РІШЕННЯ

19 листопада 2024 року м. ТернопільСправа № 921/457/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1

до відповідача: Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради, 46001, м. Тернопіль, вул. Острозького Василя Костянтина, буд, 16

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, (, вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116);

2. Тернопільська міська рада (, вулиця Листопадова, 5, Тернопіль, Тернопільська область, 46000).

про стягнення заборгованості у сумі 8 599 грн 80 коп., з яких 5 583 грн 82 коп. основний борг, 676 грн 17 коп. пеня, 390 грн 41 коп. - три проценти річних, 1 949 грн 40 коп. інфляційні втрати.

За участі представників сторін та їх учасників:

Позивача: адвокат Кемінь Віталій Васильович, довіреність №30/08-2024 від 30.08.2024;

Відповідача: директор Ференц Юлія Миронівна, наказ №10-к від 04.03.2024, паспорт серія НОМЕР_1 1, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27.07.2007.

1. Рух справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради про стягнення заборгованості у сумі 8 599 грн 80 коп., з яких 5 583 грн 82 коп. основний борг, 676 грн 17 коп. пеня, 390 грн 41 коп. - три проценти річних, 1 949 грн 40 коп. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 24.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.08.2024.

20.08.2024 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.09.2024, про що судом постановлено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати та без постановлення окремого процесуального документу.

В судовому засіданні 03.09.2024, судом з власної ініціативи суду, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільську міську раду. Продовжено строк підготовчого провадження у справі № 921/457/24 по 01.10.2024. Відкладено підготовче засідання у справі № 921/457/24 на 01.10.2024.

В судовому засіданні 01.10.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.10.2024.

У судовому засіданні 29.10.2024 по розгляду справи по суті оголошено перерву, із призначенням стадії дослідження доказів і судових дебатів, до 19.11.2024 року.

В судовому засіданні 19.11.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.11.2024 проти позовних вимог заперечила, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Судом, у судовому засіданні 19.11.2024 року, після виходу з нарадчої кімнати, оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2. Розгляд заяв та клопотань.

03.09.2024 відповідачем через канцелярію суду подано заяву від 03.09.2024 (вх.№6895 від 03.09.24) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг.

Ухвалою суду від 03.09.2024 заяву (від 03.09.2024 (вх№6895 від 03.09.24) відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг задоволено. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, (, вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116).

3. Аргументи сторін.

3.1. Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником "останної надії" в частині порушення строку здійснення оплати за природний газ, спожитий за листопад 2021 року внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 5 583грн 82коп.

Наголошує, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується: листом оператора ГТС № ТОВВИХ-24-5259 від 05.04.2024 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS0000E0Y0E001; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма № 10).

У зв"язку з порушенням строків оплати, відповідно до умов Договору, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 676грн 17коп.

Також, згідно вимог статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 390грн 41коп. та інфляційні втрати в розмірі 1 949грн 40коп.

В якості правових підстав позову позивач зазначає, зокрема статті Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закон України "Про ринок природного газу".

У судовому засіданні представником позивача підтримано позовні вимоги в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

28.08.2024 позивачем через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив від 28.08.2024 (вх. № 6800 від 19.08.2024) у якому позивач наголосив, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на віднесення газу, спожитого відповідачем, в тому числі в спірний період (01.11.2021). до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом Оператора ГТС від 05.04.2024 № ТОВВИХ-24-5259, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма №10).

Таким чином, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС, 01 листопада 2021 року саме позивач здійснив постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії» в об`ємі 0.33237тис. м куб, натоміть в зазначений період на інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу Відповідачу в той же період з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». В додатку 11 до листа Опера ГТС від 05.04.2024 № ТОВВИХ-24-5259,інформація щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56XS0000E0Y0E001 в Реєстрі споживачів постачальників вказано, що датою початку постачання та датою завершення постачання є 01.11.2021, тобто природній газ постачався позивачем відповідачу рівно 1 день 01.11.2021.

Наголошує, що відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «НафтогазТрейдинг», а також постачання природного газу відповідачу з боку іншого постачальника у спірний період. Натомість в матеріалах справи наявні докази включення відповідача саме до Реєстру споживачів Позивача.

Відтак, вважає, що вказані обставини підтверджують постачання природного газу у спірний період саме з ресурсу позивача.

3.2. Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву № 92 від 13.08.2024(вх.№6463 від 13.08.2024) відповідач щодо заявлених ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України позовних вимог, заперечує оскільки у жовтні-листопаді 2021 року у «Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі №2 імені Юрія Горайського» Тернопільської міської ради не було періодів відсутності постачання природного газу згідно укладених договорів з ТОВ «Львівгаззбут» підписано договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 13 жовтня 2021 року № 41АВ797-15278-21; 01 листопада 2021 року «КДЮСШ № 2 імені Ю.Горайського» ТМР укладено договір з ТОВ «ГК Нафтораз Трейдинг». Договір на постачання природного газу між організаціями було укладено від 01.11.2012 року № 18-1001/21-БО-Т терміном на 2021-2022 роки на загальну суму 2731410грн 00коп. Відповідно до дати договору, протоколу переговорів щодо закупівлі природного газу на період 2021-2022 років від 25.10.2021 року та підтверджуючого листа, початком співпраці визначено 01 листопада 2021 року.

Згідно укладеного договору, п.2.3 «підписанням цього договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС» та згідно пп.1 та пп.2 п.6.4. договору «постачальник зобов`язаний виконувати умови Договору; забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС своєчасну реєстру Споживача у Реєстрі при дотриманні Споживачем умов цього договору».

Згідно Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1378/27823, підключення споживача («КДЮСШ № 2 ім. Ю. Горайського» ТМР) до газорозподільних систем, включення споживача інформаційної платформи та реєстру споживачів постачальника не входить у юрисдикції спортивної школи, відповідно, спортивна школа не може вносити інформаційні дані, ця функція покладена на оператора газорозподільної системи та постачальника природного газу.

При цьому зазначає, що повідомлення про відсутність постачальника природного газу у листопаді 2021 року та про можливі наслідки відсутності постачальника природного газу до відповідача не надходили ні від оператора газорозподільної системи, ні від постачальника, з яким у спортивної школи був укладений договір на постачання природного газу з 01 листопада 2021 року.

Позивач наголошує, що станом на серпень 2024 року заборгованостей по сплаті за послуги постачання природного газу за період 2021-2022 роки у спортивній школі відсутні.

З огляду на наведене, просить у задоволенні позовну відмовити повністю.

3.3. Позиція третьої особи 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг.

13.11.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг надійшли пояснення третьої особи по суті позовних вимог у справі № 921/457/24 від 12.11.2024 (вх. № 8679 від 13.11.2024), у яких зазначено, що між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та "Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою №2 імені Юрія Горайського" Тернопільської міської ради укладено договір постачання природного газу від 01.11.2021 року № 18-1001/21-БО-Т.

Відповідно до умов Договорів вони набирають чинності з дати їх укладання. Разом з тим, відповідно до умов пункту 3.2 Договору постачання природного газу за Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу I Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, інформаційна платформа електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Споживача зареєстровано в реєстрі споживачів Постачальника з датою початку постачання з 02.11.2021.

Необхідно зазначити, що згідно з п. 5 глави 1 розділу I Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, інформаційна платформа електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, Товариством було забезпечено своєчасну реєстрацію Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС в реєстрі споживачів постачальника.

Загальний обсяг природного газу, використаний Споживачем у листопаді 2021 року з ресурсів Товариства, а саме з 02.11.2021 по 30.11.2021, складає 9 638,63 куб.м, про що між сторонами підписано відповідний акт приймання-передачі природного газу.

