ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2056/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс (65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, буд. 2, )

про стягнення 611486,54 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Рильцова Є.Ю., адвокат, діє на підставі довіреності

від відповідача: Писанюк Є.І., адвокат, діє на підставі ордеру

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс про стягнення 611486,54 грн., з яких: 446713,39 грн. основного боргу, 110760,44 грн. пені, 18973,13 грн. 3% річних та 35039,58 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України посилається на обставину автоматичного включення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс до портфеля постачальника останньої надії з 01.09.2022 по 30.09.2022, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником та порушення Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Валмакс укладеного між сторонами типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ вересні 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2056/24; розглядати справу вирішено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ч.4 ст. 250, ч.7 ст. 252 ГПК України заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін позивач має право подати в строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

05.06.2024 за вх.№22411/24 до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд, зокрема, здійснити перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування поданого клопотання відповідач вказав, зокрема, що враховуючи те, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс є неприбутковою організацією, а необґрунтовано заявлена позивачем сума є непомірно великою, то відповідно вказана справа становить велике значення для сторони; відповідач зазначає, що позивачем надано до суду електронні копії документів, які не підписані відповідачем, що зумовлює необхідність у встановленні усіх обставин, на які посилається позивач, та відповідно необхідність часу на отримання відповідачем вказаних документів від позивача з метою обґрунтування заперечень.

Ухвалою суду від 07.06.2024 здійснено перехід розгляду справи №916/2056/24 зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №916/2056/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.06.2024 о 12:40.

13.06.2024 за вх.№23422/24 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити в позові та вказує, зокрема, наступне:

- ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України встановила річний тариф для населення Фіксований у розмірі 7,96 грн./куб.м (з ПДВ, без доставки), свідчать дані на сайті компанії: (https://gas.ua/uk/home/tariffs/tariffdetails?id=21); даний тариф був встановлений як на 2023 так і на 2022 рік; ознайомившись із позовною заявою, ОСББ Валмакс намагалось встановити, яким чином позивач, як постачальник останньої надії, здійснив розрахунок ціни газу, яка у майже у 10 разів перевищує фіксований тариф для побутових споживачів; відомості стосовно ціни газу у спірний період (вересень 2022 року) позовна заява не містить, при цьому у позові зазначено, що: ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка додається; ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача; за відповідним посиланням зазначеним позивачем у позові - https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price міститься архів ціни ПОН (постачальник останньої надії) для непобутових споживачів, тобто позивачем, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс, помилково віднесено до непобутових споживачів;

- 19.08.2022 набрав чинності Закон України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування від 29.07.2022 №2479-IX; зазначеним законом встановлено мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та у сфері теплопостачання; станом на 06.09.2022 згідно з Наказом Міненерго ТОВ ГК Нафтогаз України зобов`язується здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 та базової річної пропозиції за ціною 7,96 грн./куб.м; розрахунок вимог, здійснений позивачем, не відповідає вказаній вартості газу для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, як побутового споживача, та суперечить вищезазначеним нормативним актам;

- окрім іншого, ціна 7,96 грн./куб.м зазначена і на офіційній сторінці позивача, де ним же вказано наступне: з 1 травня 2022 року до реєстру Газопостачальної компанії Нафтогаз України підключені 8,8 млн українських домогосподарств, які отримували газ від постачальника останньої надії (ПОН), відповідно до річного тарифного плану Фіксований з однією з найвигідніших цін на ринку - 7,96 грн./куб.м (з ПДВ, без вартості транспортування; так само і офіційні данні зазначають про це: роздрібні ціни на природний газ: постачальник останньої надії (Нафтогаз України) - з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 7,9569 грн.;

- Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс є побутовим споживачем, яке шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку; ОСББ Валмакс було укладено договори з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг на усі інші періоди, як до вересня 2022 року, так і після вересня 2022 року за ціною 7,9569 грн.; жодних нормативно вмотивованих вимог із посиланням на відповідні законодавчі акти щодо стягнення з відповідача (ОСББ, як побутового споживача) у період воєнного стану (вересень 2022) року ціни газу понад 7,9569 грн. позовна заява не містить;

- надані позивачем документи (зведений список згрупованих поштових відправлень (Ф.103 рекомендовані листи) з фіскальним чеком, де зазначено в однієї із граф інформацію: Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс, номер рекомендованого поштового відправлення) не можуть бути належними доказами надіслання будь-яких поштових відправлень в межах договору про постачання природного газу постачальником останньої надії, оскільки з поданих позивачем доказів вбачається, що останні не відповідають вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (зі змінами); у матеріалах справи не міститься рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на підтвердження отримання ОСББ відповідного відправлення від позивача з рахунком за вересень 2022 року; наведене вище свідчить про відсутність проінформованості ОСББ щодо наявності рахунку на природний газ за вересень 2022 року від постачальника ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, враховуючи факт прийняття (акцепту) ОСББ Валмакс оферти.

21.06.2024 за вх.№24354/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позов та вказує, зокрема, наступне:

- ТОВ ГК Нафтогаз України не має права самостійно включати споживачів до реєстру постачальника останньої надії та укладати з ними договори з власної ініціативи чи з ініціативи споживачів; споживача, який не має укладеного договору із іншим постачальником має можливість споживати природний газ в різні періоди; після того, як відповідача було закріплено за постачальником «останньої надії» йому було направлено повідомлення та проект Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії, який містить умови щодо постачання природного газу; зазначений типовий договір було підписано з сторони відповідача, хоча зазначений договір не потребує його підписання та є однаковим для всіх споживачів; договір постачання природного газу постачальником останньої надії є публічним, не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи;

- у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем в різні періоди, в тому числі з 01.09.2022 по 30.09.2022 автоматично включено до портфеля постачальника останньої надії - ТОВ ГК Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем, зокрема, у вересні 2022 року позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 4,12 тис.куб.м. на суму 446713,39 грн., при цьому, згідно представленого відповідачем у додатках до відзиву акту приймання-передачі природного газу за вересень 2022 року, сформованого АТ Одесагаз, наявна інформація про обсяги споживання природного газу, тотожні тим, що зазначені у акті приймання-передачі №12431 від 30.09.2022 та рахунку на оплату природного газу №25862 від 10.10.2022;

- відповідач не доводить, що протягом вересня 2022 року у нього був інший постачальник природного газу, який би вніс відповідача до свого реєстру споживачів; отже, оскільки у відповідача протягом вересня 2022 року був відсутній інший постачальник природного газу, як наслідок були відсутні підтверджені номінації/реномінації з обсягами природного газу на виробничо-технологічні витрати для відповідача, тому у відповідності до положень п.2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС та п.3 розділу VI Правил постачання природного газу відповідача було автоматично включено (зареєстровано) в реєстрі споживачів постачальника останньої надії (позивача) та відповідно саме від позивача відповідачем отримано природний газ, що ним спожитий;

- відповідач у відповідності до абзацу 2 пункту 9 розділу VI Правил постачання природного газу мав право відмовитися від постачання природного газу постачальником останньої надії; так він має право розірвати договір без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику останньої надії шляхом надання його одностороннього письмового повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання; розірвання договору не звільняє споживача від сплати за спожитий природний газ за договором, однак, цим правом відповідач не скористався, а продовжив споживати газ із ресурсу постачальника останньої надії;

- відповідно до п.8 Розділу VI Правил постачання природного газу, постачальник останньої надії зобов`язаний постачати природний газ споживачам за ціною, за якою він зобов`язався постачати природний газ споживачам відповідно до умов конкурсу на обрання постачальника останньої надії; ціна на природний газ публікується на веб-сайті постачальника; відповідно до п.4.1 Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії, постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті та така ціна визначається постачальником відповідно до Розділу VI Правил; нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті; як зазначав позивач в позовній заяві, ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price та на підтвердження вказаного позивачем додано до позовної заяви відповідну роздруківку з сайту позивача; таким чином, постачання природного газу позивачем відповідачу відбувалось за ціною, оприлюдненою на веб-сайті позивача https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, що відповідає умовам п.4.1 Типового договору; відповідач був належним чином повідомлений (поінформований) про умови постачання природного газу із ресурсу постачальника останньої надії;

- відповідач - ОСББ ВАЛМАКС є суб`єктом ринку природного газу та відноситься до категорії ТКЕ (виробник теплової енергії) згідно даних інформаційної платформи, йому присвоєно індивідуальний ЕІС - код: 56XQ000110A6D00I; для категорії споживачів, які закуповують природний газ для виробництва теплової енергії визначається ціна природного газу, що розміщена на офіційному сайті постачальника останньої надії та яка визначається у відповідності до п.24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника останньої надії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 (в редакції п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 за №1102);

- з 1 жовтня 2021 року ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника останньої надії, затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 року №809 в редакції Постанови КМУ №1102; цією ж Постановою КМУ №1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу, що здійснюється постачальником останньої надії для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб.метр з урахуванням податку на додану вартість та для побутових споживачів, яка не може перевищувати 7,96 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість; тобто, навіть для бюджетних установ була визначена ціна на рівні 16,8 грн., а не 7,42 грн., і така ціна діяла лише до кінця листопада 2021 року; з 1 грудня 2021 року ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) стала однаковою для всіх споживачів ПОН та, відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка наявна в матеріалах справи;

- щодо Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування від 29.07.2022 №2479-IX позивач вказує, зокрема, що зазначеним законом було визначено: непогашена на день набрання чинності цим законом (19.08.2022) кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у жовтні - листопаді 2021 року з ресурсу постачальника останньої надії, підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних; тобто, законом чітко було визначено, що для ОСББ природний газ, що спожитий у жовтні - листопаді 2021 року саме із ресурсу постачальника останньої надії, підлягає списанню в обліку такого постачальника в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тис. грн за 1000 м. куб. (визначено граничну вартість газу та певний період постачання за такою ціною); спірний період в цій справі є постачання природного газу ОСББ із ресурсу постачальника останньої надії у вересні 2022 року, отже дія зазначеного закону не може розповсюджуватись на спірні взаємовідносини; таким чином, із 1 грудня 2021 року взагалі була відсутня гранична ціна для всіх категорій споживачів, в тому числі для ОСББ, а отже зміна ціни поставленого природного газу не допускається;

- позивач завчасно повідомив відповідача, що із 01.09.2021 ОСББ ВАЛМАКС було автоматично підключене до ПОН шляхом приєднання до публічного договору у зв`язку з відсутністю точок у реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС; відповідач має вільний доступ до Інформаційної платформи Оператора ГТС, яка повністю відображає інформацію про споживача, діючого постачальника, періодів постачання, обсягів споживання та іншу інформацію, що визначена законом та правилами; споживання природного газу із ресурсу постачальника останньої надії залежить виключно від волі споживача і він усвідомлював на яких умовах постачається газ із ресурсу постачальника останньої надії; з моменту отримання від позивача рахунку та акту приймання-передачі газу до звернення позивача до суду з позовом, відповідач не користувався своїми правами, в тому числі не вимагав письмового договору, не оскаржував розраховану позивачем суму, а отже, у відповідача не існувало заперечень до вартості газу, що отриманий в вересні 2022 року.

Ухвалою суду від 21.06.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі №916/2056/24 на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 19.07.2024 о 12:10. Ухвалою суду від 19.07.2024 відкладено підготовче засідання на 13.09.2024 о 10:00. У підготовчому засіданні 13.09.2024 судом у протокольній формі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.2024 об 11:45. У судовому засіданні 04.10.2024 судом оголошено перерву до 24.10.2024 о 15:30.

08.10.2024 за вх.№36711/24 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 24.10.2024 відкладено розгляд справи на 21.11.2024 о 12:50

У судовому засіданні 21.11.2024 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.11.2024 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/2056/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

У судовому засіданні 21.11.2024 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 21.11.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

Позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, якому відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р визначено постачальником останньої надії строком на три роки як переможця конкурсу.

Відповідачем у справі є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501 затверджено Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії.

В матеріалах справи наявний підписаний з боку позивача Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії.

За умовами п.1.3 договору він є договором приєднання. При укладенні цього договору зі споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з п.2.1 договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

За умовами п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті. Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

У відповідності до п.5.1 договору споживач має право: отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі; безоплатно отримувати всю інформацію стосовно прав та обов`язків його та постачальника та інформацію про ціну природного газу, порядок оплати за спожитий природний газ, а також іншу інформацію, що має надаватись постачальником відповідно до чинного законодавства та цього договору; безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші показання власного споживання природного газу; звертатися до постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням цього договору; вимагати від постачальника надання письмової форми цього договору, завіреної печаткою (за наявності) постачальника; вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та законодавством порядку; провести звіряння фактичних розрахунків з підписанням відповідного акта; вільно обирати іншого постачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинними нормативно-правовими актами та цим договором; отримувати відшкодування збитків від постачальника, що понесені споживачем у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням постачальником своїх зобов`язань перед споживачем, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства; мати інші права, передбачені чинними нормативно-правовими актами і цим договором.

