ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" грудня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/1027/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви ТОВ «МАРКАН» про забезпечення позову

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКАН", м. Ужгород

до відповідача 1 Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача 2 Приватне підприємство "РИТМ 2011", м. Харків

про визнати незаконним та скасувати рішення, внести відомості про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 до Господарського суду Закарпатської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКАН» із позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Приватного підприємства «РИТМ-2011» в якому просить:

1)визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Управління архітектурно-будівельного контролю від 17.07.2024 за №ЗК56 про видачу дозволу ПП «РИТМ 2011» на виконання будівельних робіт, а саме реконструкцію з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

2)зобов`язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю внести відомості про скасування рішення від 17.07.2024 за №ЗК56 до Реєстру будівельної діяльності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «МАРКАН» є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Мукачівська, 44, загальною площею 0,9543 га за кадастровим номером :10:001:0156, що межує з іншими трьома земельними ділянками, які належать ПП «РИТМ-2011», а саме за кадастровими номерами :10:001:0271, площею 0,102 га, :10:001:0276, площею 0,3703 га та :10:001:0272, площею 0,1544 га.

Маючи намір в майбутньому здійснити забудову земельної ділянки ТОВ «МАРКАН» отримало містобудівні умови та обмеження №163/03-03/23 від 17.11.2023 на «Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44» (реєстраційний номер в ЄДЕССБ MU01:5679-0865-3367-4131) та дозвіл на виконання підготовчих робіт 25.03.2024 за номером ЗК83 на об`єкт нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків із вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44, замовник будівництва ТОВ «МАРКАН» та ТОВ «ІВЕТА».

Однак під час здійснення збору вихідних даних для проектування, а саме геодезичних вишукувань, позивачем було виявлено, що ПП «РИТМ-2011» самовільно захопило та здійснює будівництво на частині земельної ділянки, яка належить ТОВ «МАРКАН», а саме: 0,0286 га в межах суміжних земельних ділянок за кадастровими номерами :10:001:0272 та :10:001:0276, а також 0,0102 га в межах суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0271.

На думку позивача, оскільки будівельні роботи, що проводяться на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 17.07.2024 за №ЗК56, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ПП «РИТМ-2011» здійснює не лише на приналежних йому трьох земельних ділянках, а й із фактичним захопленням та самовільним будівництвом частини суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0156, що належить ТОВ «МАРКАН», то позивач вважає, що таке рішення виконавчого комітету про надання дозволу на виконання будівельних робіт від 17.07.2024 за №ЗК56 порушує гарантоване йому ст. 93 Земельного кодексу України право як суміжного землевласника на добросусідство та можливість здійснення власної забудови.

19.12.2024 на адресу суду надійшло клопотання позивача про залучення співвідповідача, яким заявник просить залучити в якості співвідповідача Приватне підприємство "РИТМ 2011" (м. Харків, вул. Корчагівців, 27, ) на підставі ст. 48 ГПК.

Ухвалою суду від 19.12.24 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідача, призначено підготовче засідання у справі на 12.02.2025.

18.12.2024 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява про забезпечення вищезазначеного позову в якій ТОВ «МАРКАН» просить до набранням рішенням у даній справі за №907/1027/24 законної сили вжити заходів забезпечення позову шляхом:

1)заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород» шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2)заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «РИТМ 2011» та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);

3)заборони Приватному підприємству «РИТМ 2011» відчужувати належне йому нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Дану заяву про забезпечення позову мотивує тим, що виходячи з пп. 3, 10 Порядку введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 існує обґрунтоване припущення, що до завершення розгляду даної справи по суті ПП «РИТМ 2011» може завершити будівельні роботи, подати документи для введення реконструйованого об`єкту до експлуатації та зареєструвати право власності на реконструйований об`єкт та здійснити його відчуження. Заявник стверджує, що якщо вказані дії відбудуться до завершення розгляду по суті цієї справи, задоволення позову не призведе до поновлення порушених прав позивача, оскільки зумовить необхідність звернення ТОВ «МАРКАН» вже до власника нерухомого майна в межах іншої справи з вимогами про його знесення.

Розглянувши заяву ТОВ «МАРКАН» про забезпечення позову, суд доходить до наступних висновків.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2)забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3)встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6)зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7)передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10)іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Аналогічний правовий висновок викладено у п. 29 постанови Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №50/790-43/173, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі №910/27779/14.

Згідно з п. 2, 4 ч. 1, ч. 11 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, станом на момент виявлення ТОВ «МАРКАН» факту виконання будівельних робіт ПП «РИТМ 2011» з реконструкції існуючих виробничих будівель (09.07.2024) в Реєстрі будівельної діяльності не було інформації щодо наявності у ПП «РИТМ 2011» дозволу на виконання будівельних робіт.

На підтвердження цих тверджень заявником (позивачем) додано лист Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) від 19.07.2024 за №4237/26/13-24, лист виконавчого комітету Ужгородської міської ради вих. №4058/02.4-10 від 09.09.2024, технічний звіт щодо виносу меж земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0156 в натурі, складеним інженером-землевпорядником Безносько В.В., скаргою ТОВ «МАРКАН» щодо порушення будівельного законодавства з боку ПП «РИТМ 2011» під час здійснення будівельних робіт за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44, яка отримана виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 10.07.2024 та зареєстрована за №3412/02.4-10.

Отже, звертаючись із позовом у даній справі ТОВ «МАРКАН» фактично стверджує, що ПП «РИТМ-2011» без наявності відповідного дозволу розпочало будівництво на земельній ділянці ТОВ «МАРКАН», а в подальшому (після одержання такого дозволу про початок будівельних робіт на власних земельних ділянках) продовжило таку самовільну забудову з виходом за межі геометричних розмірів фундаментів належного йому на праві власності об`єктів нерухомості, тобто, в тому числі, за рахунок земельної ділянки що належить ТОВ «МАРКАН», яка не була відведена для цієї мети.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Суд зазначає, що предметом позовних вимог ТОВ «МАРКАН» є позовні вимоги про визнання незаконним рішення щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт та зобов`язання скасувати такий дозвіл.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що в процесі вирішення даного спору судом буде надана оцінка доводам позивача як щодо здійснення відповідачем будівництва з виходом за межі геометричних розмірів фундаментів належних йому на праві власності об`єктів нерухомості, так і щодо порушення ПП «РИТМ-2011» будівельних норм (містобудівних, санітарних та протипожежних).

Однак сама можливість ПП «РИТМ-2011» в будь-який момент як ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію, зареєструвати його, так і відчужити, є беззаперечним твердженням того, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном, яке в будь-який момент може бути введено в експлуатацію) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 та п. 5.18 постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №917/805/23).

Таким чином, здача ПП «РИТМ-2011» в експлуатацію завершеного об`єкта будівництва та відповідно прийняття в експлуатацію цього об`єкта уповноваженим органом до вирішення судом даного спору по суті та можливе відчуження об`єктів нерухомого майна на користь фізичних та юридичних осіб, може істотно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення заявлених позовних вимог.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про існування взаємозв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову у вигляді (1)заборони виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород» шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; (2)заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «РИТМ 2011» та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Зазначені вище заходи забезпечення позову за своїм змістом не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог по суті спору.

Під час вирішення питання про вжиття згаданих вище заходів забезпечення позову суд враховував, що такими заходами не порушуються права осіб, які не є учасниками судового процесу, та не застосовуються обмеження, які не пов`язані з предметом спору.

Разом з тим суд доходить до висновку про не співмірність та неадекватність вимоги позивача в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству «РИТМ 2011» відчужувати належне йому нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) з огляду на те, що позивач не обґрунтував, яким чином нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) пов`язане із заявленими вимогами у даному позову, а також яким чином заборона відчуження такого майна в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Наведене вище, з урахуванням приписів ст. ст. 136, 137 ГПК України, дозволяє суду дійти висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1.Заяву ТОВ «МАРКАН» про вжиття заходів забезпечення позову задоволити частково.

2.Заборонити Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород» шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

3.Заборонити органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «РИТМ 2011» та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

4.В решті заяви ТОВ «МАРКАН» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКАН» (88000, м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44, )

Боржник: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю (88000, м. Ужгород, площа Поштова, буд. 3, )

Суддя Андрейчук Л.В.