СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Харків Справа № 917/547/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача не з`явився,

відповідача - Антіхович В.В. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ №1252503 від 23.10.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1527 від 24.06.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" (вх.№2566П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Кльоповим І.Г., дата складання повного тексту рішення - 03.10.2024, у справі №917/547/24

за позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, м. Лубни, Полтавська область,

до Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос", м. Лубни, Полтавська область,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" про стягнення 635 929, 39грн безпідставно збережених коштів.

Позивач у позові зазначає, що відповідач в період з 16.03.2021 по 15.03.2024 використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, плату за користування землею не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалася для розміщення об`єкту нерухомого майна, що перебуває у його власності.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024 позов задоволено; стягнуто з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 635 929, 39грн безпідставно збережених коштів та 9 538, 95грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідач є власником нерухомого майна на відповідній земельній ділянці. При цьому, було відсутнє належне оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення договору оренди землі з Лубенською міською радою Лубенського району Полтавської області та державної реєстрації такого права. Таким чином, Відповідач користувався цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Як дійшов висновку суд першої інстанції, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди землі, фактично збільшив свої доходи, а Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області втратила належне їй майно (кошти від орендної плати за землю). З огляду на викладене, зазначене кошти підлягають стягненню з відповідача на користь власника земельної ділянки в порядку статей 1212 -1214 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позов не доведений в частині права позивача розпоряджатися спірною земельною ділянкою та в частині розміщення майна відповідача на спірній земельній ділянці.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024 у справі №917/547/24; встановлено позивачу строк до 25.11.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 25.11.2024 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на "18" грудня 2024 р. о 12:30год.

25.11.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що в силу положень закону Лубенська міська рада є власником спірної земельної ділянки, оскільки ця ділянка розташована в межах населеного пункту м. Лубни.

Також позивач посилається на те, що обставини розміщення нерухомого майна відповідача на спірній земельній ділянці вже були предметом розгляду справи №917/2333/15.

Позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, просить у задоволенні скарги відмовити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 заяву представника Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" - адвоката Антіховича В.В. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене на "18" грудня 2024 о 12:30год., провести в режимі відеоконференції з представником Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" - адвокатом Антіховичем В.В.

17.12.2024 від позивача надійшла заява про розгляд скарги за відсутності його представника, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024 у справі №917/547/24 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 18.12.2024, що відбулось у режимі відеоконференції, представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представник апелянта оголосив в судовому засіданні доводи і вимоги апеляційної скарги, а неявка у судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду скарги, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2024, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 28.12.2000 між Лубенською міською радою та Малим приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою "Колос" укладений договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) (далі - Договір).

На підставі Договору відповідач отримав у користування земельну ділянку площею 0, 1448га на умовах довгострокової оренди терміном на 10 років для обслуговування адміністративних приміщень та складів, тобто до 28.12.2010

На підставі рішення Лубенської міської ради від 09.09.2011 "Про поновлення договорів оренди землі" відповідачу поновлено договір оренди землі строком на п`ять років. Цим же рішенням відповідача було зобов`язано в місячний термін укласти з міською радою договір оренди землі та зареєструвати згідно чинного законодавства.

Проте, договір оренди земельної ділянки між сторонами не було підписано, реєстрація його не проведена, плата за землю не справлялася.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" перебуває нежитлова будівля - виробничий корпус з приміщенням за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, проспект Володимирський, 143.

Зазначений об`єкт нерухомості знаходиться на сформованій земельній ділянці комунальної власності, площею 0, 1437га, кадастровий номер - 531070000:02:045:0022, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

В період з 16.03.2021 по 15.03.2024 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, плату за користування землею не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалася для розміщення об`єкту нерухомого майна, що перебуває у його власності.

Внаслідок порушення відповідачем земельного законодавства, а саме користування землею без правовстановлюючих документів згідно розрахунку розмір безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 0, 1437га, кадастровий номер :02:045:0022 за період з 16.03.2021 по 15.03.2024 становить 635 929, 39грн

Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідач є власником нежитлової будівлі - виробничого корпусу з приміщенням за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, проспект Володимирський, 143 (раніше вулиця Радянська, 143) з 26.06.2000.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 у справі №917/2333/15 залишено без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, якою стягнуто з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області грошові кошти за користування земельною ділянкою по вул. Радянській, 143 площею 0, 1448га за період з 06.11.2012 по 28.07.2015 та земельною ділянкою по вул. Радянській, 143, площею 0, 0453га за період з 15.11.2012 по 28.07.2015 в розмірі 237 957, 16грн.