Згідно з п.5.2 договору споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору; укласти в установленому порядку договір розподілу природного газу з оператором ГРМ або договір транспортування природного газу з оператором ГТС (для прямих споживачів) для набуття права на правомірний відбір газу із газорозподільної системи та фізичну доставку газу до межі балансової належності об`єкта споживача; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; протягом 5 робочих днів повідомляти постачальника про всі зміни персоніфікованих даних; знімати фактичні показання комерційних вузлів обліку газу та приладів обліку газу (лічильника) станом на 01 число місяця, що настає за місяцем постачання газу, та повідомляти ці дані постачальнику у спосіб, визначений на веб-сайті постачальника. споживачі, які не є побутовими, на підставі фактичних показань комерційних вузлів обліку газу оформлюють акти приймання-передачі газу та надсилають їх до п`ятого числа місяця, наступного за місяцем постачання газу; безперешкодно допускати на свою територію, у свої житлові, виробничі, господарські та підсобні приміщення, де розташовані вузли обліку газу, прилади обліку газу, лічильники газу тощо, представників постачальника після пред`явлення ними службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням лічильника газу; відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинними нормативно-правовими актами та/або цим договором; виконувати інші обов`язки, покладені на споживача чинним законодавством та/або цим договором.

За п.6.1 договору постачальник має право: отримувати від споживача плату за поставлений природний газ; контролювати правильність оформлення споживачем платіжних документів; ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством; безперешкодного доступу до комерційних вузлів обліку (лічильників) газу споживача для перевірки їх показань; проводити разом зі споживачем звіряння обсягів постачання природного газу за цим договором з підписанням відповідного акта; отримувати відшкодування збитків від споживача, що понесені постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства; мати інші права, передбачені чинними нормативно-правовими актами і цим договором.

Згідно з п.6.2 договору постачальник зобов`язується: забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором; забезпечувати належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору; обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог та у порядку, передбачених правилами постачання та цим договором; протягом десяти робочих днів після початку постачання поінформувати споживача про здійснення постачання природного газу постачальником (із зазначенням дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання) шляхом направлення письмового повідомлення на поштову адресу споживача; надавати споживачу інформацію про умови постачання, ціни, пов`язані з ним, порядок оплати за спожитий природний газ, право споживача вільно обирати постачальника та іншу інформацію, що вимагається чинними нормативно-правовими актами. така інформація оприлюднюється на сайті постачальника; публікувати на сайті (і в передбачених законодавством випадках в засобах масової інформації) детальну інформацію про зміну ціни на природний газ за п`ять днів до введення її у дію; видавати споживачеві безоплатно платіжні документи та форми звернень; розглядати в установленому законодавством порядку звернення споживача, зокрема з питань нарахувань за природний газ, і за наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги; забезпечувати належну організацію власної роботи для можливості передачі та обробки звернення споживача з питань, що пов`язані з виконанням цього договору; відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором; забезпечувати конфіденційність даних, які отримуються від споживача; виконувати інші обов`язки, покладені на постачальника чинним законодавством та/або цим договором.

За п.п. 11.1, 11.3 договору він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором. Протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання.

Відповідно до п.11.5 договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. У разі отримання постачальником від споживача заяви про бажання використовувати у взаємовідносинах електронний документообіг усі документи і повідомлення за цим договором також можуть бути складені відповідно до законодавства про електронний документообіг та використання електронних документів. У такому разі такі документи і повідомлення мають юридичну силу оригіналу документа.

В матеріалах справи наявний список згрупованих відправлень Укрпошти Ф.103, чек, роздруківку з програми 1СПідприємство - Газопостачальна компанія.

Також на підтвердження позовних вимог ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України надало наступні документи:

- інформацію щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56XQ000110A6D00I в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ ГК Нафтогаз України (EIC-код 56X80B) та щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ000110A6D00I (01.09.2022-30.09.2022 - постачальник ТОВ ГК Нафтогаз України, обсяг у вересні 2022 року - 4120 м.куб);

- реєстр пар споживачів на 01.01.2020.Пон портфель: ЕІС-код 56XQ000110A6D00I, назва - Валмакс ОСББ, тип споживача - виробник теплової енергії;

- акт №12431 від 30.09.2022 приймання-передачі природного газу (підписаний виключно з боку ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України) по договору постачання природного газу постачальником останньої надії за період вересень 2022 року на суму 446713,39 грн. з ПДВ (обсяг - 4,12000 тис.м.куб., ціна за тис.куб.м без ПДВ: 01.09.2022 - 113874,353 грн., 02.09.2022 - 108213,717 грн., 03.09.2022-04.09.2022 - 84941,218 грн., 05.09.2022 - 86796,113 грн., 06.09.2022 - 111357,867 грн., 07.09.2022 - 109255,363, 08.09.2022 - 97934,152 грн., 09.09.2022 - 98012,403 грн., 10.09.2022-11.09.2022 - 93414,737 грн., 12.09.2022 - 91284,408 грн., 13.09.2022 - 91633,207 грн., 14.09.2022 - 95855,10 грн., 15.09.2022 - 103255,105 грн., 16.09.2022 - 93564,145 грн., 17.09.202-18.09.2022 - 80954,212 грн., 19.09.2022 - 80953,062 грн., 20.09.2022 - 76456,996 грн., 21.09.2022 - 84346,822 грн., 22.09.2022 - 82501,956 грн., 23.09.2022 - 81239,447 грн., 24.09.2022-25.09.2022 - 80103,677 грн., 26.09.2022 - 80066,75 грн., 27.09.2022 - 77764,874 грн., 28.09.2022 - 92306,079 грн., 29.09.2022 - 89125,166 грн., 30.09.2022 - 82830,165 грн.);

- архів тарифів за вересень 2022 року;

- рахунок на оплату (природний газ) №25862 від 10.10.2022 на суму 446713,39 грн. з ПДВ (розрахунковий період: 01-30 вересня 2022 року);

- вимогу позивача №119/4.1.2-38616-2023 від 27.09.2023 до відповідача про сплату заборгованості на суму 446713,39 грн.; докази направлення вимоги (опис вкладення, список згрупованих відправлень, чек, роздруківка з програми 1СПідприємство - Газопостачальна компанія);

- інформацію про надходження коштів на рахунки ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, зокрема, від ОСББ Валмакс (зазначено про відсутність реєстру надходжень);

- повідомлення позивача до відповідача (без дати та номеру), зокрема, про те, що з 01 вересня 2022 року постачальником для забезпечення потреб ОСББ є ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, як постачальник останньої надії; підключення до ПОН було здійснено автоматично, шляхом приєднання до публічного договору, у зв`язку з відсутністю точок у реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС; докази направлення повідомлення (роздруківка з програми 1СПідприємство - Газопостачальна компанія);

До матеріалів справи на підтвердження власних доводів ОСББ Валмакс надало та матеріали справи містять: копії договорів з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг на періоди до вересня 2022 року і після вересня 2022 року, акти приймання-передавання об`ємів газу за вказаний період; листи ОСББ Валмакс до ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг.

Також в матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості у розмірі 446713,39 грн. основного боргу, 110760,44 грн. пені (01.11.2022-30.04.2023), 18973,13 грн. 3% річних та 35039,58 грн. інфляційних втрат (01.11.2022-31.03.2024).

Посилаючись на неналежне виконання ОСББ Валмакс своїх зобов`язань за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії щодо повної та своєчасної сплати спожитого природного газу у період вересня 2022 року, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з ОСББ Валмакс 446713,39 грн. основного боргу, 110760,44 грн. пені, 18973,13 грн. 3% річних та 35039,58 грн. інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, постачальник останньої надії здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником останньої надії, затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником останньої надії не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник останньої надії зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником останньої надії і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи. За договором постачання природного газу постачальник останньої надії зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником останньої надії не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником останньої надії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України Про ринок природного газу (в редакції на 01.09.2022) вразливі споживачі - побутові споживачі, які набувають право на державну допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи; побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; постачальник останньої надії - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу (в редакції на 01.09.2022) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

За ст. 15 Закону України Про ринок природного газу (в редакції на 01.09.2022) у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постачальник "останньої надії" постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії". Після закінчення цього строку постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу споживачу. Постачальник "останньої надії" має право припинити постачання природного газу споживачу до закінчення вищезазначеного строку у разі невиконання цим споживачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, який постачається постачальником "останньої надії", відповідно до типового договору постачання постачальником "останньої надії". Договір між постачальником "останньої надії" та споживачем не може бути укладений за наявності простроченої заборгованості у такого споживача перед таким постачальником "останньої надії", крім випадків, якщо таким споживачем є побутовий споживач, споживач, що є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), споживач, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператор газорозподільної системи. З метою забезпечення безперервності постачання природного газу побутовим споживачам оператори газорозподільних систем зобов`язані відповідно до кодексу газотранспортної системи надати постачальнику "останньої надії" інформацію про споживачів, постачання яким розпочав постачальник "останньої надії" (ЕІС-код, прізвище, ім`я, по батькові, поштова адреса об`єкта споживача), а також іншу інформацію, передбачену кодексом газотранспортної системи. У разі якщо побутовий споживач, що став споживачем постачальника "останньої надії", не змінив постачальника до завершення строку, визначеного частиною другою цієї статті, постачальник такого побутового споживача визначається за результатами конкурсу, умови та порядок проведення якого встановлює Регулятор. Ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", не повинна обмежувати конкуренцію на ринку природного газу і встановлюється на підставі правил для визначення ціни природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", що затверджуються Регулятором. Якщо умовами конкурсу на обрання постачальника "останньої надії" визначено вимоги до ціни, яку має застосовувати переможець цього конкурсу як постачальник "останньої надії", але постачальник "останньої надії" з об`єктивних причин не може їх виконати, про що він повідомив Кабінет Міністрів України, ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", визначається ним на підставі інформації щодо оптових цін на ринку природного газу України, за даними провідних аналітичних агентств та біржових торговельних майданчиків, з урахуванням націнки в розмірі 30 відсотків, а також тарифу на послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, та діє до визначення постачальника "останньої надії" за результатами нового конкурсу. Регулятор затверджує правила для постачальника "останньої надії" і типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" після консультацій з Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Постачальник, визначений Кабінетом Міністрів України як постачальник "останньої надії", веде окремий облік господарської діяльності постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" готує та розміщує на своєму веб-сайті щорічний звіт про господарську діяльність постачальника "останньої надії", який має містити інформацію про кількість споживачів постачальника "останньої надії", загальний обсяг поставленого природного газу та середню тривалість постачання.

У відповідності до ст. 16 Закону України Про ринок природного газу (в редакції на 01.09.2022) Кабінет Міністрів України встановлює критерії для віднесення споживачів до категорії вразливих. Вразливі споживачі мають право на субсидію для відшкодування витрат за спожитий природний газ та іншу адресну допомогу, що надається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок захисту вразливих споживачів має: 1) визначати категорії вразливих споживачів; 2) визначати порядок обліку вразливих споживачів; 3) визначати заходи з моніторингу та державного контролю за належністю до категорії вразливих споживачів; 4) містити спеціальні заходи захисту вразливих споживачів стосовно відключення у критичні періоди з метою задоволення потреб таких споживачів у природному газі; 5) передбачати обсяг адресної допомоги для категорії вразливих споживачів. Адресна допомога надається вразливим споживачам у спосіб, що забезпечує її цільове використання.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1 Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування (в редакції на 01.09.2022) протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, ціна на природний газ для побутових споживачів, а також для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку (крім нежитлових приміщень), виробників теплової енергії - якщо вони використовують природний газ для виробництва теплової енергії для населення та уклали договір з суб`єктом ринку природного газу, на якого відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки, не підлягає збільшенню від ціни, що застосовувалася у відносинах між постачальниками та відповідними споживачами станом на 24 лютого 2022 року. Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, у договорах постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) забороняється передбачати умови щодо попередньої оплати, надання банківської гарантії на обсяг грошових зобов`язань споживача та безакцептне списання коштів з банківського рахунку споживача. Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, нарахування неустойки (штрафу, пені) за несвоєчасне проведення розрахунків за природний газ об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами, іншою уповноваженою співвласниками відповідно до законодавства особою, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, не здійснюється за період, протягом якого такий багатоквартирний будинок знаходився на тимчасово окупованій території, що визначається згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", або в районі проведення воєнних (бойових) дій, а також за період, протягом якого не менше 30 відсотків загальної житлової площі такого будинку було визнано непридатною для проживання внаслідок воєнних (бойових) дій та за умови надання кредиторам документів, що підтверджують такі обставини. Порядок підтвердження обставин, що є підставою для ненарахування неустойки (штрафу, пені), визначається Кабінетом Міністрів України. Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), має право за зверненням постачальника "останньої надії" приймати рішення про здійснення постачання природного газу побутовим споживачам постачальником "останньої надії" на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором, та базової річної пропозиції суб`єкта господарювання (постачальника), визначеного постачальником "останньої надії". У такому разі умови типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та базова річна пропозиція такого суб`єкта господарювання (постачальника) застосовуються до побутового споживача з дати початку постачання природного газу постачальником "останньої надії".

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.09.2022 №1092 передбачено:

1.Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»: 1) здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам, які на день прийняття цієї постанови були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831, та базової річної пропозиції з 01 вересня 2022 року; 2) здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам, які після набрання чинності цією постановою будуть включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, та базової річної пропозиції з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії».

2.Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» забезпечити можливість Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» включення побутового споживача, який включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для реалізації газу побутовим споживачам без необхідності надання постачальником інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

3. Ця постанова набирає чинності з дня її прийняття та діє до 1 травня року, що настає за роком, у якому припинено або скасовано воєнний стан в Україні.

У електронному повідомленні від 15.06.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за посиланням (https://gas.ua/uk/home/news/8-8-mln-ukraintsiv-otrimuyut-gas-1-05-naftogaz#:~:text=%D0%97%201%20%D1%82%D1%80%D0%B0%D0%B2%D0%BD%D1%8F%202022%20%D1%80%D0%BE%D0%BA%D1%83,7%2C96%20%D0%B3%D1%80%D0%BD%2F%D0%BA%D1%83%D0%B1) зазначено: З 1 травня 2022 року до реєстру Газопостачальної компанії «Нафтогаз України» підключені 8,8 млн українських домогосподарств, які отримували газ від постачальника «останньої надії» (ПОН), відповідно до річного тарифного плану «Фіксований» з однією з найвигідніших цін на ринку 7,96 грн/куб. м (з ПДВ, без вартості транспортування). Відповідне рішення ухвалив ОГТСУ та Міністерство енергетики України. Це не вперше, коли ГК «Нафтогаз України» захищає інтереси споживачів постачальника «останньої надії». Завдяки нашим спільним зусиллям з владою їхній тариф на газ становитиме 7,96 грн/куб. м з ПДВ, без вартості розподілу (доставки)..

Згідно з ст. 1 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;

Статтею 22 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку встановлено, зокрема, що об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Господарський суд зазначає, що спір між сторонами виник щодо повної та своєчасної сплати за спожитий природний газ у вересні 2022 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСББ Валмакс, зокрема, за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 було включено до реєстру постачальника останньої надії ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України із визначенням обсягів природного газу - 4120 м.куб, окрім того, обсяг природного газу у розмірі 4120 м.куб також визначений у акті приймання-передачі природного газу та рахунку.

Господарський суд зауважує, що сторонами кількість обсягу спожитого природного газу за період вересня 2022 року не оспорюється. Спірним питанням є визначення ціни природного газу та умов його постачання. Так, за твердженнями позивача обсяг природного газу має бути сплачений на користь ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України за ціною, що визначена Типовим договором та за розрахунком складає 446713,39 грн. з ПДВ (обсяг - 4120 м.куб), при цьому щоденний обсяг та ціна за спірний місяць визначені в акті та рахунку наданих позивачем, які співпадають з цінами, які визначені в наданому позивачем архіву тарифів за вересень 2022 року та які співпадають з цінами Архів ціни ПОН для непобутових споживачів, які містяться на сайті позивача (https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price).

Разом з тим, відповідач із посиланням на Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.09.2022 №1092 та електронне повідомлення від 15.06.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за посиланням (https://gas.ua/uk/home/news/8-8-mln-ukraintsiv-otrimuyut-gas-1-05-naftogaz#:~:text=%D0%97%201%20%D1%82%D1%80%D0%B0%D0%B2%D0%BD%D1%8F%202022%20%D1%80%D0%BE%D0%BA%D1%83,7%2C96%20%D0%B3%D1%80%D0%BD%2F%D0%BA%D1%83%D0%B1) вказує, що постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 та базової річної пропозиції повинно бути за ціною 7,96 грн/куб.м.

Так, як було вказано судом, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.09.2022 №1092 передбачено, зокрема, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»: 1) здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам, які на день прийняття цієї постанови були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831, та базової річної пропозиції з 01 вересня 2022 року. При цьому, дійсно в електронному повідомленні від 15.06.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за посиланням (https://gas.ua/uk/home/news/8-8-mln-ukraintsiv-otrimuyut-gas-1-05-naftogaz#:~:text=%D0%97%201%20%D1%82%D1%80%D0%B0%D0%B2%D0%BD%D1%8F%202022%20%D1%80%D0%BE%D0%BA%D1%83,7%2C96%20%D0%B3%D1%80%D0%BD%2F%D0%BA%D1%83%D0%B1) зазначено, що: З 1 травня 2022 року до реєстру Газопостачальної компанії «Нафтогаз України» підключені 8,8 млн українських домогосподарств, які отримували газ від постачальника «останньої надії» (ПОН), відповідно до річного тарифного плану «Фіксований» з однією з найвигідніших цін на ринку - 7,96 грн/куб. м (з ПДВ, без вартості транспортування). Відповідне рішення ухвалив ОГТСУ та Міністерство енергетики України. Це не вперше, коли ГК «Нафтогаз України» захищає інтереси споживачів постачальника «останньої надії». Завдяки нашим спільним зусиллям з владою їхній тариф на газ становитиме 7,96 грн/куб. м з ПДВ, без вартості розподілу (доставки).

Як було встановлено судом, факт споживання природного газу у вересні 2022 року в обсязі 4120 м.куб сторонами не оспорюється, а тому з урахуванням вищевстановлених судом обставин, суд вважає, що змістом правового регулювання відносин держави з споживачами (для побутових споживачів), а також для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку є надання державою у період воєнного стану пільгових умов таким виробникам теплової енергії, яким є відповідач. Такі пільгові умови, гарантовані державою, полягають у фіксованій ціні 7,96 грн. за один кубометр газу та поширюються на обсяг природного газу, який споживається ОСББ, зокрема, і у спірному періоді, для забезпечення потреб співвласників.

За таких обставин державою були забезпечені природним газом для населення виробники теплової енергії, яким є ОСББ Валмакс за ціною 7,96 грн. за один кубометр газу, в тому числі і у спірному періоді - вересні 2022 року, що за розрахунками суду становить 32795,20 грн. та які підлягають стягненню з ОСББ Валмакс, як фактичного споживача природного газу за вказаний період.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Принцип jura novit curia, з одного боку, підлягає безумовному застосуванню: суд зобов?язаний застосувати правильні норми права, перекваліфікувавши позов, незалежно від посилань позивача. З другого боку, перекваліфіковуючи позов за цим принципом, суд може порушити право на справедливий суд як щодо відповідача, так і щодо позивача. У таких умовах слід зважати на принцип змагальності та рівності сторін. Сторін не можна позбавляти права на аргументування своєї позиції й надання доказів в умовах нової кваліфікації судом правовідносин (рішення Європейського суду з прав людини від 14 січня 2021 року у справі Гусєв проти України (скарга №25531/12)).

Господарський суд з урахуванням принципу jura novit curia надає правову кваліфікацію коштам у розмірі 32795,20 грн. як витратам відповідно до даних алокації ОСББ Валмакс у вересні 2022 року у розмірі 4120 м.куб, а тому витрати відповідно до алокації ОСББ Валмакс у вересні 2022 року, що становлять 32795,20 грн. за пільговими цінами для даного виду споживачів, яким є ОСББ, вказані витрати мають бути стягнуті на користь ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, встановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСББ Валмакс на користь ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України грошових коштів у розмірі 32795,20 грн., в решті позовних вимог судом відмовляється. Так само як відмовляється у стягненні нарахованих сум відповідальності з огляду на надання судом іншої правової кваліфікації спірним правовідносинам.

Іншого учасниками справи не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 180, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України - задовольнити частково.

2.Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Валмакс (65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 32795 /тридцять дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять/ грн. 20 коп. вартості спожитого природного газу у вересні 2022 року та 393 /триста дев`яносто три/ грн. 31 коп. судового збору.

3.В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, періодичну відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля