ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2024 р. Справа№ 910/13225/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

секретар судового засідання: Смаголь А.О.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024

у справі №910/13225/24 (суддя Бондаренко - Легких Г. П.)

за позовом Громадської організації «Товариство «Восток»

до Одеської обласної державної адміністрації

про стягнення 15 000 000,00 шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/13225/24 відмовлено у відкритті провадження у справі №910/13225/24 за позовом Громадської організації «Товариство «Восток» з посиланням на положення пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі, встановив, що існує рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12919/19 (суддя Котков О.В.), яке набрало законної сили 29.11.2022 та яким вирішено спір з тих самих підстав, щодо того самого предмету спору (зміна суми заявленої до стягнення матеріальної та моральної шкоди не змінює самого предмету спору) та між тими ж сторонами.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 06.11.2024 через підсистему «Електронний суд» Громадська організація «Товариство «Восток» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом при постановленні ухвали від 04.11.2024 було порушено норми процесуального права.

Так, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у справі №910/12919/21 предмет позову охоплювався в часовому вимірі від 11.04.2018 по 26.10.2020 (завдані збитки становлять 5 650 000,00 грн (5 600 000,00 грн + 50 000,00 грн)).

У даній же справі предмет позову охоплюється часовим виміром від 12.03.2015 по 26.10.2020 (завдані збитки становлять 15 000 000,00 грн (10 000 000,00 грн + 5 000 000,00 грн)).

Отже, у справі №910/12919/21 позовні вимоги (предмет позову), охоплені часовим виміром від 12.03.2015 по 11.04.2018 на суму 8 500 000,00 грн (15 000 000,00 грн - 6 500 000,00 грн), не були предметом розгляду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024 апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/13225/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 задоволено заяву суддів Суліма В.В., Майданевича А.Г., Коротун О.М. про самовідвід від розгляду справи №910/13225/24 за апеляційною скаргою Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 року у справі №910/13225/24; матеріали апеляційної скарги №910/13225/24 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/768/24 від 12.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/13225/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.

Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13225/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

18.11.2024 матеріали справи №910/13225/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані судді-доповідачу.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/13225/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 16.12.2024.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання, призначене на 16.12.2024, представники позивача та відповідача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення позивача та відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання (довідок про доставку ухвали суду від 21.11.2024 до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі «Електронний суд»), а також з огляду на доказове наповнення матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті без участі представників учасників справи.

У судовому засіданні 16.12.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у даній справі в частині з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Передумовою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Із аналізу наведеної норми права вбачається, що однією з цілей її застосування законодавець визначив уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Із наведених норм права вбачається, що позивач у позові повинен зазначити зміст позовних вимог, обставини, якими він обґрунтовує ці вимоги, а також правові підстави позову.

Суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме, виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими їх обґрунтовує позивач; при цьому, користуючись принципом «суд знає закони», при вирішенні спору суд може застосувати до спірних правовідносин інші норми права, ніж ті, які зазначив позивач як правову підставу позову.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предмет позову - матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога мусить мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормою матеріального права, а також підлягати розгляду в судах.

Матеріально-правова вимога позивача має опиратися на підставу позову.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто ті, які тягнуть за собою правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому підставою позову не можуть бути обставини, які є доказами у справі. До підстави позову належать ті юридичні факти, які підтверджують наявність чи відсутність спірних правовідносин, а також факти, які підтверджують порушення прав позивача (причина, що спонукає до пред`явлення позову).

Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі №925/1473/15, Верховним Судом у постановах від 15.10.2020 у справі №922/2575/19 та від 14.01.2021 у справі №910/6567/20).

Так, судом установлено, що у серпні 2021 року ГО «Товариство «Восток» у межах справи №910/12919/21 зверталось до Господарського суду міста Києва з позовом до Одеської обласної державної адміністрації, Приватного підприємства «Південьпарксервіс» про стягнення 5 650 000,00 грн компенсації за завдану шкоду за період з 11.04.2018 по 26.10.2020, яка складається з 5 600 000,00 грн матеріальної шкоди та 50 000,00 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги у межах справи №910/12919/21 були обґрунтовані тим, що на земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0435, загальною площею 12,0 га членами ГО «Товариство «Восток» за власний кошт було побудовано 1100 гаражів. Клопотання ГО «Товариство «Восток» про передачу йому вказаної земельної ділянки Одеська обласна державна адміністрація не задовольнила. Разом із тим службові особи Одеської обласної державної адміністрації, використавши своє службове становище, встановили на цій земельній ділянці шлагбаум та вимагають кошти з членів ГО «Товариство «Восток», шляхом укладення нікчемних договорів. Одеська обласна державна адміністрація не сприяла ГО «Товариство «Восток» у виконанні статутних завдань, обмежувала права, свободи та інтереси членів організації, чим позивачу було завдано шкоду у розмірі 5 650 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №910/12919/21 (суддя Котков О.В.), залишеному без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2023, у задоволенні позову відмовлено. Отже, згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №910/12919/21 набрало законної сили 29.11.2022.

Дослідивши зміст поданої у справі №910/13225/24 позовної заяви, колегією суддів установлено, що суб`єктний склад сторін у справі №910/12919/21 та у справі №910/13225/24 є однаковим. Підстави позову (обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу) в даній справі є аналогічними підставам позову, що заявлялись у межах справи №910/12919/21.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що предмет позову в названих господарських справах не є ідентичним.

Так, зі змісту судових рішень у справі №910/12919/21 вбачається, що ГО «Товариство «Восток» до позову було додано розрахунок шкоди, сума якої становить 5 610 000,00 грн, яка розрахована за формулою 1100 х 170 х 30 = 5 610 000,00 грн (де 1100 - кількість членів (гаражів) ГО «Товариство «Восток»; 170 - сума, котра збиралась з кожного учасника ГО «Товариство «Восток» в місяць; 30 - кількість місяців від 11.04.2018 по 26.10.2020, упродовж яких збирались кошти), та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн). Водночас у позові заявлена до стягнення сума шкоди вказана як 5 650 000,00 грн.

У даній же справі №910/13225/24 згідно долученого позивачем до позову розрахунку ГО «Товариство «Восток» вказує, що розмір шкоди, заподіяної їй, складає 16 500 000,00 грн, яка розрахована за формулою 1100 х 250 х 60 (де 1100 - кількість членів (гаражів) ГО «Товариство «Восток»; 250 - сума, котра збиралась з кожного учасника ГО «Товариство «Восток» в місяць; 60 - кількість місяців від 12.03.2015 по 26.10.2020, упродовж яких збирались кошти) та 5 000 000,00 грн моральна шкода.

Позивач вказує, що оскільки у задоволенні позову у справі №910/12919/21 на суму 5 600 000,00 грн відмовлено (насправді, як встановлено судом, відмовлено у позові на суму 5 650 000,00 грн), то він при поданні позову у справі №910/13225/24 оцінює матеріальну шкоду за період з 12.03.2015 по 26.10.2020 у розмірі 10 900 000,00 грн (16 500 000,00 грн - 5 600 000,00 грн) та моральну шкоду у розмірі 5 000 000,00 грн.

При цьому, попри вказані розрахунки, у прохальній частині позовної заяви у справі №910/13225/24 позивач заявляє до стягнення з відповідача за період з 12.03.2015 по 26.10.2020 - 15 000 000,00 грн (10 000 000,00 грн + 5 000 000,00 грн).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження у справі помилково залишив поза увагою те, що з доданого до позовної заяви ГО «Товариство «Восток» розрахунку чітко вбачається, що до розміру позовних вимог у цій справі позивачем безпідставно включено як раніше заявлені у справі №910/12919/21 вимоги про стягнення загалом 5 650 000,00 грн (5 600 000,00 грн матеріальної та 50 000,00 грн моральної шкоди) шкоди за період з 11.04.2018 по 26.10.2020, так і вимоги про стягнення шкоди за інший період із 12.03.2015 по 10.04.2018, з яких (16 500 000,00 грн - 5 600 000,00 грн = 10 900 000,00 грн матеріальної шкоди, однак позивачем визначено 10 000 000,00 грн; та 4 950 000,00 грн моральної шкоди (5 000 000,00 грн - 50 000,00 грн)), що не розглядалися у межах справи №910/12919/21.

Отже, наразі відсутнє таке, що набрало законної сили, рішення суду щодо спору між ГО «Товариство «Восток» та Одеською обласною державною адміністрацією про стягнення з визначених позивачем підстав шкоди за період з 12.03.2015 по 10.04.2018.

Зазначене свідчить про безпідставну відмову суду першої інстанції у відкритті провадження у справі №910/13225/24 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди за період з 12.03.2015 по 10.04.2018 (10 000 000,00 грн матеріальної шкоди та 4 950 000,00 грн моральної шкоди), який (період) у часовому вимірі не охоплювався позовною заявою у справі №910/12919/21.

Подібних висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 30.01.2024 у справі №916/2638/23, якою задовольнив касаційну скаргу ГО «Товариство «Восток» та скасував ухвалу Господарського суду Одеської області та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 у справі №916/2638/23 в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення 500 000,00 грн шкоди, заявлених за період з 30.10.2021 по 05.06.2023, направивши справу до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду в цій частині позову.

За таких обставин колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги шляхом скасування оскаржуваної ухали в частині відмови у відкритті провадження у справі №910/13225/24 щодо позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди за період з 12.03.2015 по 10.04.2018 (10 000 000,00 грн матеріальної шкоди та 4 950 000,00 грн моральної шкоди), та направлення справи до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду в цій частині позову зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В іншій частині відмова у відкритті провадження у справі за позовом про стягнення шкоди за період з 11.04.2018 по 26.10.2020 є обґрунтованою.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі справа передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Громадської організації «Товариство «Восток» підлягає частковому задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 скасуванню в частині відмови у відкритті провадження у справі №910/13225/24 щодо позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди за період з 12.03.2015 по 10.04.2018 (10 000 000,00 грн матеріальної шкоди та 4 950 000,00 грн моральної шкоди), та направлення справи до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду в цій частині позову зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом про стягнення шкоди за період з 11.04.2018 по 26.10.2020 ухвала Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 підлягає залишенню без змін.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути здійснений за результатами розгляду справи по суті згідно з загальними правилами вказаної статті.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, пунктом 6 частини 1 статті 275, статтями 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/13225/24 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/13225/24 скасувати в частині відмови у відкритті провадження щодо позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди за період з 12.03.2015 по 10.04.2018 (10 000 000,00 грн матеріальної шкоди та 4 950 000,00 грн моральної шкоди).

Справу №910/13225/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі в частині позову про стягнення з відповідача шкоди за період з 12.03.2015 по 10.04.2018 (10 000 000,00 грн матеріальної шкоди та 4 950 000,00 грн моральної шкоди).

У частині відмови у відкритті провадження у справі №910/13225/24 за позовом про стягнення шкоди за період з 11.04.2018 по 26.10.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 залишити без змін.

Матеріали справи №910/13225/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2024.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко