ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м.Дніпро Справа № 912/3030/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

секретар судового засідання Солодова І.М.

Представники сторін:

Від ТОВ «Маркхолдер»: Гриценко Ю.В. (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) адвокат

Інші учасники справи не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 (повний текст ухвали складено 06.08.2024, суддя Коваленко Н.М.) у справі № 912/3030/19

за позовом: АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ" (далі - АТ "ЦЕФЕЙ"), код ЄДР 43506539, пр. Степана Бандери, 23, м. Київ, 04073,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лимаренка Володимира Володимировича (далі - ФОП Лимаренко В.В.), РНОКПП НОМЕР НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

про заборону використання знаків для товарів та послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Маркхолдер" до відповідача про заборону використання знаків для товарів та послуг з вимогою заборонити ФОП Лимаренку В.В. використання торгового знаку, шляхом здійснення демонтажу вивіски, логотипів та обладнання з позначенням знаку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у ювелірному магазині за адресою: АДРЕСА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про незаконне використання ФОП Лимаренком В.В. торгового знаку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за місцем здіснення господарської діяльності шляхом нанесення його на вивіску ювелірного магазину, що розташовується в місті Кропивницькому за адресою: вул. Велика Перспективна, буд. 47/16, оскільки відповідачем не укладено відповідних ліцензійних договорів з власником знаку - ТОВ "Маркхолдер".

23.07.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява №б/н від 23.07.2024 з вимогами:

1. Здійснити заміну Позивача - ТОВ "Маркхолдер" на його правонаступника - АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" у справі №912/3030/19.

2. Розглянути дану справу без участі відповідача.

30.07.2024 до суду надійшла заява №б/н від 23.07.2024 АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" та ТОВ "Маркхолдер" (в порядку ст. 52 ГПК України) з вимогами:

Здійснити у справі №912/3030/19 процесуальне правонаступництво Позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" на його правонаступника - Акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ", змінивши процесуальний статус ТОВ "Маркхолдер" з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача.

Оголосити перерву для належної реалізації АТ "Цефей" процесуальних прав в якості Позивача, зокрема, можливого уточнення, зміни предмету або підстав позовних вимог.

Розгляд клопотання провести без участі представників ТОВ "Маркхолдер" та АТ "Цефей".

01.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" надійшла заява №б/н від 01.08.2024 з вимогами:

Здійснити у справі №912/3030/19 процесуальне правонаступництво Позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" на його правонаступника - Акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ", змінивши процесуальний статус ТОВ "Маркхолдер" з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача.

Оголосити перерву для належної реалізації АТ "Цефей" процесуальних прав в якості Позивача, зокрема, можливого уточнення, зміни предмету або підстав позовних вимог.

Розгляд клопотання провести без участі представника АТ "Цефей".

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у справі № 912/3030/19, зокрема, заяву №б/н від 23.07.2024 відповідача залишено без розгляду. Заяву №б/н від 31.07.2024 відповідача в частині вимог п. 2 залишено без задоволення. Заяви №б/н від 23.07.2024 ТОВ "Маркхолдер" та б/н від 01.08.2024 АТ "ЦЕФЕЙ" (в порядку ст. 52 ГПК України) задоволено частково. Здійснено заміну позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (код ЄДР 42772934, вул. Рекордна, 26-Г, м. Запоріжжя, 69035) на його правонаступника АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ" (код ЄДР 43506539, пр. Степана Бандери, 23, м. Київ, 04073). Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (код ЄДР 42772934, вул. Рекордна, 26-Г, м. Запоріжжя, 69035) до участі у справі №912/3030/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. У задоволенні вимог відповідача та третьої особи ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовлено. Вимоги п. 2 пояснення третьої особи ОСОБА_1 від 26.07.2024 та вимоги п. 3 заяви відповідача від 27.07.2024 задоволено. Витребувано у Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (код ЄДР 42772934, вул. Рекордна, 26-Г, м. Запоріжжя, 69035) оригінал розрахункової квитанції АВБ №015402 від 25.10.2019. Підготовче засідання відкладено до 15.08.2024 - 15:30 год.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 в частині заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) і ухвалити нове рішення у цій частині про відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво).

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою суду першої інстанції вчинено декілька процесуальних дій у справі, зокрема, замінено сторону у справі (процесуальне правонаступництво).

При цьому, за змістом ухвали суду першої інстанції не наведено норми закону, якою керувався суд, надаючи оцінку заяві б/н від 01.08.2024 АТ "ЦЕФЕЙ" (в порядку ст. 52 ГПК України).

Так положення щодо процесуального правонаступництва, регламентовані ст. 52 ГПК України не передбачають можливості подання заінтересованою особою заяви про заміну сторони правонаступником.

На думку скаржника, бажання ТОВ "Маркхолдер" відносно його заміни у цьому спорі процесуальним правонаступником тягне автоматичну втрату останнім статусу учасника спірних правовідносин, пов`язаних із захистом майнових прав власника торгової марки.

При цьому, ТОВ «Маркхолдер» не бажаючи настання наслідків відносно його заміни у цьому спорі процесуальним правонаступником автоматично втратити останнім статус учасника спірних правовідносин, пов`язаних із захистом майнових прав власника торгової марки з посиланням на ст. 52 ГПК України в заяві №б/н від 23.07.2024 вказав: - здійснити процесуальне правонаступництво Позивача - ТОВ Маркхолдер на його правонаступника - АТ Цефей, змінивши процесуальний статус ТОВ Маркхолдер з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Отже, зміст заяви №б/н від 23.07.2024 не підтверджує бажання ТОВ "Маркхолдер" відносно його заміни у цьому спорі процесуальним правонаступником автоматично втратити останнім статус учасника спірних правовідносин, пов`язаних із захистом майнових прав власника торгової марки.

За таких обставин, судом першої інстанції не дотримано вимоги ст. 234 ГПК України відносно вирішення заяви б/н від 01.08.2024 АТ "ЦЕФЕЙ" (в порядку ст. 52 ГПК України), який не має статусу учасника даної справи та не дотримано вимоги ст. 52 ГПК України відносно вирішення заяви №б/н від 23.07.2024 ТОВ "Маркхолдер", який не бажає втрачати статус учасника даної справи.

Також скаржник наголошує, що судом першої інстанції не дотримано вимоги ч. 4 ст. 120 ГПК України відносно розгляду питання про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) за відсутності третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про підготовче засідання 01.08.2024 о 17.00.

Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 13.08.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 912/3030/19. Доручено Господарському суду Кіровоградської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 912/3030/19.

19.09.2024 матеріали оскарження ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у справі № 912/3030/19 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у справі № 912/3030/19. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 04.12.2024 о 12 год. 20 хв.

25.09.2024 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Центрального апеляційного господарського суду заяву про відвід колегії суддів у складі головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач), суддів: Кощеєва І.М., Чередко А.Є. у справі № 912/3030/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024 заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., Чередко А.Є визнано необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., Чередко А.Є. у справі № 912/3030/19, для вирішення питання про відвід, передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024 вирішення питання про відвід колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: Чус О.В., Чередка А.Є., Кощеєва І.М. у справі №912/3030/19 передано на розгляд судді Дарміну М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.10.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., Чередка А.Є. від розгляду справи № 912/3030/19 - відмовлено.

09.10.2024 ОСОБА_1 через систему Електронний суд подав до Центрального апеляційного господарського суду заяву про відвід судді Чередко А.Є. від розгляду справи № 912/3030/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2024 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чередко А.Є від розгляду справи № 912/3030/19 визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чередко А.Є. у справі № 912/3030/19 на вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.10.2024 для розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Паруснікова Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чередка А.Є. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у справі № 912/3030/19 відмовлено.

22.11.2024 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Центрального апеляційного господарського суду заяву про відвід колегії суддів у складі головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач), суддів: Кощеєва І.М., Чередко А.Є. у справі № 912/3030/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2024 заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., Чередко А.Є визнано необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., Чередко А.Є. у справі № 912/3030/19, для вирішення питання про відвід, передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.11.2024 для розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., Чередка А.Є. від розгляду справи № 912/3030/19 - відмовлено. Визнано дії ОСОБА_1 щодо подачі втретє безпідставної заяви про відвід суддів зловживанням процесуальними правами. Попереджено ОСОБА_1 про недопустимість зловживання процесуальними правами та про те, що при подальшому зловживанні процесуальними правами апеляційний суд може застосувати заходи процесуального примусу, передбачені статтею 135 Господарського процесуального кодексу України, зокрема стягнення штрафу.

30.09.2024 від ТОВ «Маркхолдер» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що скарга є безпідставною та необґрунтованою виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції 01.08.2024 року ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду.

ОСОБА_1 вважає, що положення щодо процесуального правонаступництва, регламентовані ст.52 ГПК України не передбачають можливості подання заінтересованою особою заяви про заміну сторони правонаступником.

Положення статі 52 ГПК України не обмежує коло заявників, які можуть подати заяву про заміну учасника справи, про що наголошував КГС при перегляді рішень апеляційного суду щодо заміни сторони ТОВ «Маркхолдер» на АТ «Цефей» у подібних справах №912/164/20, 912/3032/19, 912/3033/19.

30 червня 2021 АТ «ЦЕФЕЙ» було укладено Договір про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг), згідно з п. 1.1 цього договору ТОВ «МАРКХОЛДЕР» передає, а АТ «ЦЕФЕЙ» набуває право власності на торговельну марку згідно Свідоцтва № 124382 від 25.06.2010.

Пункт 5.1. Договору про передачу прав власності на торговельні марки (на знак для товарів і послуг) від 30.06.2021 р. (надалі - Договір) зазначає, що Зобов`язання Власника (ТОВ «Маркхолдер») щодо передачі права власності на Торговельні марки вважається вчиненим з дати внесення Відомостей до Реєстру.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва, зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України).

Так, 30.07.2024 року до господарського суду надійшла спільна заява від 23.07.2024 року АТ «Цефей» та ТОВ «Маркхолдер» (на той час Позивача), в якій сторони просили суд: Здійснити у справі №912/3035/19 процесуальне правонаступництво Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркхолдер» на його правонаступника - Акціонерне товариство «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЦЕФЕЙ», змінивши процесуальний статус ТОВ «Маркхолдер» з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача.

Із заяви чітко вбачається прохання ТОВ «Маркхолдер» здійснити процесуальне правонаступництво Позивача.

01.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" надійшла заява №б/н від 01.08.2024 з вимогами:

Здійснити у справі №912/3030/19 процесуальне правонаступництво Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" на його правонаступника - Акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ", змінивши процесуальний статус ТОВ "Маркхолдер" з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача. Оголосити перерву для належної реалізації АТ "Цефей" процесуальних прав в якості Позивача, зокрема, можливого уточнення, зміни предмету або підстав позовних вимог. Розгляд клопотання провести без участі представника АТ "Цефей".

Звернення АТ "Цефей" до господарського суду з окремою заявою обґрунтовано тим що, спільна заява з ТОВ "Маркхолдер" від 23.07.2024 про зміну позивача помилково датована 23.07.2024, а фактично підписана представником АТ "Цефей" та направлена 24.07.2024 (що не суперечить чинному законодавству).

Таким чином, суд маючи виявлення ТОВ «Маркхолдер» і АТ «Цефей», частково задовольнив їх заяви, здійснив заміну Позивача у цій справі.

При цьому, ТОВ «Маркхолдер» виявив логічне бажання бути учасником справи, разом з тим розуміючи, що для нього статус сторони як Позивача припиняється.