Враховуючи вищезазначене, зазначає, що ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг не здійснювалось постачання природного газу Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі №2 імені Юрія Горайського" Тернопільської міської ради 01.11.2021, а постачання природного газу, відповідно до Договору постачання природного газу 01.11.2021 року № 18-1001/21-БО-Т, здійснювалось починаючи з 02.11.2021,

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України (Позивач /Постачальник, Постачальник "останньої надії") відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №880 від 04.07.2017 про видачу ліцензій на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу (стаття 1 Закону України "Про ринок природного газу").

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 №809 і від 9 грудня 2020 №1236".

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України за №1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем у листопаді 2021року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом оператора ГТС № ТОВВИХ-24-5259 від 05.04.2024 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS0000E0Y0E001; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10).

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2501 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу постачальником "останньої надії" ( п.1.1 Договору).

Згідно п.2.1 Договору, Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (п.3.3 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/ оператора ГТС за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (п.4.3 Договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п.4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4 Договору).

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.4.5 Договору).

Згідно з п.5.1 та п.5.2 Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Договір набрав чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором (п.11.1 Договору).

На виконання умов договору, Оператором ГРМ направлявся Споживачу рахунок на оплату (природний газ) №33741 за листопад 2021 року на суму 5 583грн 82коп.

Відповідно до п.2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 (Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Як стверджує позивач, нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу ним здійснюється виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021).

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021 визначено, що на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, не може перевищувати 16,8грн за 1куб.метр з врахуванням податку на додану вартість.

Протягом листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується гранична ціна 16,8 гривні за 1 куб. метр.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, на підтвердження чого надано роздруківку з сайту https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Як стверджує позивач, останнім виконано належним чином та в повному обсязі взяті на себе зобов`язання відповідно до договору, у строк та згідно порядку, передбаченого договором, належним чином та в повному обсязі.

У листопад 2021 позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 0,33237 тис.м.куб. на загальну суму 5 583,82грн, в той час як відповідач, оплату за переданий товар не здійснив та прострочив виконання зобов`язання, у зв"язку з чим у відповідача перед позивачем виник борг у розмірі 5 583грн 82коп. (на момент звернення з даним позовом до суду), про що свідчить обґрунтований розрахунок ціни позову.

У зв"язку з порушенням строків оплати, відповідно до умов Договору, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 676грн 17коп.

Також, згідно вимог статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 390 грн 41коп. та інфляційні втрати в розмірі 1 949грн 40коп.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв"язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючи правову природу спірних правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, виходячи з аналізу положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з укладенням договору на постачання природного газу, який за правовою природою є договором поставки та які регулюються положеннями Закону України "При ринок природного газу ".

5. Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням, за статтею 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору поставки природного газу виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, ЦК України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

6.1. Щодо основної суми заборгованості в розмірі 5 583грн 82коп.

Як встановлено судом, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем у листопаді 2021, а саме 01.11.2021, автоматично було включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Як встановлено судом, і це підтверджено в судових засіданнях сторонами, факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується листом оператора Оператора ГТС від 05.04.2024 №ТОВВИХ-24-5259 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS0000E0Y0E001 та інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10).

Відтак, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач, постачальник) та Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради (відповідач, споживач) було укладено Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", відповідно до пункту 2.1 якого постачальник зобов`язався постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Вказаний договір, згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі наведених норм права у комунального підприємства виник обов`язок здійснити оплату вартості отриманого газу у встановлений договором строк.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем належним чином виконано свої зобов`язання за договором та у повному обсязі поставлено відповідачу 01.11.2021 - 0,33237 тис. м. куб. природного газу на суму 5 583грн 82коп.

Доказів постачання природного газу відповідачу у вказаний період іншим постачальником матеріали справи не містять, відповідачем відповідних доказів також надано не було.

Натомість, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», з яким відповідач уклав Договір постачання природного газу, у поясненні від 12.11.2024 (вх..№ 8679 від 13.11.2024), яке підтримано його представником у судовому засіданні, повідомлено про те, що ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не здійснювало постачання природного газу від 01.11.2021 № 18-1001/21-БО-Т - 01.11.2021, так як споживача (Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради) зареєстровано в реєстрі споживачів Постачальника з датою початку постачання з 02.11.2021, відповідно постачання природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» здійснювалося з 02.11.2021.

З наведеного слідує, що Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського зареєстрована ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в реєстрі споживачів постачальника, лише 02.11.2021, відповідно 01.11.2021 відповідач не був зареєстрований у реєстрі споживачів, відповідно об`єми природного газу, спожиті відповідачем - 01.11.2021, автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

На виконання вимог п. 4.4 договору позивачем засобами поштового зв`язку направлено на адресу відповідача відповідний рахунок на оплату поставленого природного газу №33741 за період 1-30 листопада 2021 року. Докази відправлення рахунку відповідачу з відміткою «Укрпошти» міститься в матеріалах справи.

Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням умов пункту 4.3 договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Відповідно, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 договору).

Проте, у порушення умов договору, відповідач у встановлений договором строк виставленого рахунку не оплатив. Акт прийому-передачі природного газу № 20905, відповідач не підписав.

Враховуючи наведені обставини, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 5 583грн 82коп. обґрунтованими, документально підтвердженими, та такими що підлягають до задоволеня.

6.2. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 676грн 17коп., суд зазначає таке.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються з приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 2 статті 343 ГК України та статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платник коштів сплачує на користь отримувача таких коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, установленому за угодою сторін (тобто в договорі). При цьому пеня обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в певний період (період прострочення).

Отже, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Оскільки відповідачем не оплачено вартість спожитого природного газу, на підставі положень ст.ст. 546-551 ЦК України, ст. ст. 217-230 ГК України та умов договору позивачем нараховано пеню у розмірі 676 грн 17коп.

Суд, перевірив розрахунок пені та вважає його вірно обрахованим, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 676грн 17коп., такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

6.3. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 390грн 41коп., суд встановив таке.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов Договору нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 390грн 41коп., відповідно до вимог статті 625 ЦК України.

Суд, перевірив розрахунок 3% річних та вважає його вірно обрахованим, а тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 390грн 41коп., такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

6.4. Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 949грн 40коп., суд встановив таке.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18.

У зв"язку з порушенням відповідачем строків оплати вартості послуг з постачання природного газу, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 1 949грн 40коп.

Суд, перевірив розрахунок інфляційних втрат та вважає його вірно обрахованим, а тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 949грн 40коп., такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

При аналізі доводів сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Трофимчук проти України" зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення від 28.10.2010, заява № 4241/03).

Всі інші доводи та заперечення сторін не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеними висновками суду.

При цьому, суд має за звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, які були завдані йому неналежним виконанням зобов`язань щодо своєчасної реєстрації споживача на платформі за постачальником природного газу, з яким у Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради був укладений договір у спірний період.

7.Загальний висновок.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно частин 2-3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 статті 86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 4 статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов`язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

8. Судові витрати.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду сплачено судового збору - 2 422грн 40коп (платіжна інструкція № від 16.04.2024).

Суд звертає увагу на те, що позовна заява подана ТОВ відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" за допомогою підсистеми "Електронний суд".

Як передбачено частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, вказана сума визначена позивачем з урахуванням коефіцієнту пониження розміру ставки судового збору (3028,00 х 0,8).

Отже судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., суд, покладає на відповідача у справі Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради, та присуджує стягнути з Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України заборгованість у загальній сумі 8 599 грн 80 коп., з яких: 5 583 (пять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 82 коп. основного боргу, 676 (шістсот сімдесят шість) грн 17 коп. пені, 390 (триста дев`яносто) грн 41 коп. 3% річних, 1 949 (одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять) грн 40 коп. інфляційних втрат.

3. Судові витрати у справі покласти на відповідача.

4. Стягнути з Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, () ;

Відповідач: Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 імені Юрія Горайського Тернопільської міської ради, 46001, м. Тернопіль, вул. Острозького Василя Костянтина, буд. 16, ().

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку статті 241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.12.2024.

Повний текст рішення надіслати учасникам справи в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або в паперовій формі рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко