ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Справа № 917/1370/24

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Польська, 2а, м. Полтава, Полтавська область, 36008

до Фізичної особи - підприємця Китриш Костянтина Михайловича, АДРЕСА_1

про стягнення коштів,

без виклику сторін,

УСТАНОВИВ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця Китриш Костянтина Михайловича про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 11 788,92 грн, з яких: 11 165,66 грн - основна заборгованість, 201,21 грн - пеня, 224,01 грн - 3 % річних, 198,04 грн - інфляційні.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 13362 від 08.10.2024); позивачем - відповідь на відзив (вх. № 13953 від 21.10.2024).

Подані учасниками справи відзив, відповідь на відзив долучені судом до матеріалів справи.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Судом враховано, відповідно до статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Рішення виноситься суддею з урахуванням строку перебування її у тривалій відпустці.

Відповідно до частини 2 статті 233 ГПК України судове рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Індивідуального договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Відповідач у відзиві (вх. № 13362 від 08.10.2024) проти позову заперечує, посилаючись на те, що:

- відсутні підстави вважати доведеним факт приєднання відповідача до умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, а сам договір укладеним;

- нежитлове приміщення на першому поверсі житлового будинку № 7 по вул. Небесної Сотні в м. Полтаві з 24.10.2018 відключене від централізованої системи опалення;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів надання (надсилання) відповідачу рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії.

Також у вказаному відзиві відповідач зазначає, що ним було подано до Київського окружного адміністративного суду заяву про вступ в якості третьої особи у справу № 320/25019/24, предметом якої є визнання протиправними та нечинними положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018.

Посилаючись на неможливість розгляду справи № 917/1370/24 до вирішення вищезазначеного адміністративного спору, відповідач просив зупинити провадження у справі № 917/1370/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/25019/24.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликано настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

При цьому, наразі склалась стійка практика Верховного Суду, згідно з якою під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Ураховуючи положення пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20.

Відповідачем у відзиві не вказано, які саме положення Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг оспорюються в межах справи № 320/25019/24, що розглядається Київським окружним адміністративним судом, не наведено конкретних причин, пов`язаних із розглядом вказаної справи, що перешкоджають подальшому руху процесу у справі № 917/1370/24, та не обґрунтовано взаємопов`язаність зазначених справ.

Крім того, відповідачем не надано доказів задоволення Київським окружним адміністративним судом заяви ФО-П Китриша К.М. про залучення останнього у справу № 320/25019/24 в якості третьої особи.

Відтак, оскільки об`єктивна неможливість розгляду справи № 917/1370/24 у даному випадку відсутня, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, підстави для задоволення вищезазначеного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 917/1370/24 відсутні.

Позивач у відповіді на відзив заперечує проти доводів відповідача, зокрема зазначає, що:

- згідно з п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем;

- відключення приміщення, яке належить ФОП Китришу К.М., від мереж централізованого опалення не звільняє власника від оплати послуги в частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення;

- позивачем надано до позовної заяви копії рахунків, актів приймання-передачі послуг та копії реєстрів відправлення рахунків та актів за спірний період.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, основним напрямком діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів на території м. Полтави та районів Полтавської області.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є суб`єктом природної монополії (суміжного ринку) та діє на підставі виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг ліцензій на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування і постачання теплової енергії.

Основним напрямком господарської діяльності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води споживачам категорії населення, які, відповідно до норм чинного законодавства, віднесені до комунальних.

Так, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» забезпечує послугою з постачання теплової енергії житловий будинок № 7 по вул. Небесної Сотні (до перейменування - вул. Леніна) в м. Полтаві. На першому поверсі житлового будинку № 7 розташоване нежитлове приміщення, яке належить на праві власності відповідачу та яке до 16.05.2023 було підключене до внутрішньобудинкової системи опалення вказаного житлового будинку. Загальна площа зазначеного нежитлового приміщення 94,6 кв.м. Нарахування по вказаному приміщенню припинені з 01.05.2023.

Відповідач з 01.11.2022 по 30.04.2023 використовував вказане нежитлове приміщення, в якому розміщений магазин «VINOTECA».

Вказане приміщення належить відповідачу на праві власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 80-81).

Відповідно до акта перевірки системи теплопостачання від 24.10.2018 та складеного за участю представників ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та голови правління ОСББ «Арка - 7» встановлено наступне: в житловому будинку на два під`їзди в розподільному вузлі розташований транзитний трубопровід теплової мережі до котрого підключений вказаний будинок за допомогою відгалудження, на даному відгалудженні встановлено будинковий вузол обліку теплової енергії (а.с. 68).

23.10.2021 представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» спільно з представником балансоутримувача ОСББ «Арка 7» (Таран Д.І.) складено акт перевірки системи теплопостачання, яким зафіксовано подачу теплоносія до системи опалення житлового будинку № 7 по вул. Небесної Сотні, який отримує послугу постачання теплової енергії від котельні підприємства по вул. Монастирській, 6, у зв`язку з початком опалювального сезону 2021/2022 (а.с. 63).

06.04.2022 представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» спільно з представником балансоутримувача ОСББ «Арка 7» (Таран Д.І.) складено акт перевірки системи теплопостачання, яким зафіксовано припинення подачі теплоносія до системи опалення житлового будинку № 7 по вул. Небесної Сотні, який отримує послугу постачання теплової енергії від котельні підприємства по вул. Монастирській, 6, у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2021/2022 (а.с. 63 зворотна сторона).

21.10.2022 представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» спільно з представником балансоутримувача ОСББ «Арка 7» (Нестерова Т.В.) складено акт перевірки системи теплопостачання, яким зафіксовано подачу теплоносія до системи опалення житлового будинку № 7 по вул. Небесної Сотні, який отримує послугу постачання теплової енергії від котельні підприємства по вул. Монастирській, 6, у зв`язку з початком опалювального сезону 2022/2023 (а.с. 64).

23.11.2022 складено акт перевірки системи теплопостачання представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», під час проведення якої встановлено, що у зазначеному житловому будинку № 7 по вул. Небесної Сотні наявні нежитлові приміщення, котрі від`єднані від централізованої системи опалення будинку, серед яких магазин «VINOTECA», власником якого є Китриш К.М. (а.с. 68 зворотна сторона).

31.03.2023 представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» спільно з представником балансоутримувача ОСББ «Арка 7» (Нестерова Т.В.) складено акт перевірки системи теплопостачання, яким зафіксовано припинення подачі теплоносія до системи опалення житлового будинку № 7 по вул. Небесної Сотні, який отримує послугу постачання теплової енергії від котельні підприємства по вул. Монастирській, 6, у зв`язку із закінченням опалювального сезону 2022/2023 (а.с. 64 зворотна сторона).

У подальшому, 17.05.2023 складено акт перевірки системи теплопостачання відповідно до письмового звернення голови правління ОСББ «Арка 7» на підставі Рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 18.11.2021 № 246, яким зафіксовано проведення 16.05.2023 відключення від системи централізованого опалення житлового будинку № 7 по вул. Небесної Сотні. Показники вузла обліку теплової енергії на час відключення зафіксовані в акті перевірки вузла обліку теплової енергії № 1257Ж (а.с. 75).

Вузол обліку, встановлений в житловому будинку № 7 по вул. Небесної Сотні, прийнято на комерційний облік 12.03.2021 з наступною датою повірки 05.03.2025 (а.с. 70).

Таким чином, до відключення житлового будинку № 7 від системи опалення, відповідач користувався послугою постачання теплової енергії (індивідуальний споживач), яка надавалася ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Оскільки нежитлове приміщення розташоване у багатоквартирному будинку, на власника покладається обов`язок нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир та нежитлових приміщень будинку.

На адресу об`єкта опалення відповідачу направлено супровідний лист із заявою-приєднанням до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Вказаний лист залишився без відповіді (докази надсилання та отримання містяться в матеріалах справи, а.с. 42).

Позивач вважає, що індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ФО-П Китриш К.М. є укладеним. Укладеному Договору присвоєно № 6055 «С».

Так, згідно з пунктом 5 типового індивідуальний Договір про надання послуги з постачання теплової енергії позивач зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг теплової енергії, спожитої на надання послуги в постачання теплової енергії житловим будинком АДРЕСА_2 визначається за показами вузла комерційного обліку, який встановлений в будинку в листопаді 2016 року та прийнятий на облік 16.08.2018, повторно після повірки прийнятий на облік 12.03.2021 з наступною датою повірки 05.03.2025.

Нарахування по вказаному приміщенню проводяться відповідно до показів загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії, який встановлено в будинку № 7 по вул. Небесної Сотні та допущено до експлуатації з 18.11.2016 по 18.11.2020. Після проведення державної повірки прилад обліку прийнятий на абонентський облік з 12.03.2021 по 05.03.2025.

Протягом періоду 01.11.2022 по 30.04.2023 на адресу реєстрації/проживання ФО-П Китриш К.М., направлялися рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг.

У зв`язку з відсутністю проведених оплат, на підставі направлених рахунків та актів, за період з 01.11.2022 по 30.04.2023 за адресою: АДРЕСА_2 (магазин «VINOTECA» (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно з актом перевірки системи теплопостачання від 24.10.2018)), утворилась заборгованість за надані послуги.

За даними позивача, відповідач за вказані послуги не розрахувався, з огляду на що заявив до стягнення з Фізичної особи-підприємця Китриш Костянтина Михайловича 11 788,92 грн, з яких: 11 165,66 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 30.04.2023, 201,21 грн - пеня, 198,04 грн - втрати від інфляції, 224,014 грн - 3 % річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.

Приписами частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Пунктом 4 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до пункту 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 181 ГК України унормовано, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Також частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Відповідачем не надано доказів прийняття ним рішення про вибір моделі договірних відносин та укладення відповідного договору з виконавцем комунальної послуги.

Крім того, згідно з абз. 6 п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та Фізичною особою-підприємцем Китришем Костянтином Михайловичем вважається укладеним.

Відповідно до пункту 5 вказаного Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

При цьому, згідно з абз. 6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Отже, відключення приміщення, яке належить ФОП Китришу К.М., від мереж централізованого опалення не звільняє власника від оплати послуги в частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Пунктом 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Щодо тарифів на послугу з постачання теплової енергії, які діяли протягом спірного періоду, то їх формування та встановлення здійснювалося уповноваженими органами на підставі рішень Полтавської обласної ради, які встановлювалися відповідно до Постанови КМУ від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Згідно з наданим розрахунком, нарахування проведено за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії (дія двоставкового тарифу з умовно - змінною та умовно - постійною складовими).

Так, протягом спірного періоду діяли наступні тарифи, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради, зокрема:

- з 01.11.2021 введено в дію двоставкові тарифи, зокрема на послугу з постачання теплової енергії для потреб різних категорій споживачів, зокрема для інших споживачів в таких розмірах: умовно-змінна частина в розмірі 3 263,86667 грн./Гкал (без ПДВ), умовно-постійна частина в розмірі 146 257,50 грн./Гкал (без ПДВ) та плата за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії 24,48333 грн., згідно з рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286;

- з 13.12.2021 введено в дію двоставкові тарифи на послугу з постачання телпової енергіїтеплову енергію для потреб різних категорій споживачів, зокрема для інших споживачів в таких розмірах: умовно-змінна частина в розмірі 4 731,54167 грн./Гкал (без ПДВ), умовно- постійна частина в розмірі 146 257,50 грн./Гкал (без ПДВ) та плата за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії 24,48333 грн., згідно з рішенням Полтавської обласної ради № 326 від 09.12.2021;

- з 01.10.2022 введено в дію двоставкові тарифи на послугу з постачання телпової енергіїтеплову енергію для потреб різних категорій споживачів, зокрема для інших споживачів в таких розмірах: умовно-змінна частина в розмірі 4 731,54167 грн./Гкал (без ПДВ), умовно- постійна частина в розмірі 146 257,50 грн./Гкал (без ПДВ) та плата за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії 24,48333 грн., згідно з рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022.

Інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному цілодобовому доступі на сайті Полтавської обласної ради https://oblrada-pl.gov.ua/ та на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» http://te.pl.ua/ в розділі «ТАРИФИ».

Згідно з пп. 32, 33 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

На виконання зазначених положень Договору позивач направив на адресу ФОП Китриша К.М. акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки на оплату за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення згідно з індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року (а.с. 38-40, 65-67), що підтверджується реєстрами згрупованих поштових відправлень (а.с. 49-58).

При цьому, відповідно статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

Рахунки на оплату теплової енергії за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, що направлялись на адресу відповідача, містять найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги, адресну інформацію та найменування споживача, загальну суму до сплати, обсяг спожитої теплової енергії та тариф на комунальну послугу.

В рахунках на оплату теплової енергії за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року також зазначено дату закінчення періоду для оплати спожитої послуги, яким згідно з пунктом 32 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії є календарний місяць.

Крім того, частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з п. 23 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) розподільного обліку теплової енергії (приладів-розподілювачів теплової енергії) здійснюється щомісяця споживачем, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

У такому разі виконавець зобов`язаний забезпечити можливість самостійного (без додаткового звернення до виконавця в кожному окремому випадку) ознайомлення представника споживачів (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку) з показаннями вузла комерційного обліку через інтерфейс такого вузла обліку та всіх споживачів через електронну систему обліку розрахунків споживачів.

Обсяг теплової енергії, спожитої в будинку № 7 по вул. Небесної Сотні в м. Полтаві, визначається за показами вузла комерційного обліку, який встановлено в будинку та допущено до експлуатації з 12.03.2021 по 05.03.2025 на підставі Акт прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег. № 1257 Ж після проведення повірки (а.с. 70).

При цьому, згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2020 року (а.с. 73-74), Актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів № 5Мод від 28.02.2020 (а.с. 72), нарядом № 212 та Актом до наряду № 212 на списання використаних матеріалів у 2020 році (а.с. 55-56) на вузлі обліку теплової енергії в будинку № 7 по вул. Небесної Сотні було встановлено термінал для передачі даних, за допомогою якого здійснюється дистанційна передача показників вузла комерційного обліку теплової енергії без присутності споживачів, що відповідає положенням Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Крім того, згідно з частиною 5 статті 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Зазначена інформація має надаватися також за зверненням споживача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем було належним чином оформлено рахунки на оплату теплової енергії за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року та направлено їх відповідачу.

Крім того, за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за поставлений товар, надані послуги чи виконані роботи, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити вартість наданих послуг.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Згідно з абз. 5 п. 2 р. І Методики загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Абзацом 2 п. 3 р. І Методики передбачено, що розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом).

Згідно з п. 12 р. ІV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Пунктом 34 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Як стверджує позивач, Фізичною особою-підприємцем Китришем Костянтином Михайловичем не сплачено заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії на суму 11 165,66 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку обсягу теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби в листопаді 2022 року квітні 2023 року, пропорційно площі нежитлового приміщення ФО-П Китриша К.М. та встановлено, що він є обґрунтованим.

Доказів на підтвердження виконання зобов`язань щодо здійснення оплати у вказаному розмірі відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та вірогідності доказів, згідно з яким наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 11 165,66 грн заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 45 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, позивачем нараховано: пеню у сумі - 201,21 грн, збитки від інфляції у сумі - 198,04 грн, 3% річних - 224,014 грн (розрахунки додані до матеріалів позовної заяви).

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 Цивільного кодексу України) або на відсутність вини (статті 614, 617 Цивільного кодексу України чи стаття 218 Господарського кодексу України).

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми, інфляційних втрат та пені, встановив, що обчислення виконано арифметично правильно, згідно з приписами законодавства, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, суд визнає обґрунтованими та задовольняє позовні вимоги про стягнення пені в розмірі - 201,21 грн, інфляційних втрат в розмірі - 198,04 грн та 3% річних в сумі - 224,014 грн.

Судом досліджено докази наявні у матеріалах справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Китриш Костянтина Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (вул. Польська, 2 А, м. Полтава, 36008, ) 11 165,66 грн основної заборгованості, 201,21 грн пені, 224,014 грн 3 % річних, 198,04 грн втрат від інфляційних процесів, 2 422,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 23.12.2024.

Суддя Погрібна С.В.