УХВАЛА

19 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/3208/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» (далі - ТОВ «Нафтогаз Тепло», скаржник)

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло»

про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №112,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Нафтогаз Тепло» 16.12.2024 через «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі №914/3208/24 (повний текст постанови складено 25.11.2024) та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням встановлених висновків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 17.12.2024 для розгляду касаційної скарги у справі №914/3208/23 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді - Малашенкової Т.М., суддів Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

Верховний Суд зазначає, що як убачається з матеріалів касаційної скарги скаржник у вступній її частині вказав назву документа: заява (Касаційна скарга на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 (повний текст постанови складено 25.11.2024) у справі №914/3208/23), а у резолютивній її частині просить « 2. Скасувати Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі № 914/3208/24 (повний текст постанови складено 25.11.2024) та направити справи на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням встановлених висновків».

Водночас працівниками Касаційного господарського суду 17.12.2024 складено акт №32.1-13/583 про те, що при огляді касаційної скарги, яка надійшла через систему «Електронний суд», виявлено, що в прохальній частині касаційної скарги вказана справа №914/3208/24 замість вірного номеру справи 914/3208/23 відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Виходячи з принципу забезпечення розумності балансу між дотримання процесуальних вимог і формалізмом, Суд доходить до висновку, що скаржник у касаційній скарзі оскаржує постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі №914/3208/23, а зазначена ним справа « 914/3208/24» замість « 914/3208/23» є опискою, адже носить очевидний технічний характер.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Нафтогаз Тепло» з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, зазначає на відсутності висновку Верховного Суду: щодо поширення норми статей 6, 63, пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, які затверджені постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 на оператора системи розподілу, який не є вертикально інтегрованим суб`єкт господарювання та обов`язку передання даних побутових та малих непобутових споживачів після 01.01.2019, а також безумовного взяття за основу цих даних постачальником універсальних послуг;

щодо застосування пункту 5 частини п`ятої статті 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» згідно з якого постачальник універсальних послуг зобов`язаний вести реєстри споживачів, яким здійснюється постачання універсальних послуг, у тому числі вразливих споживачів та здійснювати усі необхідні дії з метою відображення у цьому реєстрі актуальних даних;

щодо застосування пункту 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, згідно якого електропостачальник може, однак не зобов`язаний, відмовити в укладенні договору, якщо споживач не відповідає критеріям, встановленим для споживача універсальної послуги.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «Нафтогаз Тепло» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Отже, не є очевидно не прийнятною за пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023» (на момент подання позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року визначений у розмірі 2 684,00 грн.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Нафтогаз Тепло» просить: « 2. Скасувати Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі № 914/3208/24 (повний текст постанови складено 25.11.2024) та направити справи на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням встановлених висновків».

Як вбачається зі змісту судових рішень з цієї справи, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27» про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №112.

Господарський суд Львівської області рішенням від 17.04.2024 у справі №914/3208/23 позов задовольнив повністю. Визнав недійсним договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за №112, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27» з моменту його укладення - 01.09.2020 року. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 2 684,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 12.11.2024 рішення Господарського суду Львівської області від 17.04.2024 у справі №914/3208/23 скасував. Прийняв нове рішення. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління 27» про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №112 відмовив. Здійснив розподіл судових витрат. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27» 4 026,00 гривень судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що сплата судового збору залежить від вимог скаржника та ураховуючи оскарження ТОВ «Нафтогаз Тепло» судового рішення апеляційної інстанції, а тому при поданні касаційної скарги, через «Електронний суд» в електронній формі, ураховуючи вимогу немайнового характеру, скаржник мав сплати судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8, у сумі 4 294,40 грн (2 684 грн 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році х 200% х 0,8).

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. Відповідний доказ й не зазначено скаржником у додатках до касаційної скарги.

Враховуючи викладене вище, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у розмірі 4 294,40 грн, який має бути перерахований за актуальними реквізитами, щодо сплати судового збору за подачу касаційної скарги до Верховного Суду на час вчинення такої дії.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «Нафтогаз Тепло» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України із наданням скаржникові строку для усунення зазначеного вище недоліку шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору за касаційну скаргу, ураховуючи немайновий характер вимоги, у сумі 4 294,40 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом (Касаційним господарським судом), які розміщені на сайті «Судова влада України» та є актуальними на час вчинення дії.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк. В разі подання матеріалів з усунення недоліків засобами поштового зв`язку надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названого недоліку або не в повному обсязі усунення недоліку протягом установленого строку матиме наслідок повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, з огляду на зазначене вище.

Керуючись статтями 123, 174, 234, 235, 290, 291, 292 ГПК України, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі №914/3208/23 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або поштою на адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

4. Верховний Суд звертає увагу, що із введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX: передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України; суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова