ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/205/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради (65017, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 1, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Волкової Людмили Федорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Одеська обласна рада (65032, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління обласної ради з майнових відносин (65032, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, )

про стягнення 205957,45 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Подгорний С.С., діє в порядку самопредставництва

від відповідача: Савицька О.М., адвокат, діє на підставі ордеру

від третьої особи: (Одеської обласної ради): Чегодар С.В., діє в порядку самопредставництва

Суть спору: Комунальне некомерційне підприємство Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Волкової Людмили Федорівни про стягнення 205957,45 грн., з яких: 101274,95 грн. основного боргу, 78816,67 грн. пені, 5444,56 грн. 3% річних та 20421,27 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди майна від 15.12.2017 щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/205/24; розглядати справу вирішено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.02.2024 за вх.№6175/24 до суду від відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.02.2024 здійснено перехід розгляду справи №916/205/24 зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №916/205/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.03.2024 о 15:15. Ухвалою суду від 20.02.2024 виправлено допущену описку в ухвалі Господарського суду Одеської області у справі №916/205/24 від 19.02.2024 шляхом зазначення правильної дати та часу підготовчого засідання - 22.03.2024 о 15:15.

22.03.2024 за вх.№12134/24 до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач вказує, зокрема, наступне:

- з березня 2020 року на території України були введені обмежувальні заходи щодо запобіганню поширенню на території України коронавірусу COVID-19; за станом свого здоров`я (є людиною похилого віку із перенесеною онкологією, внаслідок якої отримала статус інваліда другої безстроково, що становила особливо небезпечну групу підвищеного ризику на захворіння вказаним вірусом) ФОП Волкова Людмила Федорівна вимушена була повністю припинити свою діяльність до припинення дії карантину на території нашої держави; 07 квітня 2020 року позивачем була зареєстрована заява орендаря від 02.04.2020 про звільнення її від сплати орендної плати у зв`язку із встановленням на усій території України карантину; про неможливість користування об`єктом оренди зазначалось також в заявах від 11 січня 2021 року (зареєстровано 11.01.2021) та від 11 червня 2021 року (зареєстровано 11.06.2021); без попереднього повідомлення орендаря були здійснені комісійні обстеження об`єкту оренди відповідно до договору б/н від 15 грудня 2017 року; під час вказаних обстежень було засвідчено, що орендар Волкова Л.Ф. не користується орендованим майном: об`єкти оренди були зачиненим в робочі часи, на об`єктах не перебувають люди, не здійснюється жодні роботи на об`єктах оренди; на підставі свідчень робітників позивача було встановлено, що об`єкти не використовуються весь час дії карантину та за результатами обстежень були складені акти від 09 квітня 2020 року, від 12 січня 2021 року, від 14 червня 2021 року; із введенням на території України воєнного стану відповідачка не поновила користування майном, що орендується, через брак фізичних та моральних сил та це достеменно відомо орендодавцю за договором та не заперечується ним; згідно із останнім актом звірки взаєморозрахунків за період 01.04.2020 - 31.12.2020, зробленим 01.11.2022, заборгованість за вказаний період у ФОП Волкової Л.Ф. відсутня;

- актами про припинення діяльності на період карантину під час поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 підтверджується, що ФОП Волкова Л.Ф. не користувалася орендованим майном; припинила роботу у зв`язку з неможливістю здійснювати свою діяльність під час пандемії до офіційної відміни карантину; ті ж самі обставини не заперечуються та визнаються самим позивачем, що зафіксовано в акті ДАУ Південного офісу ДАУ №04-11/08 від 17.03.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.09.2020 по 31.12.2022; враховуючи невідкладне та неодноразове повідомлення відповідачкою позивача про неможливість ведення та припинення своєї діяльності відповідачкою в орендованому майні протягом дії карантину у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, підтвердження позивачем факту припинення господарської діяльності відповідачкою в орендованому майні, похилий вік та інвалідність відповідачки, з причини яких вона не могла працювати, оскільки мала особливу для неї небезпеку захворіти на COVID-19 вважаємо, що для відповідачки COVID-19 та встановлений карантин є обставиною, за яку вона не відповідає, та через яку вона не могла використовувати орендоване майно, а відповідно, має бути звільнена від орендної плати за квітень 2020 - червень 2023 року на підставі ст.762 ЦК України;

- відповідачка має бути звільнена від відповідальності за неналежне виконання або невиконання умов цього договору, а саме - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення орендної плати, передбаченої п.3.3 договору, протягом квітня 2020 - червня 2023 року, оскільки з розрахунку штрафних санкцій позивача вбачається, що вони розраховані за період з 11.01.2022 року - відповідачка має бути звільнена від відповідальності за період січень 2022 - червень 2023 року;

- воєнний стан, введений на території України, визнається надзвичайними обставинами і згідно Закону України Про оренду державного та комунального майна, Постановою КМУ від 27.05.2022 №634 Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану; до теперішнього часу, під час дії воєнного стану відповідачка не здійснює користування об`єктом оренди та не отримує жодних послуг за договором оренди майна від 15.12.2017, що визнається та підтверджується самим позивачем; відтак, відповідачка має бути звільнена від сплати пені за прострочення оплати за договором в період дії воєнного стану, а саме з березня 2022 по теперішній час;

- згідно з розрахунком позивача, розмір заборгованості за січень-листопад 2021 року складає 49131,30 грн.; помісячна розбивка цієї суми відсутня, встановити правильність нарахувань не виявляється за можливе, тобто зазначену суму відповідачка вважає недоведеною; у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 ФОП Волкова у будь-якому разі є звільненою від сплати орендної плати, а орендна плата за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 повинна сплачуватись у розмірі 50 відсотків;

- відповідачкою за 2022 рік сплачено наступні грошові суми за оренду майна за договором: позивач вказує оплату 06.07.2023 - 2,27 грн., проте згідно з платіжним документом №112 відповідачкою фактично сплачено 12263,00 грн.; позивач вказує оплату 03.08.2023 - 8631,76 грн., проте згідно з платіжним документом №116 відповідачкою фактично сплачено 14674,00 грн.; позивач вказує оплату 14.09.2023 - 8631,76 грн., проте згідно з платіжним документом №122 відповідачкою фактично сплачено 14674,00 грн.; позивач вказує оплату 09.11.2023 - 9087,99 грн., проте згідно з платіжним документом №129 відповідачкою фактично сплачено 14674,00 грн.; позивач вказує оплату 30.11.2023 - 11895,00 грн., проте згідно з платіжним документом №123 відповідачкою сплачено 14674,00 грн.; позивач вказує оплату 29.12.2023 - 14668,69 грн., проте згідно з платіжним документом №123 відповідачкою сплачено 14674,00 грн.; в обґрунтування своїх вимог за 2023 рік позивач додав до свого позову рахунки №№ 8, 31, 39, 56, 9, 15, 25, 40, 46, 58, 75, які не містять інформацію про розмір орендної плати, що відповідає умовам договору оренди майна від 15.12.2017;

- за лютий 2023 року сума, виходячи із даних самого позивача повинна вираховуватися ним: 5897,17 (розмір орендної плати згідно рахунку за січень 2023 року, в т.ч. ПДВ) х 1,007 (індекс інфляції за лютий 2023 року) = 5938,45 грн., натомість, знов таки ті ж самі рахунки №№8 (з тих самих незрозумілих причин їх міститься аж три із розбивкою суми на декілька частин, що, як вже вказувалося, не відповідає умовам укладеного договору) містять суму 5944,35 грн.; так само, жоден із рахунків за 2023 рік не містить достовірної інформації ані щодо розміру орендної плати, ані щодо ПДВ; згідно з неназваним додатком до позовної заяви, відповідачкою за 2023 рік сплачено наступні грошові суми за оренду майна за договором (і при цьому позивач безпідставно рахує необґрунтовану заборгованість): позивач вказує оплату 29.12.2023 - 3,12 грн., проте згідно з платіжним документом №123 (додано до позову) відповідачкою сплачено 14674,00 грн.; окрім того, в розрахунку позивача не враховано наступні проведені відповідачкою оплати; так, 05 лютого 2024 року на користь позивача було сплачено 16880,00 грн. (№141), 12 березня 2024 року було сплачено 14354,00 грн. (№149); таким чином, відповідач вважає, що заявлена до стягнення сума орендної плати є необґрунтованою та безпідставною, а у сплаченій ФОП Волковою Л.Ф. орендній платі наявна велика переплата;

- ФОП Волкова Л.Ф. жодного рахунку позивача на проведення будь-яких платежів за договором не отримувала, як і не отримувала жодного акту наданих послуг;

- акт ДАУ Південного офісу ДАУ №04-11/08 від 17.03.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.09.2020 по 31.12.2022, на який посилається позивач, як на підставу нарахування ВЕВ, є актом індивідуальної дії, тобто актом (рішенням) суб`єкта владних повноважень, виданим (прийнятим) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк; він не є і не може бути підставою виникнення будь-яких цивільних прав чи обов`язків для орендаря - ФОП Волкової Л.Ф.; відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна (у тому числі місць загального користування та прибудинкової території) та надання комунальних послуг орендарю здійснюється відповідно до договору, укладеного між балансоутримувачем та орендарем (п.5 Постанови КМУ №630), примірна форма якого затверджена Наказом ФДМУ від 05.09.2023 №1576; жодного договору стосовно відшкодування ВЕВ з ФОП Волковою Л.Ф. укладено не було, жодних послуг, які б треба було відшкодовувати, нею отримано не було;

- період нарахування пені обмежений і становить шість місяців з дня, коли зобов`язання мало бути виконано; в розрахунку заборгованості зазначене положення закону не дотримано; до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в один рік, проте позов подано 12.01.2024, отже, до вимог про стягнення пені за період з 12.01.2022 до 12.01.2023 підлягає у будь-якому разі застосуванню позовна давність, а тому необхідно відмовити у позові у цій частині.

22.03.2024 за вх.№12140/24 до суду від відповідачки надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідачка просила суд: витребувати у КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради: - документи (відомості) про повернення на адресу позивача поштових відправлень, направлених відповідачці; - перелік і розрахунок вартості послуг ВЕВ, наданих ФОП Волковій Л.Ф. за період з 01.09.2020 по 31.12.2023 та докази фактичного їх надання; - акти комісійних обстежень щодо невикористання об`єкту оренди відповідно до договору б/н від 15 грудня 2017 року за період з 01.04.2020 по 31.12.2023; - для огляду в судовому засіданні оригінали всіх доданих до позовної заяви письмових доказів.

Ухвалою суду від 22.03.20204 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.04.2024 о 12:50.

11.04.2024 за вх.№14983/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач вказує, зокрема, наступне:

- діяльність відповідача не була заборонена чинним законодавством, а отже підстави для звільнення від оплати орендної плати відсутні; відповідно до статті 43 Господарського кодексу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку; відповідач самостійно визначає принципи здійснення або не здійснення своєї діяльності, водночас, договором не передбачено підстав звільнення від орендної плати у разі не здійснення підприємницької діяльності, браку фізичних чи моральних сил орендаря, у зв`язку зі станом здоров`я або з інших суб`єктивних обставин; непогашення орендної плати відповідачем у встановлені строки призводить також до нанесення збитків обласному бюджету;

- посилання у відзиві на воєнний стан та нібито необхідність звільнення від орендної плати та відповідальності у зв`язку з веденням військового стану наголошуємо, що доводи відповідача суперечать чинному законодавству, оскільки майно, передане у строкове та платне користування за договором оренди є комунальною власністю, а не державної, тому підстави для звільнення від орендної плати відсутні;

- договором оренди не встановлено зобов`язання орендодавця вручення рахунків та актів орендарю, тобто, враховуючи встановлену імперативну норму щодо строків оплати (щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним), орендар мав вжити заходи щодо отримання рахунків та актів для здійснення своєчасної оплати.

- щодо сплачених грошових коштів на суму нібито більше, ніж зазначено у розрахунку, позивач інформує, що між КНП ООЦНД ООР та ФОП Волкова Л.Ф. укладено два договори оренди, а саме: договір оренди від 15.12.2017 (50,0 кв.м); договір оренди від 15.12.2017 (35,0 кв.м); враховуючи, що відповідачем було зазначено в призначенні платежу орендна плата за 2021 або 2022 рік (в залежності від квитанції), відповідно до чинного законодавства, орендну плату було розподілено за двома договорами, пропорційно займаній площі та було зараховано згідно черговості виникнення заборгованості орендаря; дії відповідача направлені на введення суду в оману, адже орендарю було достеменно відомо про методику розподілу, наявність двох договорів тощо; окрім того, відповідач фактично визнав рахунки за 2021- 2022 роки, адже вживав заходи для погашення заборгованості за зазначені періоди, що відображено в відомості розрахунків з контрагентом;

- після відкриття провадження по справі відповідачем було здійснено наступні оплати, які було зараховано в погашення заборгованості наступним чином: згідно платіжного доручення №141 від 05.02.2024 в погашення заборгованості за договором оренди (50 кв.м) було зараховано 12514,65 грн. з ПДВ; згідно платіжного доручення №149 від 12.03.2024 в погашення заборгованості за договором оренди (50 кв.м) було зараховано 8443,53 грн. з ПДВ; згідно платіжного доручення №155 від 02.04.2024 в погашення заборгованості за договором оренди (50 кв.м) було зараховано 10018,24 грн. з ПДВ;

- щодо невірного розрахунку штрафних санкцій позивач зауважує, що доводи відповідача спростовуються чинним законодавством, водночас відповідачем не надано власного розрахунку.

18.04.2024 за вх.№15943/24 до суду від відповідачки надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідачка просила суд витребувати у Управління обласної ради з майнових відносин копії наступних документів, які б підтверджували належність до комунальної власності майна - твердого покриття на території Державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства Одеська залізниця, (нині на території КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради), що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 1, у тому числі, але не виключно: - рішення про передачу майна Державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства Одеська залізниця з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - рішення про прийняття майна Державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства Одеська залізниця з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - затверджений передавальний акт майна Державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства Одеська залізниця з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - рішення про затвердження передавального акту майна Державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства Одеська залізниця з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності майна, що орендується, до комунальної власності Одеської обласної ради.

18.04.2024 за вх.№15950/24 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які прийнято судом до розгляду. У поданих запереченнях відповідачка вказує, зокрема, наступне:

- неодноразове повідомлення відповідачкою позивача про неможливість ведення та припинення своєї діяльності в орендованому майні протягом дії карантину у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та введенням на території України воєнного стану, що підтверджується самим позивачем, дію непереборної сили, про яку вказувалося у відзиві на позов, ФОП Волкова Л.Ф. має бути звільнена від відповідальності за неналежне виконання або невиконання умовдДоговору, передбачене пунктом 8.3 договору;

- жодного документа, котрий підтверджував би, що майно КНП ООЦНтаД ООР є об`єктом комунальної власності, а не державної, позивачем не надано; належність майна, що орендується, до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, не доведена;

- за січень 2023 року за документами позивача орендна плата за математичними розрахунками позивача повинна була становити: 4880,15 (розмір орендної плати згідно рахунку за грудень 2022 року) х 1,008 (індекс інфляції за січень 2023 року) = 4919,19 грн.; разом з тим, як раніше зазначалося, рахунки №№8 (з незрозумілих причин їх міститься аж три із розбивкою суми на декілька частин, що також не відповідає умовам укладеного договору) містять іншу суму; неправильне врахування орендної плати призвело у подальшому до помилкового розрахунку всіх наступних розмірів орендної плати та неправильного розрахунку ПДВ, рахунки на оплату якого не були отримані відповідачкою; жоден із рахунків за 2023 рік, розрахунок, що доданий до позовної заяви, не містить достовірної інформації ані щодо розміру орендної плати, ані щодо ПДВ.

18.04.2024 за вх.№15962/24 до суду від відповідачки надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи, а також уточнене клопотання про витребування доказів, в яких відповідачка просила суд витребувати у КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради: - перелік і розрахунок вартості послуг ВЕВ, наданих ФОП Волковій Л.Ф. за період з 01.09.2020 по 31.12.2022 та докази фактичного надання послуг ВЕВ за період з 01.09.2020 по 31.12.2023; - акти комісійних обстежень щодо невикористання об`єкту оренди відповідно до договору б/н від 15 грудня 2017 року за період з 01.04.2020 по 31.12.2023 (крім наданого акту без дати); - для огляду в судовому засіданні оригінали всіх доданих до позовної заяви письмових доказів.

У підготовчому засіданні 18.04.2024 оголошено перерву до 10.05.2024 о 14:20.

03.05.2024 за вх.№18076/24 та за вх.№18177/24 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

10.05.2024 за вх.№18876/24 до суду від відповідачки надійшло клопотання про залучення третьої особи - Одеської обласної ради.

10.05.2024 за вх.№18886/24 до суду від відповідачки надійшло клопотання про долучення документів, яке судом у протокольній формі задоволено, та додаткові документи, які судом долучено до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 10.05.2024 судом у протокольній формі задоволено клопотання про залучення третьої особи за вх.№18876/23 від 10.05.2023 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Одеську обласну раду (65032, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, ), оскільки рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки; запропоновано залученій третій особі надати до суду пояснення по суті спору.

У підготовчому засіданні 10.05.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 31.05.2024 о 15:00. У підготовчому засіданні 31.05.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 20.06.2024 о 15:30.

20.06.2024 за вх.№24181/24 до суду від відповідачки надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів. У поданих поясненнях відповідачка вказує, зокрема, що 31 травня 2024 року відповідачкою на користь позивача був здійснений черговий платіж у розмірі 16442 грн.; позивач підтверджує, що під час розгляду справи продовжує отримувати орендні платежі з боку ФОП Волкової Л.Ф., але перерахунок вимог щодо стягнення здійснено ним не було; загальна сума орендної плати за 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік за користування об`єктом оренди, що заявлена позивачем, мала становити 158927,17 грн., загальна ж сума, отримана позивачем за вказані роки згідно поданих до суду платіжних документів, становить 228097 грн.; заявлена до стягнення сума орендної плати, сума ПДВ є необґрунтованими та безпідставними, а у сплаченій ФОП Волковою Л.Ф. орендній платі наявна велика переплата.

У підготовчому засіданні 20.06.2024 клопотання за вх.№12140/24 від 22.03.2024 у протокольній формі задоволено та витребувано у позивача у строк до 19.07.2024 наступні документи: - документи (відомості) про повернення на адресу позивача поштових відправлень, направлених відповідачці; - перелік і розрахунок вартості послуг ВЕВ, наданих ФОП Волковій Л.Ф. за період з 01.09.2020 по 31.12.2023 та докази фактичного їх надання; - акти комісійних обстежень щодо невикористання об`єкту оренди відповідно до договору б/н від 15 грудня 2017 року за період з 01.04.2020 по 31.12.2023; - оригінали всіх доданих до позовної заяви письмових доказів (для огляду в судовому засіданні).

У підготовчому засіданні 20.06.2024 клопотання за вх.№15943/24 від 18.04.2024 у протокольній задоволено та витребувано в Управління обласної ради з майнових відносин у строк до 19.07.2024 копії наступних документів: - рішення про передачу майна Державного закладу «Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства «Одеська залізниця» з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - рішення про прийняття майна Державного закладу «Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства «Одеська залізниця» з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - затверджений передавальний акт майна Державного закладу «Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства «Одеська залізниця» з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - рішення про затвердження передавального акту майна Державного закладу «Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства «Одеська залізниця» з державної власності до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області; - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності майна, що орендується, до комунальної власності Одеської обласної ради.

У підготовчому засіданні 20.06.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 19.07.2024 о 12:30.

28.06.2024 за вх.№25259/24 до суду від третьої особи - Одеської обласної ради надійшла заява про залучення третьої особи - Управління обласної ради з майнових відносин.

18.07.2024 за вх.№27440/24 до суду від Управління майнових відносин надійшли витребувані судом документи, які залучено судом до матеріалів справи.

18.07.2024 за вх.№27496/24 до суду від відповідачки надійшла заява про залишення позову без розгляду, у задоволенні якої судом у підготовчому засіданні 19.07.2024 у протокольній формі відмовлено у зв`язку з його безпідставністю.

19.07.2024 за вх.№27548/24 до суду від відповідачки надійшло клопотання про долучення доказів, яке судом у протокольній формі задоволено, та додаткові документи, які судом долучено до матеріалів справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні 19.07.2024 заяву про залучення третьої особи за вх.№25259/24 від 28.06.2024, судом у протокольній формі з метою повного та всебічного розгляду даної справи задоволено заяву за вх.№25259/24 від 28.06.2024 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління обласної ради з майнових відносин (65032, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, ), оскільки рішення у справі може вплинути на його права або обов`язки; запропоновано залученій третій особі надати до суду пояснення по суті спору.

У підготовчому засіданні 19.07.2024 судом оглянуто надані позивачем оригінали документів доданих до позовної заяви.

У підготовчому засіданні 19.07.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 12.09.2024 о 12:15.

У підготовчому засіданні 12.09.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 03.10.2024 о 14:20. Водночас господарський суд, з метою повного та всебічного розгляду даної справи, дійшов висновку про необхідність повторного витребування у позивача у строк до 03.10.2024 наступних документів: - документи (відомості) про повернення на адресу позивача поштових відправлень, направлених відповідачці; - перелік і розрахунок вартості послуг ВЕВ, наданих ФОП Волковій Л.Ф. за період з 01.09.2020 по 31.12.2023 та докази фактичного їх надання; - акти комісійних обстежень щодо невикористання об`єкту оренди відповідно до договору б/н від 15 грудня 2017 року за період з 01.04.2020 по 31.12.2023.

З урахуванням того, що зі свого боку судом виконано всі можливі дії для забезпечення учасникам справи можливості для реалізації їх процесуальних прав, у підготовчому засіданні 03.10.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.10.2024 о 09:50. Ухвалою суду від 25.10.2024 відкладено розгляд справи на 21.11.2024 о 14:40.

У судовому засіданні 21.11.2024 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представниця відповідачки у судовому засіданні 21.11.2024 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 21.11.2024 представниця третьої особи - Одеської обласної ради просить суд задовольнити позовні вимоги.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/205/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 21.11.2024 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 21.11.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, відповідача та третьої особи - Одеської обласної ради, господарський суд встановив:

15.12.2017 між Державним закладом Дорожня дитяча клінічна лікарня ДП ОЗ (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Волковою Людмилою Федорівною (орендар) був укладений договір оренди майна, який погоджений з Управлінням обласної ради з майнових відносин.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування тверде покриття на території лікарні, загальною площею 50,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 1, вартість якого згідно з незалежною оцінкою від 20.10.2017 становить 225000 грн., з метою розміщення аптечного пункту.

Згідно з п.п. 3.1-3.5 договору орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, та визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - вересень 2017 року 2812,50 грн.; орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень-грудень 2017 року та січень-лютий 2018 року, після їх повідомлення Держкомстатом; орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць; орендна плата, сплачена несвоєчасно або не в повному обсязі, сплачується орендодавцеві з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день сплати; орендна плата не враховує ПДВ, експлуатаційні витрати орендодавця по утриманню об`єкта оренди, податок на землю тощо, які сплачуються орендарем окремо, на підставі виставлених орендодавцем рахунків; у разі не сплати вказаних у цьому пункті коштів протягом більш ніж 90 днів з моменту виставлення рахунку, орендодавець має право на розірвання цього договору.

За п.8.3 договору сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання або невиконання умов цього договору у разі, якщо у встановленому законодавством порядку доведуть, що таке порушення виникло внаслідок дії непереборної сили; про настання таких обставини сторони повідомляють одна одну невідкладно.

У відповідності до п.9.1 договору договір діє з 15 лютого 2018 року і діє до 15 січня 2021 року.

У розрахунку орендної плати вказано, що орендної плата за базовий місяць - вересень 2017 року становить 2812,50 грн.; до суми орендної плати не входять: експлуатаційні витрати по утриманню майна, ПДВ, податок на землю.

02.04.2018 між КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Волковою Людмилою Федорівною (орендар) підписано акт приймання-передачі нежитлових приміщень, за яким орендодавець здав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування тверде покриття, площею 50 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 1.

18.06.2021 між Комунальним некомерційним підприємством Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Волковою Людмилою Федорівною (орендар) було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди майна від 15.12.2017, якою продовжено термін дії договору до 15.01.2024.

В матеріалах справ наявні наступні акти наданих послуг (підписані з боку позивача): акт №2 від 31.10.2022 (орендна плата за січень 2022 року - вересень 2022 року) на суму 46881,52 грн., з ПДВ; акт №34 від 30.11.2022 (орендна плата за жовтень, листопад 2022 року) на суму 11590,52 грн., з ПДВ; акт №43 від 31.12.2022 (орендна плата за грудень 2022 року) на суму 5856,18 грн., з ПДВ; акт №8 від 28.02.2023 (орендна плата за січень, лютий 2023 року (30%), орендна плата за січень, лютий 2023 року (70%), ПДВ за січень 2023 року) на суму 11841,52 грн., з ПДВ; акт №31 від 31.03.2023 (орендна плата за березень 2023 року (30%), (орендна плата за березень 2023 року (70%), ПДВ за березень 2023 року) на суму 5985,96 грн., з ПДВ; акт №35 від 31.03.2023 (відшкодування ВЕВ за березень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №17 від 28.03.2023 (відшкодування експлуатаційних витрат за період 01.09.2020 по 01.01.2023 (за результатами ревізії)) на загальну суму 16782,20 грн.; акт №22 від 29.03.2023 (відшкодування ВЕВ за січень-лютий 2023 року) на суму 3244,80 грн.; акт №39 від 28.04.2023 (орендна плата за квітень 2023 року) на суму 6075,74 грн., з ПДВ; акт №46 від 30.04.2023(відшкодування ВЕВ за квітень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №56 від 31.05.2023 (орендна плата за травень 2023 року) на суму 6087,90 грн., з ПДВ; акт №58 від 31.05.2023 (відшкодування ВЕВ за травень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №95 від 30.06.2023 (відсутні підписи з обох сторін) (орендна плата за червень 2023 року) на суму 6118,34 грн., з ПДВ; акт №93 від 30.06.2023 (відсутні підписи з обох сторін) (відшкодування ВЕВ за червень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №104 від 31.07.2023 (орендна плата за липень 2023 року) на суму 6167,29 грн., з ПДВ; акт №103 від 31.07.2023 (відшкодування ВЕВ за липень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №119 від 31.08.2023 (відсутні підписи з обох сторін) (орендна плата за серпень 2023 року) на суму 6130,28 грн., з ПДВ; акт №121 від 31.08.2023 (відсутні підписи з обох сторін) (відшкодування ВЕВ за серпень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №136 від 30.09.2023 (орендна плата за вересень 2023 року) на суму 6044,46 грн., з ПДВ; акт №134 від 30.09.2023 (відшкодування ВЕВ за вересень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №142 від 31.10.2023 (орендна плата за жовтень 2023 року) на суму 6074,69 грн., з ПДВ; акт №145 від 31.10.2023 (відшкодування ВЕВ за жовтень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №154 від 30.11.2023 (орендна плата за листопад 2023 року) на суму 6123,29 грн., з ПДВ; акт №152 від 30.11.2023 (відшкодування ВЕВ за листопад 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; акт №181 від 29.12.2023 (відшкодування земельного податку за 2023 рік, 35 кв.м) на суму 7739,64 грн., з ПДВ.

В матеріалах справ наявні наступні рахунки: рахунок-фактура №1 від 28.12.2021 (орендна плата за: квітень-грудень 2020 року (50 кв.м) - 30782,64 грн., січень листопад 2021 року (50 кв.м) - 40942,75 грн., квітень-грудень 2020 року (35 кв.м) - 12591,50 грн., січень листопад 2021 року (35 кв.м) - 15093,34 грн.) на загальну суму 119292,28 грн., з ПДВ; рахунок-фактура №2 від 28.12.2021 (орендна плата за: грудень 2021 року (35 кв.м) - 1421,01 грн., грудень 2021 року (50 кв.м) - 3854,68 грн.) на загальну суму 6330,83 грн., з ПДВ; рахунок №2 від 31.10.2022 (орендна плата за січень 2022 року - вересень 2022 року) на загальну суму 46881,52 грн.; рахунок №34 від 30.11.2022 (орендна плата за жовтень-листопад 2022 року) на загальну суму 11590,52 грн., з ПДВ; рахунок №43 від 31.12.2022 (орендна плата за грудень 2022 року) на суму 5856,18 грн., з ПДВ; рахунки №8 від 28.02.2023 (орендна плата за січень-лютий 2023 року (30%) - 2960,38 грн., орендна плата за січень-лютий 2023 року (70%) - 6907,56 грн., ПДВ за січень-лютий 2023 року - 1973,58 грн.) на загальну суму 11841,52 грн.; рахунки №31 від 31.03.2023 (орендна плата за березень 2023 року (30%) - 1496,49 грн., орендна плата за березень 2023 року (70%) - 3491,81 грн., ПДВ за березень 2023 року - 997,66 грн.) на загальну суму 5985,96 грн.; рахунок №35 (відшкодування ВЕВ за березень 2023 року) на суму 1622,40 грн.; рахунок №17 від 23.03.2023 (відшкодування експлуатаційних витрат за період 01.09.2020 по 01.01.2023 (за результатами ревізії)) на загальну суму 16782,20 грн.; рахунок №22 від 29.03.2023 (відшкодування ВЕВ за січень-лютий 2023 року) на суму 3244,80 грн.; рахунки №39 від 28.04.2023 (орендна плата за квітень 2023 року (30%) - 1518,94 грн., орендна плата за квітень 2023 року (70%) - 3544,18 грн., ПДВ за квітень 2023 року - 1012,62 грн.) на загальну суму 6075,74 грн.; рахунок №46 від 28.04.2023 (відшкодування ВЕВ за квітень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №56 від 31.05.2023 (орендна плата за травень 2023 року) на суму 6087,90 грн., з ПДВ; рахунок №58 від 31.05.2023 (відшкодування ВЕВ за травень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №9 від 30.06.2023 (не підписаний з боку позивача) (орендна плата за червень 2023 року) на суму 5118,34 грн., з ПДВ; рахунок №7 від 30.06.2023 (не підписаний з боку позивача) (відшкодування ВЕВ за червень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №15 від 31.07.2023 (орендна плата за липень 2023 року) на суму 6167,29 грн., з ПДВ; рахунок №18 від 31.07.2023 (відшкодування ВЕВ за липень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №25 від 31.08.2023 (не підписаний з боку позивача) (орендна плата за серпень 2023 року) на суму 6130,28 грн., з ПДВ; рахунок №27 від 31.08.2023 (не підписаний з боку позивача) (відшкодування ВЕВ за серпень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №40 від 30.09.2023 (орендна плата за вересень 2023 року) на суму 6044,46 грн., з ПДВ; рахунок №38 від 30.09.2023 (відшкодування ВЕВ за вересень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №46 від 31.10.2023 (орендна плата за жовтень 2023 року) на суму 6074,69 грн., з ПДВ; рахунок №49 від 31.10.2023 (відшкодування ВЕВ за жовтень 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №58 від 30.11.2023 (орендна плата за листопад 2023 року) на суму 6123,29 грн., з ПДВ; рахунок №56 від 30.11.2023 (відшкодування ВЕВ за листопад 2023 року) на суму 1622,40 грн., з ПДВ; рахунок №80 від 29.12.2023 (відшкодування земельного податку за 2023 рік, 35 кв.м - 3186,91000 грн., без ПДВ, 50 кв.м - 4552,73000 грн., без ПДВ) на загальну суму 7739,64 грн., з ПДВ.

Також в матеріалах справи наявні наступні платіжні документи про сплату відповідачем на користь позивача: №83 від 02.02.2023 на суму 12263 грн.; №87 від 02.03.2023 на суму 12263 грн.; №92 від 30.03.2023 на суму 12263 грн.; №98 від 15.05.2023 на суму 12263 грн.; №112 від 06.07.2023 на суму 12263 грн.; №112 від 06.07.2023 на суму 12263 грн.; №116 від 03.08.2023 на суму 14674 грн.; №122 від 14.09.2023 на суму 14674 грн.; №123 від 02.10.2023 на суму 14674 грн.; №129 від 09.11.2023 на суму 14674 грн.; №14 від 29.12.2023 на суму 14674 грн.; №141 від 05.02.2024 на суму 16880 грн. (призначення платежу - оплата за 2023); №149 від 12.03.2024 на суму 14354 грн. (призначення платежу - оплата за 2023); №155 від 02.04.2024 на суму 17031 грн. (призначення платежу - оплата за 2023 рік); №161 від 06.05.2024 на суму 16442 грн. (призначення платежу - орендна плата за 2023); №167 від 31.05.2024 на суму 16442 грн. (призначення платежу - орендна плата за 2023); №25 від 02.07.2024 на суму 11314 грн. (призначення платежу - орендна плата за 2023 рік).

На підтвердження направлення відповідачу рахунків та актів засобами поштового зв`язку в матеріалах справи наявні описи вкладення та поштові накладні.

У претензії від 16.12.2022 №03/707/1 позивач повідомив відповідача, зокрема, що за договором оренди майна (50 кв.м) за період 2021 та 2022 років наявна заборгованість у розмірі 118085,14 грн. та яку вимагав сплатити протягом 30 днів з дня отримання претензії. В матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу претензії від 16.12.2022 засобами поштового зв`язку.

У акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР за період з 01.09.2020 по 31.12.2022 від 17.03.2023 Південним офісом Держаудитслужби зазначено, зокрема, що ревізією встановлено, що на порушення п.3.5 договорів оренди від 15.12.2017 б/н, ст.ст. 610, 629 ЦК України, п.3 Методики №786, п.4 Методики 630, п.1.2 Положення №88, внаслідок не нарахування Центром та відповідно несплати орендарем ФОП Волковою Л.Ф. вартості експлуатаційних витрат з обслуговування території, що орендуються, та об`єктів, розташованих на ній, за період з 01.09.2020 по 01.01.2023, Підприємством покрито витрати ФОП Волкової Л.Ф. на оплату вартості зазначених послуг у сумі 28529,74 грн.; у своєму поясненні заступник генерального директора з економічних питань Жилко Н.О. зазначила, що у період з 01.09.2020 по 25.10.2022 не працювала у Центрі, з 26.10.2022 нарахування відшкодування комунальних та експлуатаційних витрат не проводилось, оскільки ФОП Волкова Л.Ф. у зазначеному періоді не здійснювала господарську діяльність.

В матеріалах справи наявний реєстр донарахувань ПЕВ ФОП Волковій Л.Ф. за період з 01.09.2020 по 01.01.2023, зокрема, по площі оренди 50 кв.м, на суму 16782,20 грн.

У листі від 30.03.2023 №03/140 позивач повідомив відповідача про наступне: за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП ООЦНД"ООР було виявлено, що Центром покрито експлуатаційні витрати ФОП Волкової Л.Ф. за період з 01.09.2020 по 01.01.2023 у загальній сумі 28529,74 грн.; на виконання вимоги Південного офісу Держаудитслужби про усунення виявлених порушень направляє рахунок від 28.03.2023 №17 та акт наданих послуг від 28.03.2023 №17, рахунок від 28.03.2023 №16 та акт наданих послуг від 28.03.2023 №16, для відшкодування понесених витрат за вищезазначений період; з метою врегулювання договірних відносин направляє проект договору для погодження та підписання; для відшкодування експлуатаційних витрат за січень-лютий 2023 року направляє рахунки від 29.03.2023 №22 та №19 та акти наданих послуг до них.

У претензії від 12.04.2023 №03/192 позивач просив відповідача сплатити заборгованість у розмірі 28529,74 грн.

У пояснювальній записці головного бухгалтера КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР від 30.11.2023 зазначено, що у бухгалтерському обліку отримані суми щодо погашення заборгованості ФОП Волкової Л.Ф. зараховувались пропорційно за договорами, розподіл сум відбувався математичним шляхом відповідно до займаної площі.

На підтвердження власних доводів відповідачкою надано та матеріали справи містять:

- лист відповідачки від 02.04.2020 до т.в.о головного лікаря Державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня ДП ОЗ, в якому із посиланням на введення в Україні карантину у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, було заявлено прохання про звільнення від сплати орендної плати за договором оренди майна від 15.12.2017 з моменту встановлення карантину і до його завершення на підставі ст. 762 ЦК України;

- акт (без дати та номеру) про припинення діяльності на період карантину під час поширення гострої респіраторної хвороби Covid-19, в якому містяться підписи орендодавця (В.С. Любашев), інженера з ОП (Тімченко О.О.), бухгалтера (Баранова Н.Д.), сестри медичної (Чурарь Т.В.), та в якому вказано наступне: за результатами обстеження об`єктів оренди було зафіксовано, що ФОП Волкова Л.Ф. не користується орендованим майном: об`єкти оренди були зачиненими, на об`єктах не перебувають люди, не здійснюється жодної роботи; з вище вказаного ФОП Волкова Л.Ф. припинила роботу у зв`язку з неможливістю здійснювати свою діяльність під час пандемії до офіційної відміни карантину (гострої респіраторної хвороби COVID-19) на території України;

- лист відповідачки від 11.01.2021 до КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР, в якому відповідачка із посиланням на поширення гострої респіраторної хвороби Covid-19 та неможливістю користування об`єктом оренди просила питання пролонгації, договорів оренди відкласти на більш пізній період, після зняття карантинних обмежень;

- лист відповідачки від 11.06.2021 до КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР, в якому відповідачка просила укласти додаткову угоду до договорів оренди від 15.12.2017 щодо продовженні дії вказаних договорів;

- лист відповідачки від 22.02.2022 до КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР, в якому відповідачка із посиланням на укладені договори оренди від 17.12.2017 повідомила, зокрема, що відповідачка є особою похилого віку та інвалідом 2 групи, в даний час не має можливості ані використовувати об`єкти оренди за своїм призначенням, ані сплатити орендну плату у необхідному обсязі; у зв`язку із тривалістю дії обмежувальних протиепідемічних заходів щодо ГРХ COVID-19, тривалою неможливістю використання об`єктів оренди, нестабільним економічним становищем в державі та тяжким фінансовим та фізичним становищем, та просила надати розстрочку із сплати орендної плати за вказаними договорами;

- підписаний обома сторонами акт звірки взаємних розрахунків за квітень-грудень 2020 року;

- лист відповідачки (без дати та номеру) до КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР щодо зміни призначення платежу, в якому відповідачка просила: у платіжному документів №87 від 02.03.2023 вважати правильним призначення платежу - оплата за 2021 рік, в т.ч. ПДВ; у платіжному документів №116 від 03.08.2023 вважати правильним призначення платежу - оплата за 2022 рік, в т.ч. ПДВ; у платіжному документів №141 від 05.02.2024 вважати правильним призначення платежу - оплата за 2022 та 2023 рік, в т.ч. ПДВ; докази надсилання вказаного листа засобами поштового зв`язку;

- відповідь КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР від 15.04.2024 №03/175 на адвокатський запит відповідачки, в якому були надані наступні копії документів: копії поштових повернень; копія акту (без номеру та дати); копія листа від 30.03.2023 №03/140; копія витягу з акту Південного офісу Держаудителужби від 17.03.2023 з розрахунком за період 01.09.2020 по 01.01.2023; розрахунок суми відшкодування експлуатаційних витрат на утримання прибудинкової території на 2023 рік; копії проектів договорів з додатками про відшкодування (компенсацію) експлуатаційних витрат по двом договорам оренди, які підписані з боку позивача;

- розрахунок відповідачки сплачених на користь позивача коштів за 2021-2023 роки.

Також в матеріалах справи наявні:

- договір оренди майна від 15.12.2017, укладений між між Державним закладом Дорожня дитяча клінічна лікарня ДП ОЗ (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Волковою Людмилою Федорівною (орендар), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування тверде покриття на території лікарні, загальною площею 35,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 1, вартістю якого згідно з незалежною оцінкою від 20.10.2017 становить 155833 грн., з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи; акт приймання передачі до договору та розрахунок; додаткова угода №1 від 18.06.2021 до договору оренди майна від 15.12.2017, якою продовжено термін дії договору до 15.01.2024;

- лист КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР від 11.04.2024 №03/165, в якому повідомлено наступне: протягом поточного періоду 2024 року було отримано від ФОП Волкова Л.Ф. грошові кошти на розрахунковий рахунок підприємства у загальній сумі 48265,00 грн. з ПДВ, а саме: 05.02.2024 - 16880,00 грн. з ПДВ оплата за 2023 рік, 12.03.2024 - 14354,00 грн. з ПДВ оплата за 2023 рік, 02.04.2024 - 17031,00 грн. з ПДВ оплата за 2023 рік; у зв`язку з тим, що призначення платежу не містить посилання на конкретний договір, рахунок або акт виконаних робіт, зазначені грошові кошти було розподіллено між укладеними договорами пропорційно зайнятої площі наступним чином; кошти у сумі 16880,00 грн. отримані 05.02.2024 згідно платіжного доручення №141 розподілено за двома договорами: 50 кв.м, 12514,65 грн. з ПДВ та 35 кв.м 4365,35 грн. з ПДВ; кошти у сумі 14354,00 грн. з ПДВ отримані 12.03.2024 згідно платіжного доручення №149 розподілено за двома договорами: 50 кв.м - 8443,53 грн. з ПДВ та 35 кв.м - 5910,47 грн. з ПДВ; кошти у сумі 17031,00 грн. з ПДВ отримані 02.04.2024 згідно платіжного доручення №155 розподілено за двома договорами: 50 кв.м - 10018,24 грн. з ПДВ та 35 кв.м - 7012,76 грн. з ПДВ; всього: за договором оренди від 15.12.2017 (35 м.кв) - 17288,58 грн. орендна плата, за договором оренди від 15.12.2017 (50 м.кв) - 30976,42 грн. орендна плата; було отримано лист від ФОП Волкова Л.Ф. з проханням змінити призначення платежу, однак, це не можливо у зв`язку з тим, що з отриманих коштів 30% було перераховано до обласної ради, та розподіл між договорами та рахунками проводиться виходячи з моменту їх виникнення;

- лист Управління обласної ради з майнових відносин від 11.11.2021, в якому зазначено про необхідність терміново надати роз`яснення з приводу порушеного питання, невідкладно вжити заходи щодо нарахування та стягнення заборгованості з орендної плати за користування майном комунальної власності за період з квітня 2020 року по вересень 2021 року, зокрема, за договорами оренди майна, укладених з ФОП Волкова Л.Ф. (за користування майном площею 50,0 кв.м та 35,0 кв.м), з урахуванням штрафних санкцій передбачених договорами оренди та сплатити наявної заборгованість до обласного бюджету;

- рішення Одеської обласної ради від 06.03.2015 №1339-VI, яким, зокрема, надано згоду на передачу з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області цілісного майнового комплексу державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня державного підприємства Одеська залізниця, що розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, 1, із зобов`язанням використовувати зазначені об`єкти за цільовим призначенням та не відчужувати їх у приватну власність;

- рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 №50-VII, яким, зокрема, прийнято з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області цілісний майновий комплекс державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня ДП Одеська залізниця, що розташований за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 1. код згідно з , та розміщений на земельних ділянках (кадастрові номери :42:001:0034 та :42:001:00331 загальною площею 1,704 та 0,0087 га.);

- акт приймання-передачі з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області цілісного майнового комплексу державного закладу Дорожня дитяча клінічна лікарня ДП Одеська залізниця;

- рішення Одеської обласної ради від 22.09.2017 №505-VII, яким, зокрема, припинено Державний заклад Дорожня дитяча клінічна лікарня ДП Одеська залізниця (код ЄРДПОУ 01111138), місце розташування: 65017, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, 1, шляхом його перетворення у Комунальне некомерційне підприємство Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради, місце розташування: 65017, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, 1;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №117395148 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :42:001:0034, площею 1,704 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 1.

В матеріалах справи наявний здійснений позивачем розрахунок сум орендної плати за договором від 15.12.2017 (50 кв.м) за період 2021, 2022, 2023 років, в якому відображені суми нарахувань та суми сплат, зокрема, зазначено, що за 2023 рік нараховано 72803,37 грн., сплачено - 3,12 грн. Окрім того, у вказаному розрахунку містяться розрахунки донарахування та відшкодування експлуатаційних витрат на суму 36251 грн.

Також в матеріалах справи наявні розрахунки позивача штрафних санкцій за договором оренди: пеня - 70087,90 грн., 3% річних - 4808,41 грн., інфляційних втрат - 20054,43 грн.; розрахунки позивача штрафних санкцій за експлуатаційні витрати: основна сума - 34628,60 грн., пеня - 8728,77 грн., 3% річних - 636,15 грн., інфляційні втрати - 366,84 грн.

Несплата відповідачкою заборгованості з орендної плати за договором оренди майна від 15.12.2017 та експлуатаційних витрат стала підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Господарський суд зазначає, що з КПП ДСС встановлено, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/206/24 між тими ж сторонами про стягнення заборгованості за іншим договором оренди майна від 15.12.2017, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування тверде покриття на території лікарні, загальною площею 35,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 1; вказаний договір було долучено сторонами до матеріалів даної справи.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов?язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як єдині майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання. Оренда структурних підрозділів державних та комунальних підприємств не повинна порушувати виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства. Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, єдині майнові комплекси яких не можуть бути об`єктом оренди. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Оцінка об`єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об`єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Законом України Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 внесено зміни до п.2 розділу II Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який доповнено підпунктами 5 та 6 такого змісту: для суб`єктів господарювання, діяльність яких була заборонена/обмежена на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), строки дії договорів оренди державного та комунального майна, які закінчуються у цей період, продовжуються на період карантину та обмежувальних заходів, а також протягом одного місяця з дня його/їх закінчення; суб`єктам господарювання, діяльність яких була заборонена у цей період, не нараховується та ними не сплачується орендна плата за договорами оренди державного або комунального майна.

Відповідно до п/п 3, 4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану №634 (в редакції від 01.04.2023) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна: на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 травня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях Кіровоградської, Дніпропетровської, Житомирської, Одеської областей; орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 р. і 30 травня 2022 р. відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 Верховний Суд щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" зазначив, що:

- ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом;

- наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Господарський суд вказує, що у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 101274,95 грн. основного боргу, який складається з: 66646,35 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди майна від 15.12.2017 та 34628,60 грн. заборгованості за експлуатаційні витрати.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов?язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

Так, господарський суд зазначає, що обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення 66646,35 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди майна від 15.12.2017 позивачем було надано відповідні акти та рахунки за період 2020-2023 роках. Окрім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що між сторонами є два договори оренди майна від 15.12.2017, один з яких (площа твердого покриття - 50 кв.м) є предметом розгляду даної справи (№916/205/24), а інший договір (площа твердого покриття - 35 кв.м) є предметом розгляду іншої справи (№916/206/24).

Господарський суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з 02.02.2023 (до подання позову) до 02.07.2024 (під час розгляду справи) здійснював періодичні розрахунки із призначенням платежів, зокрема оплати за 2021, 2022, 2023 рік, без визначення договору, до якого відносяться відповідні оплати. Водночас суд приймає до уваги повідомлені обома сторонами та підтверджені доказами обставини оренди спірного майна як в період карантину, так і в період воєнного стану. Окрім того, з наявних у справі документів суд не вбачає в якому порядку (в якій частині боргу (орендна плата, експлуатаційні витрати, річні, інфляційні, пеня), за який період та за яким договором було здійснено зарахування часткової оплати заборгованості за переліченими платіжними документами, зокрема і оплати після відкриття провадження у справі. Господарський суд зауважує, що позивачем не надано оновленого розрахунку суми заборгованості з орендної плати (з урахуванням часткових оплат), заяв/клопотань про часткове закриття провадження у справі у зв`язку з частковим сплатами від позивача не надходило, а при наявності двох договорів та не визначення позивачем конкретних сум, які враховані в рамках кожного договору у суду відсутня можливість визначити розмір дійсної заборгованості за договором.

Господарський суд не приймає до уваги лист КНП Одеський обласний центр нефрології та діалізу ООР від 11.04.2024 №03/165, в якому вказується про певні зарахування сплачених відповідачем сум, оскільки позивачем жодним чином не обґрунтовано суду, навіть з урахуванням такого листа, які суми сплачені і зараховані саме за договором у даній справі, не надано ані клопотань про закриття провадження у справі в частині сплачених сум, ані про зменшення розміру позовних вимог чи надання оновленого розрахунку сум заборгованості по орендній платі, з огляду на що суд з урахуванням обставин справи, поведінки сторін та принципу змагальності не має можливості встановити дійсну суму заборгованості.

За таких обставин, проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, господарський дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача у заявленому розмірі 66646,35 грн. по орендній платі за договором оренди майна від 15.12.2017, а тому заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 34628,60 грн. заборгованості за експлуатаційні витрати, господарський суд вказує наступне.

Господарський суд зауважує, що в матеріалах справи відсутній підписаний обома сторонами договір про відшкодування експлуатаційних витрат, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували суми відшкодування експлуатаційних витрат, які були вказані позивачем у наявних в матеріалах справи актах та рахунках, отже сторонами належним чином не узгоджено порядку визначення розміру та порядку компенсації таких витрат, а саме лише посилання в договорі оренди майна від 15.12.2017 на те, що орендна плата не враховує ПДВ, експлуатаційні витрати орендодавця по утриманню об`єкта оренди, податок на землю тощо, які сплачуються орендарем окремо, на підставі виставлених орендодавцем рахунків не може бути достатньою підставою для стягнення заявлених позивачем 34628,60 грн. заборгованості за експлуатаційні витрати без належних та допустимих доказів понесення таких витрат, їх розміру та дійсності.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 34628,60 грн. заборгованості за експлуатаційні витрати є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Щодо заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані позивачем як на суму основного боргу з орендної плати, так і на суму боргу за експлуатаційні витрати, враховуючи встановлені судом обставини, зокрема, недоведеності позивачем сум основних заборгованостей, відсутності договору про відшкодування експлуатаційних витрат, недоведення підстав і строків оплат таких послуг, приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову про стягнення основного боргу, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат також є безпідставними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради в повному обсязі з вищенаведених мотивів.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд надав оцінку обставинам та питанням, що входять до предмету доказування у даній справі.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр нефрології та діалізу Одеської обласної ради - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2024 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, періодичну відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля