ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 рокуСправа № 912/1870/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1870/24

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єгорівське", вул. Єгорова, 27, м. Кропивницький, 25015

до відповідача: Кропивницької міської ради, вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25006

про скасування державної реєстрації права власності

Представники:

від позивача - Чівільча В.М., ордер серія ВА №1086932 від 29.07.2024, посвідчення адвоката №814 від 22.09.2023.

від відповідача - Мельніченко Б.В., виписка ЄДР, самопредставництво.

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єгорівське" (далі - ОСББ "Єгорівське", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Кропивницької міської ради (відповідач) про скасування запису про реєстрацію права власності територіальної громади міста Кропивницький в особі Кропивницької міської ради в частині об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 101, внесений 22.03.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Кропивницький, вул. Єгорова, 27, загальною площею 18,4 кв.м.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що приміщення, на яке зареєстровано право власності за Кіровоградською міською радою, є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку та в силу норм законодавства перебуває у спільній власності власників приватизованих квартир такого багатоквартирного будинку, щодо якого ОСББ "Єгорівське" здійснює управління.

Ухвалою суду від 19.08.2024 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/1870/24 за правилами загального провадження. У справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи.

Відповідач позовні вимоги заперечив повністю, про що до справи подано відзив на позов, вказавши на те, що спірний об`єкт є нежитловим приміщенням, яке є ізольованим від інших приміщень та має окремий вхід.

Відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що згідно технічного паспорту на будівлі відсутні торгові чи промислові приміщення, а отже спірні приміщення за своїм правовим статусом та згідно проектної документації є допоміжними приміщеннями, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно заперечень на відповідь на відзив відповідач наполягає на тому, що спірне приміщення є нежитловим, яке відокремлене від основної частини інших вбудованих приміщень та має окремий вхід. Відповідач вказує, що позивач не надав доказів про службове використання приміщень, Повідомлено про укладення договору оренди щодо спірного приміщення, як нежитлового, що підтверджено рішення господарського суду від 27.01.2021 у справі № 912/3060/19.

17.09.2024 суд розпочав підготовче засідання, в якому за клопотанням відповідача продовжив строк на подання відзиву та прийняв поданий відзив, у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи відмовлено. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.10.2024. По вказаним питанням судом постановлено ухвалу.

У підготовчому засіданні 01.10.2024 оголошено перерву до 10.10.2024.

У підготовчому засіданні 10.10.2024 суд постановив ухвалу, згідно якої продовжив позивачу строк на подання відповіді на відзив та прийняв таку відповідь до розгляду разом з доданими до неї доказами. Продовжив відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.10.2024.

У підготовчому засіданні 24.10.2024 суд протокольною ухвалою на підставі ст. ст. 80, 119 ГПК України визнав поважними причини пропуску відповідачем строку на подання доказів та прийняв докази, які додано до заперечень на відповідь на відзив. Позивачу надано можливим відреагувати на подані докази. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.10.2024.

25.10.2024 позивач подав заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої просить прохальну частину позову викласти в такій редакції: "Скасувати державну реєстрацію права власності територіальної громади міста Кропивницький в особі Кропивницької міської ради в частині об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 101, внесений 22.03.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Кропивницький, вул. Єгорова, 27, загальною площею 18,4 кв.м.".

У підготовчому засіданні 29.10.2024 суд постановив ухвалу, згідно якої прийняв заяву позивача про зміну предмета позову від 25.10.2024, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.12.2024.

10.12.2024 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголосив перерву до 17.12.2024 та надав можливим позивачу подати додаткові письмові пояснення з питання щодо наданого доказу, а саме витягу зі справи по об`єкту.

14.12.2024 позивач подав відповідні письмові пояснення.

17.12.2024 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням зміни предмета, підтримав, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування.

18.12.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію юридичної особи ОСББ "Єгорівське" (а.с. 11-13).

Місцезнаходження ОСББ "Єгорівське" - м. Кропивницький, вул. Єгорова, будинок 27, види діяльності - комплексне обслуговування об`єктів.

31.01.2018 між КП "ЖЕО-2" та ОСББ "Єгорівське" складено Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини в управління, за яким на баланс ОСББ "Єгорівське" передано житловий комплекс по вул. Єгорова, 27 (а.с.14-17).

Вказаний Акт містить відомості щодо переданого житлового фонду, зокрема: рік введення в експлуатацію 1980, загальна площа квартир 3339,67 кв.м, загальна площа допоміжних приміщень 1598,10 кв.м, у тому числі, приміщення ліфтерів 18,4 кв.м.

Позивач подав до справи витяг з інвентарної справи на багатоквартирний будинок по вул. Єгорова, 27, а саме поверховий план будинку з журналом обмірів і підрахунку площі приміщень першого поверху будинку (а.с. 81-83).

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на групу нежитлових приміщень загальною площею 18,4 кв.м за адресою по вул. Єгорова Олексія, 27 м. Кропивницький зареєстровано право власності за Територіальною громадою, Міська рада міста Кропивницького (а.с. 18-19).

Дата державної реєстрації - 22.03.2019, документи, подані для державної реєстрації - висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданий 18.03.2019 ОКП "Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації".

ОСББ "Єгорівське" подано до Кіровоградської обласної військової адміністрації та до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради запит про надання інформації щодо підстав належності нежитлового приміщення площею 18,4 кв.м по вул. Єгорова, 27 до комунальної власності Кропивницької міської ради (а.с. 20-22).

У відповідь на зазначений запит Управлінням комунальної власності Кропивницької міської ради в листі від 18.12.2023 зазначено, що будинок по вул. Єгорова, 27 м. Кропивницький належить Кропивницькій територіальній громаді на підставі реєстраційного посвідчення; спірне майно перебуває у власності на підставі висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого ОКВП "Кіровоградське ОБТІ"; вказано про підтвердження права власності на спірне майно згідно рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2021 у справі № 912/3060/19 (а.с. 23-25).

На будинок по вул. Єгорова, 27 м. Кропивницький 20.03.1987 видано висновок про реєстрацію права державної власності на цілий будинок за Кіровоградським міськвиконкомом (а.с. 102-103).

Наданий до матеріалів справи Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, який виготовлено 18.03.2019 ОКВП "Кіровоградське ОБТІ", містить технічну характеристику нежитлового приміщення по вул Єгорова, 27 м. Кропивницький, за якою вказане приміщення фактично відокремлено від основної частини, інших вбудованих приміщень та має окремий вхід/вихід (а.с. 26-31).

На спірне приміщення виготовлено технічний паспорт від 18.03.2019 (а.с. 104-107).

Як вказує позивач, посилаючись на надані ним докази, спірне приміщення є допоміжним, а тому є спільною сумісною власністю власників квартир, з підстав чого оформлення Кропивницькою міською радою права власності на таке приміщення є незаконним та порушує права всіх співвласників в особі ОСББ "Єгорівське", яке управляє будинком.

Відповідач, посилаючись на наявні у справі докази, вважає непідтвердженими доводи позивача щодо віднесення спірного приміщення до допоміжних та вказує, що право власності під час приватизації квартир на вказане приміщення не виникло.

Норми права, застосовані судом.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, урегульовано Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

За визначенням термінів, наведеним у статті 1 вказаного Закону:

багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно зі статтею 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з пунктом 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Водночас за приписами статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

У рішенні від 09.11.2011 №14-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

У пункті 4 мотивувальної вищезазначеного рішення вказано про те, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема, способу і порядку їх використання (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №598/175/15-ц).

Допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №904/1040/18, від 15.05.2019 у справі №906/1169/17.

Отже, при вирішенні даного спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме, встановлення того, чи відносяться вказані приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з частиною третьою статті 13 цього Кодексу, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, спірне приміщення розташовано в багатоквартирному будинку 1980 року побудови, на який виготовлено інвентаризаційну справу та видано висновок про реєстрацію державної власності на цілий будинок за Кіровоградським міськвиконкомом.

Згідно наданого позивачем витягу з інвентаризаційної справи в частині поверхового плану з журналом обміру, спірне приміщення означено як комплекс (сукупність) приміщень, які пронумеровані таким чином: VII - 4,1 кв.м, відсутнє означення приміщення; VIІІ - вбиральня 2,4 кв.м; ІХ - ванна 1,4 кв.м; Х - кухня 10,5 кв.м.

Отже, спірне приміщення складається з комплексу приміщень, які за своїм описом станом на 1980 рік, не відповідають поняттю і критеріям загального та допоміжного приміщення.

Наведений висновок суд робить виходячи з поняття приміщення загального користування згідно ст. 382 Цивільного кодексу України та поняття допоміжного приміщення згідно ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

У даному випадку у спірному приміщенні відсутнє і позивач не доводить наявність раніше розміщених будь-яких об`єктів, завдяки яким забезпечується експлуатація всього будинку чи потреби усіх співвласників багатоквартирного будинку.

Розміщення в приміщенні ліфтерів, на що посилається позивач, не відносить таке приміщення до допоміжного, оскільки зазначене є цільовим призначенням використання майна згідно договору оренди.

Так, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2021 у справі № 912/3060/19 стягнуто з Колективного підприємства "ПВК Геркон" на користь Управління комунальної власності Кропивницької міської ради заборгованість по орендній платі.

Заборгованість, яка була предметом спору у справі №912/3060/19, виникла за договором оренди індивідуально визначеного майна на приміщення по вул. Єгорова, 27 м. Кропивницький загальною площею 18,8 кв.м.

Вказаний договір було укладено 30.01.2015 (з подальшою пролонгацією) між Управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, як орендодавцем, та Колективним підприємством "ПВК Геркон", як орендарем.

Приміщення за договором на час укладення договору знаходилось на балансі КП "ЖЕО №2" та передавалось в оренду для розміщення ліфтерської.

Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів, визначення спірного майна в Акті приймання-передачі між КП "ЖЕО №2" і ОСББ "Єгорівське" як "приміщення для ліфтерів" обумовлено фактичним використанням такого майна з урахуванням цільового призначення використання майна на підставі укладених договорів оренди. Матеріалами справи не доводиться, що зазначене використання майна було визначено на етапі введення будинку в експлуатацію. Окрім того, "розміщення ліфтерської" у даному випадку передбачає собою розміщення лише персоналу (ліфтерів), будь-які складові ліфта не розміщуються.

Також суд критично оцінює посилання позивача на відсутність в описі будинку згідно витягу з інвентаризаційної справи зазначення щодо наявності торгівельних та промислових приміщень, оскільки вказаний опис також не містить відомостей і про віднесення спірного приміщення до приміщень загального (допоміжного) використання. Тобто, вказаний опис взагалі не надає можливим встановити до яких саме приміщень було віднесено спірний об`єкт.

Разом з цим суд враховує, що в структурі житлового фонду допускається розташування приміщення нежитлового фонду.

Згідно наданого до матеріалів справи висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, складеного ОКП "Кіровоградське обласне ОБТІ" 18.03.2019, спірний об`єкт визначено як вбудоване нежитлове приміщення, що входить до складу житлового будинку. Зазначено, що спірне приміщення фактично відокремлено від основної частини, інших вбудованих приміщень та має окремий вхід/вихів.

Отже, згідно вказаного висновку спірне приміщення визначено як нежитлове, тобто як самостійний об`єкт нерухомого майна.

За правилами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

У відповідності до викладеного та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що твердження і докази відповідача щодо статусу спірного приміщення як нежитлового є більш вірогідними ніж твердження і докази позивача що спірне приміщення має статус допоміжного.

З огляду на не підтвердження позивачем статусу спірного приміщення як допоміжного, суд дійшов висновку про відсутність порушених прав та інтересів ОСББ "Єгорівське", що є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

Посилання позивача на відсутність належних доказів на підтвердження права власності відповідача відхиляється судом, оскільки відсутність порушення оспорюваною реєстрацією прав та інтересів позивача в межах заявлених підстав позову є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо посилань позивача на різноманітну практику Верховного Суду суд зазначає, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Верховного Суду.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Єгорівське" та Кропивницькій міській раді до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 23.12.2024.

Суддя В.В.Тимошевська