ТОВ «Маркхолдер» був власником свідоцтва на торговий знак «УКРЗОЛОТО» до 27 жовтня 2021 року, подав до суду позов в даній справі, сплатив судовий збір, витрати на експертизу, поніс витрати на правничу допомогу у справі і тому має право отримати відшкодування цих витрат, що дозволяє статус третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог у справі.

Суд першої інстанції не змінив статус ТОВ «Маркхолдер», а окремо залучив його в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

При цьому, рішення суду в цій справі має значення для ТОВ «Маркхолдер», оскільки майбутнє ухвалене рішення у цій справі буде встановлювати/спростовувати факт, період, особу стосовно незаконного використання торгового знаку, коли саме ТОВ «Маркхолдер» був власником свідоцтва.

Просить, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 року у справі №912/3030/19 залишити без задоволення в повному обсязі, зазначену ухвалу суду - без змін. Судові витрати покласти на Відповідача.

30.09.2024 від АТ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставною та необґрунтованою, виходячи з такого.

Суд першої інстанції 01.08.2024 року ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду.

Положення статі 52 ГПК України не обмежує коло заявників, які можуть подати заяву про заміну учасника справи, про що наголошував КГС ВС при перегляді рішень апеляційного суду щодо заміни сторони ТОВ «Маркхолдер» на АТ «Цефей» у подібних справах №912/164/20, 912/3032/19, 912/3033/19.

Передання позивачем права власності на торговий знак "УКРЗОЛОТО" за Свідоцтвом України від 25.06.2010 №124382 іншій особі за договором про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг) від 30.06.2021 є правонаступництвом (відчуження майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг на користь АТ "Цефей"), і у такому випадку, як позивач так і правонаступник (АТ "Цефей") мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони та надання такій особі (правонаступнику) статусу сторони у справі.

30 червня 2021р. АТ «ЦЕФЕЙ» було укладено Договір про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг).

На виконання умов п. 5.1 Договору, ст. 494 ЦК України, вимог Закону України « Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» АТ «ЦЕФЕЙ» 25.08.2021 року звернулось до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНТЕЛЕКТАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ» для внесення до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку згідно Свідоцтва № 124382.

Згідно з Рішенням № 29314 ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ» від 19.10.2021р. заяву АТ «ЦЕФЕЙ» про внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку згідно Свідоцтва № 124382 було розглянуто, та прийняте рішення опублікувати в бюлетені «Промислова власність» та внести до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомості про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку згідно Свідоцтва № 124382 на «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЦЕФЕЙ».

На підставі вищезазначеного рішення була проведена перереєстрації права власності на торговельну марку свідоцтво № 124382 та сформована 27.10.2021р. Виписка з Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки про передачу права власності АТ ЦЕФЕ» торговельної марки згідно Свідоцтва № 124382.

Номер бюлетеня та дата публікації: № 43 від 27.10.2021р.

АТ «Цефей» дізнався про наявність даної справи від представника ТОВ «Маркхолдер» 18.07.2024 року, після того, як останній подав заяву про поновлення провадження у справі.

Так, 30.07.2024 року до господарського суду надійшла спільна заява від 23.07.2024 року АТ «Цефей» та ТОВ «Маркхолдер» (на той час Позивача), в якій сторони просили суд: Здійснити у справі №912/3030/19 процесуальне правонаступництво Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркхолдер» на його правонаступника - Акціонерне товариство «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЦЕФЕЙ», змінивши процесуальний статус ТОВ «Маркхолдер» з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача.

Із заяви чітко вбачається прохання ТОВ «Маркхолдер» здійснити процесуальне правонаступництво Позивача.

01.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" надійшла заява №б/н від 01.08.2024 з вимогами:

Здійснити у справі №912/3030/19 процесуальне правонаступництво Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" на його правонаступника - Акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ЦЕФЕЙ", змінивши процесуальний статус ТОВ "Маркхолдер" з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача. Оголосити перерву для належної реалізації АТ "Цефей" процесуальних прав в якості Позивача, зокрема, можливого уточнення, зміни предмету або підстав позовних вимог. Розгляд клопотання провести без участі представника АТ "Цефей".

Звернення АТ "Цефей" до господарського суду з окремою заявою обґрунтовано тим що, спільна заява з ТОВ "Маркхолдер" від 23.07.2024 про зміну позивача помилково датована 23.07.2024, а фактично підписана представником АТ "Цефей" та направлена 24.07.2024 (що не суперечить чинному законодавству).

Таким чином, суд маючи виявлення ТОВ «Маркхолдер» і АТ «Цефей», частково задовольнив їх заяви, здійснив заміну Позивача у цій справі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 у такий спосіб фактично намагається оскаржити рішення суду в частині залучення ТОВ «Маркхолдер» у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвала в частині залучення третьої особи набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

АТ «Цефей» не заперечує проти залучення ТОВ «Маркхолдер» третьою особою, що не заявляє самостійних вимог.

Суд першої інстанції окремо залучив ТОВ «Маркхолдер» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

При цьому, рішення суду в цій справі має значення для ТОВ «Маркхолдер», оскільки майбутнє ухвалене рішення у цій справі буде встановлювати/спростовувати факт, період, особу стосовно незаконного використання торгового знаку, коли саме ТОВ «Маркхолдер» був власником свідоцтва.

Просить, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 року у справі №912/3030/19 залишити без задоволення в повному обсязі, зазначену ухвалу суду - без змін. Судові витрати покласти на Відповідача.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

04.12.2024 АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ЦЕФЕЙ», ФОП Лимаренка Володимира Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 наданим процесуальним правом не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності зазначених учасників справи.

04.12.2024 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного судового рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала суду попередньої інстанції, в частині заміни сторони (Позивача) у справі (процесуальне правонаступництво).

Задовольняючи частково заяви ТОВ "Маркхолдер" та АТ "ЦЕФЕЙ" ( в порядку ст. 52 ГПК України) та здійснюючи заміну Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" на його правонаступника Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей", суд першої інстанції зазначив, що передання Позивачем права власності на торговельну марку "УКРЗОЛОТО" за свідоцтвом України № 124382 іншій особі за договором про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг) є правонаступництвом, і, у такому випадку, як Позивач, так і правонаступник (АТ "Цефей") мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони та надання такій особі ( правонаступнику ) статусу сторони у справі. Враховуючи наведене, та з метою уникнення надмірного формалізму, що змушує сторону до повторного звернення до суду і не сприяє ефективному виконанню законного судового рішення, встановивши наявність підстави для заміни учасника справи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заяви ТОВ "Маркхолдер" та АТ "ЦЕФЕЙ" (в порядку ст. 52 ГПК України) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині здійснення процесуального правонаступництва.

При цьому, місцевий господарський суд заяви ТОВ "Маркхолдер" та АТ "Цефей" задовольнив частково, зазначивши, що така процесуальна дія як зміна процесуального статусу з Позивача на Третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору нормами процесуального права не передбачена. Разом з тим, господарський суд дійшов висновку, що рішення суду у справі за даним позовом може вплинути на права та обов`язки ТОВ "Маркхолдер", тому залучив останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва Позивача з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Положеннями частин першої - четвертої ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає про те, що процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач тощо).

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника. Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Положення щодо процесуального правонаступництва регламентовано ст. 52 ГПК України.

Так, відповідно до положень цієї статті у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Як зазначалося раніше, від АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" та ТОВ "Маркхолдер" надійшли заяви ( в порядку ст. 52 ГПК України ) з вимогами здійснити у справі № 912/3030/19 процесуальне правонаступництво Позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей", змінивши процесуальний статус ТОВ "Маркхолдер" з Позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача.

Вказані заяви мотивовано тим, що станом на час розгляду справи саме АТ "Цефей" є власником прав на знаки для товарів і послуг, для захисту яких Позивач звернувся до суду.

Суд встановив, що в матеріалах справи наявні такі докази на підтвердження переходу прав власності на знак для товарів і послуг, зокрема: копія договору про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг) від 30.06.2021, згідно з яким позивач за винагороду передав право власності на торгову марку "УКРЗОЛОТО" за Свідоцтвом України від 25.06.2010 №124382 на користь АТ "Цефей"; копія рішення №29314 від 19.10.2021; копія виписки з державного реєстру свідоцтв України від 27.10.2021, копія свідоцтва № НОМЕР_4 .

Отже, з наведених вище доказів вбачається, що власником Свідоцтва України від 25.06.2010 №124382 є АТ "Цефей".

Колегія суддів також враховує, що перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта матеріального правовідношення до іншого не тягне автоматичної зміни осіб у процесуальному відношенні, разом з тим, ст. 52 ГПК України не виключає можливості, суду, за наявності клопотання, зокрема, Позивача, залучити до участі у справі правонаступника Позивача у справі у разі його заміни у відносинах, щодо яких виник спір, іншою особою. Таким чином з урахуванням принципу диспозитивності вступ до справи (процесу) правонаступника Позивача залежить від його бажання.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку перехід права власності на торгову марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за Свідоцтвом України від 25.06.2010 №124382. При цьому процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Колегія суддів апеляційного суду також звертається до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.10.2019 р. у справі № 910/16586/18. У вказаній постанові, зокрема зазначено, що у розумінні положень наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі у випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір ( відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", ст. 1113, частини другої ст. 1114 ЦК України ).

Як було зазначено Верховним Судом у справі № 912/164/20 (на яку посилається Скаржник), але у постанові від 22.06.2023 - передання Позивачем (ТОВ "Маркхолдер") права власності на торговий знак "УКРЗОЛОТО" за Свідоцтвом України від 25.06.2010 № 124382 іншій особі за договором про передачу прав власності на торговельні марки (на знаки для товарів і послуг) від 30.06.2021 є правонаступництвом (відчуження майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг на користь Третьої особи -3 ( АТ "Цефей" )), і у такому випадку, як Позивач ( ТОВ "Маркхолдер" ) так і правонаступник ( АТ "Цефей" ) мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони та надання такій особі (правонаступнику) статусу сторони у справі ( п. 8.32 ).

Як вбачається з матеріалів цієї справи, Позивач (ТОВ "Маркхолдер") і правонаступник (АТ "Цефей") звернулися до господарського суду із заявами про заміну сторони у справі (Позивача) на правонаступника, що також знайшло своє підтвердження у відзивах вказаних осіб на апеляційну скаргу.

Колегія суддів також враховує те, що суди мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму із додержанням балансу між доступом до правосуддя та повагою до принципу res judicata.

Враховуючи наведене, та з метою уникнення надмірного формалізму, що змушує сторону до повторного звернення до суду і не сприяє ефективному виконанню законного судового рішення, встановивши наявність підстави для заміни учасника справи на момент розгляду спору у суді, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що заяви ТОВ "Маркхолдер" та АТ "Цефей" (в порядку ст. 52 ГПК України) в частині здійснення процесуального правонаступництва Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи Скаржника щодо не повідомлення судом першої інстанції Погрібного О.Г. про розгляд справи 01.08.2024, спростовуються матеріалами справи.

Так, з діловодства вбачається, що ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 22.07.2024 про поновлення провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 01.08.2024, була надіслана одержувачу Погрібному О.Г., в його електронний кабінет, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа. З вказаної довідки вбачається, що документ доставлено до електронного кабінету: 22.07.2024 о 15:57.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування в оскаржуваній частині ухвали господарського суду попередньої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у справі № 912/3030/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у справі № 912/3030/19, в оскаржуваній частині залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови суддями Чус О.В. та Кощеєвим І.М. підписаний 19.12.2024, суддею Дарміним М.О., у зв`язку з перебуванням у відпустці,_________.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін