ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.2024 Справа №905/1160/24

Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Одинець Е.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ

до відповідача-1: Фермерського господарства "Зелений мис", с. Зелений Яр, Нікольський район, Донецька область

до відповідача-2: ОСОБА_1 , с. Зелений Яр, Нікольський район, Донецька область

про стягнення 454 047,24грн

за участю представників сторін:

від позивача: участь не приймали

від відповідачів: участь не приймали

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фермерського господарства "Зелений мис" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 454047,24грн, з яких: 400000грн - сума основного боргу, 54047,24грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання Фермерським господарством "Зелений мис" зобов`язань за кредитним договором б/н від 01.02.2022, внаслідок чого виникла заявлена заборгованість. Враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором між Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір поруки №POR284 від 21.01.2022, позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідачів як солідарних боржників.

У виконання приписів ч.6 ст.176 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.09.2024 зобов`язано Державну міграційну службу України та Міністерство соціальної політики України надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 та інформацію про реєстрацію його у якості внутрішньо переміщеної особи.

03.10.2024 на електрону адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь на запит, відповідно до якої станом на 02 жовтня 2024 року в ЄІДБ ВПО про запитувану особу інформація відсутня.

21.10.2024 на електрону адресу суду та 23.10.2024 через канцелярію суду від Державної міграційної служби України надійшла відповідь на запит, відповідно до якої за наявною в ДМС інформацією місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано 18.12.2000 за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25.10.2024 залишено позовну заяву без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.11.2024 через систему "Електронний суд" від позивача на виконання приписів вказаної ухвали надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій зокрема просить відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; задовольнити клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» адвоката Жарського І.Р. про участь в усіх судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито провадження по справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 22.11.2024 в режимі відеоконференції за участю представника позивача Жарського І.В.; встановлено позивачу строк до 19.11.2024 для надання письмових пояснень щодо розбіжностей у розмірі відсотків, які передбаченні у додатку №1 графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом до Заяви про приєднання до умов та правил надання послуг «Куб» б/н від 01.2.2022 та нарахованих банком відповідно до розрахунку заборгованості.

13.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача на виконання ухвали суду від 12.11.2024 надійшли додаткові пояснення, за змістом яких зазначає, що заявлені до стягнення відсотки на 1600грн менші від розміру відсотків передбачених у Додатку №1 графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом до Заяви про приєднання до умов та правил надання послуг «Куб» б/н від 01.2.2022.

Судове засідання призначене на 22.11.2024 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Макарової Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 25.11.2024 призначено судове засідання на 12.12.2024.

12.12.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судому засіданні 12.12.2024 представники сторін участь не приймали, про місце, дату та час судового засідання були повідомлені.

За приписами ч.5 ст.6 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Порядок виклику учасників справи у судове засідання визначено ст. 120 ГПК України, відповідно приписів ч.ч.2, ч. 3 якої суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 ст.176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст. 242 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС.

Згідно з п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до вищенаведених приписів законодавства копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була надіслана в Електронний кабінет позивача та його представника та згідно довідок, сформованих у системі "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до їх електронних кабінетів - 29.11.2024 о 21:10год. Таким чином, позивач належним чином повідомлений про порушення провадження у справі.

Станом на час відкриття провадження у справі Фермерське господарство «Зелений мис» (відповідач-1) в порушення приписів ч.6 ст.6 ГПК України (в редакції ЗУ від 29.06.2023 №3200-IX) не зареєструвало власний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Станом на час відкриття провадження у справі Юзвінкевич М.В. (відповідач-2) в добровільному порядку не зареєстрував власний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Станом на 12.12.2024 на адресу суду від відповідачів заяви по суті справи, клопотання з процесуальних питань не надходили, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлений.

Щодо повідомлення відповідача-1 про розгляд справи, суд відзначає наступне.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація, зокрема про місцезнаходження юридичної особи (п.10 ч.2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

За змістом частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, відповідно до Єдиного державного реєстру станом на час порушення провадження у справі та на час винесення рішення по справі Фермерське господарство «Зелений мис» значиться за наступною адресою: 87023, Донецька область, Нікольський район, с. Зелений Яр, вул. Вишнева, буд 39.

Відомості щодо зміни місцезнаходження відповідача-1 в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, востаннє відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №3684-ІХ від 08.05.2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05:30 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року.

Враховуючи, що останнім відомим місцезнаходженням відповідача-1 є Нікольський (Маріупольский) район, який відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, є тимчасово окупованим, відділення поштового зв`язку там тимчасово не функціонують та послуги поштового зв`язку не надаються, позивач не мав можливості направити копію позовної заяви та копії доданих до неї документів засобами поштового зв`язку на адресу відповідача-1. Відповідно і суд не мав можливості направити процесуальні документи на адресу вказаного учасника справи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" також передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч.2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

В Єдиному державному реєстрі відсутні відомості щодо засобів телефонного зв`язку чи електронної адреси відповідача-1.

Водночас в матеріалах справи наявна Анкета-заявка клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, в якій зазначено контакти відповідача-1: електрона адреса - та номер телефону НОМЕР_1 .

З метою вчинення всіх необхідних дій задля належного повідомлення учасника справи ухвала суду від 12.11.2024 була направлена відповідачу-1 на електронну адресу, відомості про яку наявні в анкеті клієнту банка - , згідно довідки, сформованої у системі "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала суду про відкриття провадження у справі доставлена до вказаної електронної поштової скриньки 13.11.2024.

Частиною 6 ст.120 ГПК визначено що суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

З огляду на викладене, з метою інформування відповідача-1 про розгляд справи судом здійснювалися дії з направлення телефонограм за номером телефонного зв`язку, що вказаний у анкеті клієнта банку, однак телефонограму не прийнято, номер поза зоною досяжності.

З огляду на відсутність у відповідача-1 електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, повідомлення останнього про про дату, час та місце розгляду справи №905/1160/24 суд здійснив також в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відтак в силу вказаної правової норми учасник справи вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Щодо повідомлення про розгляд справи відповідача-2, суд зазначає наступне.

Державною міграційною службою України на запит суду підтверджена інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: вул. Вишнева, 39, с. Зелений Яр, Маріупольський район Донецької області.

Як вже зазначалося, у зв`язку з окупацією Маріупольського району відділення поштового зв`язку там тимчасово не функціонують та послуги поштового зв`язку не надаються, у зв`язку з чим позивач не мав можливості направити копію позовної заяви та копії доданих до неї документів засобами поштового зв`язку на адресу відповідача-2. Відповідно і суд не мав можливості направити процесуальні документи на адресу вказаного учасника справи.

Судом були вжиті заходи для належного інформування відповідача-2 про розгляд справи за його участі шляхом направлення телефонограми за зазначеному у позові номером телефонного зв`язку, однак телефонограму не було отримано, номер поза зоною досяжності.

В порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» судом розміщено відповідне оголошення для відповідача-2 на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

На виконання приписів чинних нормативно-правових актів процесуальні документи по справі були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи №905/1160/24.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Крім того, згідно п.7 ч.1 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства, зокрема, є розумні строки розгляду справи судом.

Одним із принципів господарського судочинства відповідно до ст.2 ГПК України є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Забезпечення гарантованого ст. 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. розгляду справи впродовж розумного строку та встановлення правової визначеності відносно заявлених вимог не може перебувати у залежності від реалізації відповідачами своїх процесуальних прав.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Приймаючи до уваги, що явка представників учасників справи не була визнана судом обов`язковою, в свою чергу їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, додержуючись принципу розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість вирішити спір по суті за відсутності представників сторін за наявними матеріалами в порядку норм ч.9 ст.165 ГПК України, підстави для відкладення розгляду справи чи зупинення провадження у даній справі відсутні.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01.02.2022 Фермерське господарство «Зелений мис» (далі - клієнт, боржник, відповідач-1) підписало з використанням кваліфікованого електронного підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», на підставі ст.634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2. Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - банк, позивач) pb.ua на дату укладення договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Таким чином, 01.02.2022 між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір №б/н (далі - договір) в якому вони погодили умови розділу « 1. Істотні умови кредитного договору» та розділу 3.2.2. «Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Судом встановлено, що істотні умови кредитного договору врегульовані наступним чином.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни (п.1.1. договору).

Розмір кредиту: 400000грн (п.1.2.договору).

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3. договору).

Відповідно до п.1.4. договору у період з дати підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1.4% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1.2% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

За умовами п.1.5. договору проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості.

Пунктом 1.6. договору передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця, передбачено адаптований графік (на вибір Клієнта та за погодженням з банком):

- 6 місяців користування кредитом: погашення тільки процентів, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит , включно із цим числом;

- інші 6 місяців користування кредитом: погашення основного боргу з процентами рівними частинами щомісяця, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.7. договору сторони узгодили, що в разі:

- порушення строку повернення кредиту, визначеного п.1.3. цієї заяви, починаючи з дня що є наступним за днем спливу строку;

- настання обставин, передбачених п.3.2.2.3.1.3. Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні банку;

- настання обставин, передбачених п.3.2.2.6.2., п.3.2.2.6.6. Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту.

Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2. ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 4% в місяць від простроченої суми заборгованості.

За приписами п.1.10. договору зміни й доповнення до договору можуть здійснюватися як шляхом підписання окремих додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну листами. Банк надає клієнту пропозиції щодо зміни істотних умов договору у спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення клієнту, а саме шляхом направлення повідомлень електронною поштою, у Системі «Приват24 для бізнесу», повідомлення у месенджерах . В разі, якщо клієнт не надасть банку письмове повідомлення про відхилення пропозиції банку щодо зміни істотних умов договору у строк 10 календарних днів з дня направлення повідомлення, зміни до істотних умов вважаються узгодженими сторонами та не потребують укладання додаткових угод.

Відповідно до п.1.11. договору підписанням Заяви клієнт підтверджує, що банком надано йому інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Підписанням Заяви клієнт підтверджує, що банком надано йому інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання. Примірник цієї Заяви направляється в особистий акаунт Клієнта у Системі «Приват24 для бізнесу» (п.1.12. договору).

Судом встановлено, що у заяві клієнт підтвердив ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.2. Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» та Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https: //privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, а саме з викладеним у заяві розділом 3.2.2. «Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Позивач та відповідач-1 також погодили умови розділу « 3.2.2. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» (далі - Умови) наступним чином.

Відповідно до п.3.2.2.1. Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» (далі - послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

За приписами п.п.3.2.2.3.1 - 3.2.2.3.1.1. Умов повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу на протязі 6 місяців користування кредитом на вибір клієнта за погодженням банку.

Відповідно до п. 3.2.2.3.2. Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.3.2.2.6.2.).

У п.3.2.2.5.2 Умов зазначено, що клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.2.

У п.3.2.2.9 Умов сторони погодили порядок розрахунків.

А саме, відповідно до п.3.2.2.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п.3.2.2.1., 3.2.2.3. договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п.3.2.2.3.2.

Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п.3.2.2.9.2. Умов).

Відповідно до п.3.2.2.9.3. Умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п.3.2.2.3.1.). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Сторонами договору у п.3.2.2.9.6. Умов визначено послідовність виконання зобов`язань за договором.

У якості Додатку №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» сторони уклали графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, відповідно до якого погодили погашення кредиту щомісячно у розмірі 66666,67грн у період липень - листопад 2022, лютий 2023; сплату суми процентів щомісячно у розмірі 5600грн у період березень - серпень 2022 та у розмірі 4800грн у період вересень - грудень 2022 та січень - лютий 2023.

Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» підписана із використанням електронного цифрового підпису сторін 01.02.2022, що підтверджується приєднаним до позову протоколом перевірки електронного підпису.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель, відповідач-2) укладено договір поруки №POR284 від 21.01.2022 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання підприємством ФГ «Зелений мис» зобов`язань за угодами - приєднання до розділу 3.2.2. «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі - угода 1), по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: - за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.3.2 угоди 1 - перші 6 місяців 1.4 відсотка в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1.2 відсотка від початкового розміру кредиту; За період користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.3. угоди 1 - 4,0% відсотки в місяць від суми простроченої заборгованості;

б) кредиту в розмірі 400000грн.

За приписами п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «угодою 1» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до пункту 1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У п.п 2.1.2 договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання (зобов`язань). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення договору. У випадку виконання боржником або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Договір поруки 01.02.2022 підписаний із використанням електронного цифрового підпису сторін, що підтверджується приєднаним до позову протоколом перевірки електронного підпису.

Судом встановлено, що на виконання умов договору банком 02.02.2022 видано Фермерському господарству "Зелений мис" кредит в розмірі 400000грн, що підтверджується випискою по рахунку позичальника за період з 02.02.2022 по 29.08.2024.

Порушення відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором від 01.02.2022 в частині повернення кредитних коштів у розмірі 400000грн у визначений строк та не сплата в повному обсязі відсотків за користування кредитом у розмірі 54047,24грн стало підставою для звернення позивача до суду. Враховуючи, що за договором поруки відповідач-2 поручився перед кредитором боржника за виконання відповідачем-1 свого обов`язку, позивач просить суд стягнути заявлену заборгованість з відповідачів як солідарних боржників.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У разі, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Суд дійшов висновку про укладення між Фермерським господарством «Зелений мис» та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» договору б/н від 01.02.2022, який є договором приєднання у розумінні приписів Цивільного кодексу України та складається з Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» та Умов та правил надання банківських послуг.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що укладений між сторонами договір має електронну форму, оскільки відповідач-1 приєднався до умов та правил надання послуги «КУБ» шляхом підписання електронним цифровим підписом відповідної заяви про приєднання.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною (п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції станом на дату підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ») оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Виходячи із зазначених положень наданий позивачем кредитний договір, складений та підписаний сторонами в електронній формі, є належним та допустимим доказом в підтвердження виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків.

Дослідивши договір №б/н від 01.02.2022, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір має ознаки кредитного договору, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 ЦК України.

За приписами ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ст.1056-1 ЦК України).

Як вже встановлено судом, на підставі укладеного договору позивачем було перераховано відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 400000,00грн, що підтверджуються наявною в матеріалах справи банківською випискою.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України «Про Національний банк України», Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках, є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.1.3. договору строк кредиту становить 12 місяців з дати видачі кредитних коштів, тобто до 02.02.2023 включно.

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3. договору).

Враховуючи відсутність доказів повернення кредитних коштів та повної сплати відсотків за користування кредитом до 02.02.2023, починаючи з 03.02.2023 виникла заборгованість позичальника є простроченою.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач-1 належним чином не виконав, що не спростовано відповідачами.

Позивач надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого станом на 29.08.2024 заборгованість складає 45047,24грн., з яких: 400000грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 54047,24грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Банківськими виписками по рахункам з 02.02.2022 по 29.08.2024 підтверджується дебіторська заборгованість відповідача-1 за кредитним договором у розмірі 400000грн., заборгованість за відсотками (враховуючи часткову оплату 03.10.2022 на суму 6752,76грн) у розмірі 54047,24грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок процентів, судом встановлено, що позивач нараховує проценти не за погодженим у договорі розміром процентної ставки за користування кредитом. А саме, відповідно до наданих виписок та розрахунку позивач нараховував відповідачу проценти у розмірі 6400грн з березня 2022 по серпень 2022 та у розмірі 5600грн з вересня 2022 по грудень 2022 в загальному розмірі 60800,00грн, однак відповідно до графіку погашення банком та позичальником узгоджений інший розмір відсотків: у розмірі 5600грн у період березень - серпень 2022 та у розмірі 4800грн у період вересень - грудень 2022 та січень - лютий 2023 (загальний розмір 62400грн.). При цьому враховуючи, що позивач просить суд стягнути 54047,24грн (60800,00грн - 6752,76грн часткова оплата), що складає менший розмір відсотків ніж передбачено умовами договору на 1600грн, заявлена до стягнення сума в цій частині не перевищує правомірно заявлений до стягнення розмір.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом також враховано, що ч.2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Обставини неможливості сплатити виниклу заборгованість через відсутність необхідних коштів не є в розумінні ст.607 ЦК України підставою для припинення зобов`язання неможливістю його виконання.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно із ст.2 ст.73 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74, ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, на час розгляду спору доказів сплати відповідачем виниклої заборгованості по кредитному договору не надано, відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Обставин наведених позивачем у позовній заяві належними та допустимими доказами не спростовано.

Розглянувши позовні вимоги до відповідача-2 як поручителя за кредитним договором, суд зазначає наступне.

ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати окремо від основного (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №757/31762/14-ц (провадження №14-662цс18)).

Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука (ч.1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Приписами ч.1, 2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже встановлено судом, зобов`язання позичальника (відповідача-1) за кредитним договором №б/н від 01.02.2022 забезпечені договором поруки №POR284 від 21.01.2022, який укладений між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель, відповідач-2).

За умовами п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання підприємством ФГ «Зелений мис » зобов`язань за угодами - приєднання до розділу 3.2.2. «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі - угода 1) в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

Строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду.

Строк звернення з позовом до поручителя обмежується строком поруки відповідно до ч.4 ст.559 (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 червня 2021 року у справі №202/781/14-ц).

У п.4.1 договору поруки сторони домовились, що порука припиняється через 15 років після укладення договору. У випадку виконання боржником або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Судом встановлено, що кредитор (позивач) реалізував свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання у строк дії поруки шляхом звернення з даним позовом в тому числі до поручителя.

Відповідно до пункту 1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

З огляду на викладене, відповідач-2 як поручитель відповідача-1 несе солідарну відповідальність за невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором.

Належні та допустимі докази в порядку ст.ст 77, 78 ГПК України виконання поручителем забезпеченого порукою зобов`язання матеріали справи не містять.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки, позивач набув право вимоги до відповідача-2 як солідарного боржника щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за спірним кредитним договором.

Статтею 540 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Таким чином, встановивши наявність порушеного права та правомірність заявлених позовних вимог суд повинен захистити порушене цивільне право.

Правові підстави для звільнення відповідачів від заявлених до стягнення вимог, а також підстави для призупинення дії виконання зобов`язань за договором відсутні.

Враховуючи, що виникла за кредитним договором заборгованість підтверджується матеріалами справи, під час розгляду спору боржник та поручитель не надали суду доказів її сплати, суд вважає позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 400000,00грн та за відсотками у розмірі 54047,24грн правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Зелений мис» (87023, Донецька область, Маріупольський район, село Зелений Яр, вул. Вишнева, буд. 39, ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.02.2022 у розмірі 454047,24грн, яка складається з суми основного боргу у розмірі 400000грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 54047,24грн, а також судовий збір у розмірі 5448,57грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядки та строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

У судовому засіданні 12.12.2024 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2024.

Суддя Ю.В. Макарова