У справі №917/2333/15 судом встановлено обставини знаходження приміщень Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" на земельній ділянці Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, зокрема площею 0, 1448га за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, вулиця Радянська, 143.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником, не має права постійного землекористування спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

Відповідач посилається на обставини недоведеності позивачем розміщення майна відповідача на спірній земельній ділянці; зазначає, що на спірній земельній ділянці розташовано три приміщення.

Судова колегія зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" з 26.06.2000 перебуває нежитлова будівля - виробничий корпус з приміщенням за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, проспект Володимирський, 143 (раніше вулиця Радянська, 143).

Як зазначено вище, у справі №917/2333/15 судом встановлено обставини знаходження приміщення Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" на земельній ділянці Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, вулиця Радянська, 143 (на даний час - пров. Володимирський, 143).

Тобто, матеріалами справи підтверджується розміщення належного відповідачу нерухомого майна на земельній ділянці по пров. Володимирському 143 у м. Лубни Полтавської області.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :02:045:0022 знаходиться за адресою м. Лубни, просп. Володимирський, 143, вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0, 1437.

Поряд з цим, у матеріалах справи наявна копія договору на право тимчасового користування землею від 28.12.2000, відповідно до умов якого відповідач отримав у користування земельну ділянку на умовах довгострокової оренди терміном на 10 років для обслуговування адміністративних приміщень та складів, тобто до 28.12.2010.

Згідно додаткової угоди до договору, визначено грошову оцінку земельної ділянки по вул. Радянській 143 у м. Лубни.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

Водночас апелянт не надав доказів належного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розміщено його нерухоме майно, за період з 16.03.2021 по 15.03.2024, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Лубенською міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, відповідач користується цією земельною ділянкою без належної правової підстави.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (стаття 21 Закону України "Про оренду землі").

За приписами статей 93, 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним; орендна плата здійснюється саме за користування земельною ділянкою.

Таким чином, набувач земельної ділянки фактично зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшуючи вартість власного майна, а власник землі (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що за змістом визначення, наведеного у частині першій статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено положеннями частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Спірна земельна ділянка зареєстрована в державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Таким чином, дана земельна ділянка є об`єктом цивільних прав.

Згідно матеріалів справи, земельна ділянка, розташована за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, проспект Володимирський, 143 (раніше - вул. Радянська, 143).

Із уведенням в дію 01.01.2002 нового Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, про що зазначено у частині 2 статті 83 Земельного кодексу України.

Отже, принцип розмежування земель державної і комунальної власності відображено у положеннях Земельного кодексу України, який, зокрема, полягає у визнанні пріоритету належності земель у межах населеного пункту відповідній територіальній громаді.

Тобто, всі землі у межах населеного пункту вважаються такими, що із 01.01.2002 перебувають у комунальній власності, крім земель, належність яких державі або приватним власникам зафіксована у Земельному кодексу України.

Законом України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" (втратив чинність 01.01.2013) було визначено правові засади розмежування земель державної та комунальної власності повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку матеріально-фінансової бази місцевого самоврядування.

У статті 5 цього Закону було зазначено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

З 01.01.2013 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Отже, Лубенська міськрада є власником спірної земельної ділянки, оскільки ця ділянка розташована в межах населеного пункту - м. Лубни, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на неї.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно зі статтею 10 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Беручи до уваги викладене, органом уповноваженим державою здійснювати функції у відповідних спірних правовідносинах є Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області.

17 червня 2016 року Лубенська міська рада, керуючись статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", своїм рішенням надала Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради повноваження щодо звернення до судів з позовами з питань відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства; укладення та визнання укладеними договорів оренди землі - з наданням йому всіх прав позивача або відповідача, передбачених процесуальним законодавством України.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо недоведеності у даній справі права позивача розпоряджатися спірною земельною ділянкою.

Безпідставними є посилання апелянта на судову справу №917/549/24, оскільки предметом спору у справі №917/549/24 є земельна ділянка площею 0, 0453га, кадастровий номер :02:045:0023, за користування якою з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" було стягнуто грошові кошти на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області.

Судом першої інстанції перевірено наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів, та встановлено, що останній проведено вірно.

Розрахунок здійснено позивачем на підставі витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 06.06.2014 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Лубни", рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 16.08.2018 "Про затвердження Положення про порядок визначення розмірів плати за землю при укладенні договорів на користування землею в м. Лубни".

Апелянт проти цього не заперечує.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі 635 929, 39грн за період з 16.03.2021 по 15.03.2024 за користування земельною ділянкою площею 0, 1437га, кадастровий номер :02:045:0022 за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, проспект Володимирський, 143, підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, прийнятого з дотримання норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024 у справі №917/547/24 - залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Колос" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2024 у справі №917/547/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 26.12.2024.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна