ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2566/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Олюха В.Г. адвокат (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія (03189, м. Київ, вул. Рудницького Степана, 2-Б, ) до відповідача Дочірнього підприємства Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (65102, м. Одеса, вул. Лиманна, 170, ) про стягнення 964261,27грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична компанія» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення 964261,27грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична компанія» посилається на неналежне виконання Дочірнім підприємством «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №03/05/2023 від 03.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2024 відкрито провадження у справі №916/2566/24, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.07.2024 о 11:20.

ВІДЗИВ

15.07.2024 за вх.суду№26979/24 позивач надав до суду відповідь на відзив.

18.07.2024 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2024 призначено підготовче засідання на 08.08.2024 о 12:00 та викликано учасників справи у підготовче засідання.

В підготовчому засіданні від 08.08.2024 було оголошено перерву на 10.09.2024 о 11:50 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2024 викликано учасників справи у підготовче засідання.

10.09.2024 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку із відсутністю Інтернету у Господарському суді Одеської області про що складена відповідна довідка суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 призначено підготовче засідання на 03.10.2024 о 12:10 та викликано учасників справи у підготовче засідання.

В підготовчому засіданні від 03.10.2024 було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 закрито підготовче провадження у справі №916/2566/24, призначено справу до розгляду по суті на 12.11.2024 о 11:40 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 12.11.2024 було оголошено перерву на 05.12.2024 о 11:10 про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 05.12.2024 було винесено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2566/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 03.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія (позивач, Постачальник) та Дочірнім підприємством Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (відповідач,Споживач) було укладено договір №03/05/2023 про постачання електричної енергії споживачу (далі договір) відповідно до умов якого Постачальник продавав електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач мав оплачувати Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору (п.2.1. договору).

Відповідно до положень п.п.5.1., 5.5. договору, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з Додатком №2 до договору. Оплата здійснюється Споживачем у строки визначені Додатком №2 до договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Для здійснення розрахунків вартості спожитої електричної енергії Споживачем за розрахунковий період (година, доба, місяць) використовуються дані надані постачальником послуг комерційного обліку (далі - ППКО) або ОСР/ОСП (при виконанні ними функцій ППКО передбачених законодавством України) (п.5.3. договору).

Згідно п.5.8. договору Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через Постачальника, або безпосередньо оператору системи розподілу. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в Додатку №2 до цього договору.

Пунктом 5.12. договору визначено, що Постачальник до 13 (тринадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписує зі свого боку в електронному вигляді шляхом накладення електронного цифрового підпису/кваліфікованого електронного підпису Акт постачання-прийняття електричної енергії та направляє його Споживачу у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос.

Відповідно до пп.1 п.6.2. договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

Сторони підписали Додаток №2 до договору, де узгодили механізм визначення ціни на електричну енергію (п.1 Додатку №2) та визначили порядок і строк оплати, а саме в п.2.4. Додатку №2 узгодили, що остаточний платіж по фактичному споживанню здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надання Постачальником сканованої копії Акту постачання-прийняття електричної енергії відповідно п. 5.12. договору. В Додатку №2 до договору Сторони узгодили, що: оплата за послуги з передачі електричної енергії здійснюється Споживачем через Постачальника включивши тариф за послуги Оператора системи передачі до формули визначення фактичної ціни на електричну енергію за договором; оплату за послуги з розподілу електричної енергії Споживач здійснює самостійно безпосередньо Оператору системи розподілу (далі - ОСР) (п.4 Додатку №2).

Позивач зазначає, що на підставі даних отриманих від ОСР (АТ «ДТЕК Одеські електромережі» позивачем формувалися та надавалися Споживачу для підписання Акти постачання-прийняття електричної енергії в порядку визначеному договором. Позивачем було направлено відповідачу Акти постачання-прийняття електричної енергії за допомогою платформи «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос, а також за допомогою електронної пошти.

Як зазначає позивач, за період постачання електричної енергії, а саме з травня по листопад 2023 року позивачем було виставлено Споживачеві 7 (сім) Актів постачання-прийняття електричної енергії, а саме: від 31.05.2023 на суму 325 158,93грн (з них 236 945,91грн за електричну енергію, 34 019,87грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 54 193,15грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 08.06.2023; від 30.06.2023 на суму 316 957,29грн (з них 231 592,56грн за електричну енергію, 32 538,52грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 52 826,21грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 10.07.2023; від 31.07.2023 на суму 464 238,06грн (з них 343 772,16грн за електричну енергію, 43 092,89грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 77 373,01грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 04.08.2023; від 31.08.2023 на суму 558 287,48грн (з них 416 676,68грн за електричну енергію, 48 562,88грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 93 047,92грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 05.09.2023; від 30.09.2023 на суму 441 312,02грн (з них 329 603,51грн за електричну енергію, 38 156,51грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 73 552,00грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 03.10.2023; від 31.10.2023 на суму 403 624,84грн (з них 300 579,85грн за електричну енергію, 35 774,18грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 67 270,81грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 03.11.2023; від 30.11.2023 на суму 460 385,44грн (з них 345 224,92грн за електричну енергію, 38 429,62грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 76 730,90грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 05.12.2023.

Як вказує позивач, всі вищевказані акти були підписані сторонами. Таким чином, позивачем було поставлено відповідачу електричної енергії та надано послуг на загальну суму 2 969 964,06грн. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та здійснив лише часткову оплату за поставлену електроенергію. Так, він сплатив на користь позивача грошові кошти в сумі 2 055 000,00грн, що підтверджується банківською випискою. Відповідач визнав свою заборгованість про що свідчить підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2024 31.03.2024, яким зафіксована заборгованість у розмірі 939 964,06грн. В квітні та травні 2024 року відповідачем було сплачено 25 000,00грн, отже, станом на дату звернення до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем в розмірі 914 964,06грн.

Позивач зазначає, що під час розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію у повному обсязі у сумі 914 964,0грн, що підтверджується випискою банку та довідкою позивача за вих№93 від 03.10.2024.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач, на підставі ст. 625 ЦК України нарахував останньому 29 170,39грн інфляційних втрат, 20 126,82грн 3% річних.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивач не зазначає правових підстав та не обґрунтовує свої вимоги щодо предмету позову у суду відсутні підстави для задоволення таких позовних вимог.При поданні позовної заяви позивачем не враховано, що відповідачем

здійснено ряд оплат, які позивачем не враховано в розмір заборгованості. Тобто до подання позову та відкриття провадження, а також після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено 140 000,00грн, які не були враховані під час формування розміру основного боргу, розрахунку інфляційних втрат та відсотках річних.

Відповідач зазначає, що у зв`язку з воєнним станом господарська діяльність санаторію була призупинена та підприємство не отримувало доходи як у довоєнний період. Також збільшилась кількість обстрілів та проблеми з енергетичною системою, за які не відповідає позивач та відповідач але які вплинули на господарську діяльність санаторію. За період 01.01.2023 - 31.12.2023 кількість тривог склала 443. За період 01.01.2024 - 25.06.2024 кількість тривог склала 410, що значно вплинуло на час роботи санаторію. Вказаний факт є загальновідомим та доказування не потребує.

Позивач у відповіді на відзив відповідача не заперечує проти того, що в період 04.06.2024 - 25.06.2024 відповідачем було сплачено на користь позивача 140 000,00грн. Навіть більше, станом на дату надсилання даної відповіді на відзив відповідач здійснив оплату додатково ще у розмірі 105 000,00грн. Відтак, всього з 04.06.2024 відповідачем погашено заборгованість у сумі 245 000,00грн. Тобто станом па дату надсилання даної відповіді на відзив непогашеною залишається частина основного боргу у сумі 669 964,06грн.

Позивач зазначає, що в той же час, те, що відповідач здійснив часткове погашення суми основного боргу не впливає на розрахунок суми інфляційних втрат та відсотків річних, з огляду на те, що вони були розраховані позивачем до 03.06.2024 включно. Тобто розрахунок був здійснений до моменту сплати відповідачем чергової суми в якості часткового погашення суми основного боргу, що відбулося 04.06.2024.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як видно з матеріалів справи, 03.05.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір №03/05/2023 про постачання електричної енергії споживачу відповідно до умов якого позивач продавав електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач мав оплачувати позивачу вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору.

За період постачання електричної енергії, а саме з травня по листопад 2023 року позивачем було виставлено відповідачу 7 Актів постачання-прийняття електричної енергії, а саме: від 31.05.2023 на суму 325 158,93грн (з них 236 945,91грн за електричну енергію, 34 019,87грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 54 193,15грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 08.06.2023; від 30.06.2023 на суму 316 957,29грн (з них 231 592,56грн за електричну енергію, 32 538,52грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 52 826,21грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 10.07.2023; від 31.07.2023 на суму 464 238,06грн (з них 343 772,16грн за електричну енергію, 43 092,89грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 77 373,01грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 04.08.2023; від 31.08.2023 на суму 558 287,48грн (з них 416 676,68грн за електричну енергію, 48 562,88грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 93 047,92грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 05.09.2023; від 30.09.2023 на суму 441 312,02грн (з них 329 603,51грн за електричну енергію, 38 156,51грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 73 552,00грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 03.10.2023; від 31.10.2023 на суму 403 624,84грн (з них 300 579,85грн за електричну енергію, 35 774,18грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 67 270,81грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 03.11.2023; від 30.11.2023 на суму 460 385,44грн (з них 345 224,92грн за електричну енергію, 38 429,62грн за послуги з передачі електричної енергії, ПДВ на суму 76 730,90грн) - направлявся у платформі «ПТАХ»: в системі М.Е.Dос 05.12.2023.

Всі вищевказані акти були підписані сторонами.

Таким чином, позивачем було поставлено відповідачу електричної енергії та надано послуг на загальну суму 2 969 964,06грн.

Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та здійснив лише часткову оплату за поставлену електроенергію. Так, він сплатив на користь позивача грошові кошти в сумі 2 055 000,00грн, що підтверджується банківською випискою.

Відповідач визнав свою заборгованість про що свідчить підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2024 31.03.2024, яким зафіксована заборгованість у розмірі 939 964,06грн. В квітні та травні 2024 року відповідачем було сплачено 25 000,00грн, отже, станом на дату звернення до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем в розмірі 914 964,06грн.

Позивач зазначає, що під час розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію у повному обсязі у сумі 914 964,0грн, що підтверджується випискою банку та довідкою позивача за вих№93 від 03.10.2024.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що відповідачем сплачено суму основного боргу у повному обсязі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу у сумі 914 964,0грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 29 170,39грн інфляційних втрат, 20 126,82грн 3% річних, слід зазначити наступне.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 29 170,39грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні витрати у сумі 29 170,39грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 20 126,82грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 20 126,82грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач, у випадку задоволення позову, просив зменшити розмір інфляційних втрат та 3% річних на 99%.

В обґрунтування зменшення відповідач просить врахувати воєнний стан та

матеріальне становище відповідача.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних на 99%, відмовляє у його задоволенні, як необґрунтованому.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд закриває провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія до відповідача Дочірнього підприємства Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця в частині стягнення основного боргу у сумі 914 964,0грн, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія до відповідача Дочірнього підприємства Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця підлягають задоволенню в частині стягнення 29 170,39грн інфляційних втрат, 20 126,82грн 3% річних.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 14 463,92грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №916/2566/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія (03189, м. Київ, вул. Рудницького Степана, 2-Б, ) до відповідача Дочірнього підприємства Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (65102, м. Одеса, вул. Лиманна, 170, ) в частині стягнення 914 964,06грн основного боргу закрити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія (03189, м. Київ, вул. Рудницького Степана, 2-Б, ) до відповідача Дочірнього підприємства Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (65102, м. Одеса, вул. Лиманна, 170, ) в частині стягнення 29 170,39грн інфляційних втрат, 20 126,82грн 3% річних задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Клінічний санаторій ім. Пирогова Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (65102, м. Одеса, вул. Лиманна, 170, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Київська енергетична компанія (03189, м. Київ, вул. Рудницького Степана, 2-Б, ) 29 170,39грн інфляційних втрат, 20 126,82грн 3% річних, 14 463,92грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 20 грудня 2024 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 13.12.2024.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова