленими іншою стороною" (див. рішення у справі "Руїз-Матеоз" проти Іспанії від 23.06.1993, серія А № 262, с. 25, п. 63).

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено завдання суду та встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства (стаття 5 цього Закону). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (стаття 7 вказаного Закону).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Аналогічні гарантії визначені пунктом 1 статті 6 Конвенції, яким встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Справедливість і безсторонність судового розгляду, усіх судових процедур є складовим елементом права на справедливий суд, що пов`язується, зокрема, із належним здійсненням правосуддя.

У численних рішеннях ЄСПЛ констатовано, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт (див. рішення у справі "Діліпак та Каракайя проти Туреччини"). Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справах "Авотіньш проти Латвії", "Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях 13, 74 ГПК України.

Звертаючись до суду вдруге з клопотанням про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, прокурор посилається на запит від 20.11.2024 за № 51-321-24 щодо отримання оновленого розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою ФОП Шопен Н.В. (відповідача у даній справі), який був направлений Немишлянською окружною прокуратурою міста Харкова до Харківської міської ради.

Водночас, як вже зазначалося вище, ухвалою суду від 21.02.2024 було відкрито провадження у справі № 922/517/24, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У подальшому, ухвалою суду від 21.03.2024 було зупинено провадження у справі № 922/517/24 до вирішення Харківським окружним адміністративним судом справи № 520/3172/24 та ухвалою суду від 31.10.2024, враховуючи усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі (а саме: ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом постанови від 17.09.2024 у справі № 520/3172/24, яка набрала законної сили), - було поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи зі стадії, на якій її було зупинено.

Отже прокурор, обґрунтовуючи вдруге подане ним клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, посилається на доказ, що фактично не існував на момент подання ним до суду даного позову та, навіть, на момент закінчення встановленого ст. 252 ГПК України 30-денного строку з дня відкриття провадження у даній справі (який сплинув 31.10.2024, з урахуванням положень ч. 1, 2 ст. 117 та ч. 2 ст. 230 ГПК України щодо зупинення та поновлення перебігу процесуальних строків), оскільки запит щодо отримання оновленого розрахунку безпідставно збережених коштів від 20.11.2024 за № 51-321-24 був направлений прокурором до Харківської міської ради майже через три тижні після закінчення зазначеного строку, тобто вже на стадії розгляду справи по суті, хоча постанова від 17.09.2024 у справі № 520/3172/24 була ухвалена Другим апеляційним адміністративним судом на два місяці раніше від направлення прокурором вказаного запиту до Харківської міської ради. За таких обставин, прокурор безпідставно посилається на вказаний запит, адже його подано з порушенням вимог ст. 80 та ч. 8 ст. 252 ГПК України, а відтак, цей запит є недопустимим доказом в розумінні ст. 77 ГПК України та не може бути підставою для задоволення поданого прокурором клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, прокурор не обґрунтував поважності пропущення строку на подання нових доказів після початку розгляду справи по суті та не заявив відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку.

Наслідки пропуску процесуальних строків встановлені ст. 118 ГПК України, згідно з якою право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За приписами ч. 3-5 ст. 119 ГПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зауважує, що прокурор не був позбавлений можливості реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, зокрема щодо подання до суду в установлені строки додаткових доказів, які він вважає за необхідне подати до суду на підтвердження заявлених позовних вимог, а в разі потреби - звернутись до суду з відповідними клопотаннями про продовження чи поновлення процесуальних строків, з наданням належного обґрунтування необхідності їх продовження або поновлення, чим прокурор не скористався,.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність законних підстав для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Судом таких підстав також не встановлено. Тому підстави для задоволення поданого прокурором клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відсутні .

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 12, 42, 43, 80, 118, 119, 161, 247, 250-252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження від 21.11.2024 вих. № б/н (вх. № 29349/24 від 21.11.2024) у справі № 922/517/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 18.12.2024.

Суддя Н.А. Новікова