ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" грудня 2024 р.м. Одеса № 916/5453/24

Суддя Господарського суду Одеської області Цісельський О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№ 5593/24 від 16.12.2024)

за позовом: Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів (65062, м. Одеса, бульвар Французький, № 89, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Янеір» ЛТД (10007, м .Житомир, вул. Авіаторів, № 9, )

про стягнення 157 407,09 грн,

ВСТАНОВИВ:

Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовського морів звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Янеір» ЛТД про стягнення 157407,09 грн заборгованості за надані позивачем послуги.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договорами з надання гідрометеорологічних послуг № 03/14/10-001 від 18.04.2014 та № 10/19-А/10-021 від 28.12.2021 в частині повної та своєчасної оплати за отримані відповідачем послуги.

Основні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо документів, які подаються позивачем разом з позовною заявою, визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, на підтвердження сплати судового збору за подання даного позову позивачем надано платіжну інструкцію № 469 (внутрішній номер 361456839) від 07.08.2024 в розмірі 3028,00 грн. Водночас, як вбачається зі змісту вказаної платіжної інструкції, сума судового збору у розмірі 3028,00 грн. була сплачена на рахунок № НОМЕР_1 з призначенням платежу: « 7 1 Судовий збір за позовом Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовського морів, Господарський суд Одеської області», тоді як вірним рахунком для зарахування судового збору за подачу позовних заяв до Господарського суду Одеської області є UA3015758.

При цьому згідно довідки заступника начальника статистичного відділу Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 судовий збір у розмірі 3028,00 грн. від Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовського морів, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 469 від 07.08.2024, не був зарахований на рахунок № UA3015758, відкритий в Головному управлінні державної казначейської служби України в Одеській області.

Отже, позивачем не подано суду належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що суперечить вимогам пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж згідно ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на порушення умов вищезазначених договорів, а також вказує, що відповідачем не всі рахунки були сплачені, у зв`язку з чим виник відповідний борг, тобто можна дійти висновку, що відповідачем частково була сплачена відповідна плата, однак вказаних доказів перерахування коштів та відповідно часткової оплати, на що позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, заявником до матеріалів позову не додано. Про неможливість подання таких доказів позивачем не зазначено у позові.

Окрім того, позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням умов договорів на адресу відповідача неодноразово направлялись претензії. Однак, суд зауважує, позивачем не надано жодного доказу щодо направлення або вручення таких претензій відповідачу.

Відтак, всупереч положень ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем до позовної заяви не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме докази перерахування відповідачем на рахунок позивача грошових коштів та здійсненої відповідачем часткової оплати заборгованості.

До того ж, відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Приписами ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 10 ГПК України передбачено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», що набрав чинності 16.07.2019, встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Частиною 1, частиною 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

З матеріалів позовної заяви суд встановив, що позовна заява складена українською мовою. Водночас деякі додатки (письмові докази), які за формою є документами правового характеру та посвідчують обставини виникнення спірних правовідносин, зокрема: акт № 586 від 31.08.2016, акт № 669 від 30.09.2016, акт № 678 від 31.08.2017, акт № 758 від 30.09.2017, акт № 841 від 31.10.2017, акт № 933 від 30.11.2017, акт № 92 від 31.01.2018, складені російською мовою та подані без перекладу на українську мову.

Наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 з метою вдосконалення порядку ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Так, статтею 1 вказаної Інструкції визначено, що вхідна кореспонденція це документи, а також судові справи й матеріали, що надходять до суду. Статтею 8 Інструкції передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Згідно з ст. 79 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідно до пункту 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставлянням підпису та печатки нотаріуса.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 ГПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд зауважує, що докази надані до позовної заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

З метою дотримання вимог статті 10 Конституції України, статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 10 Господарського процесуального кодексу України, а також з метою встановлення дійсного змісту письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суддя дійшов висновку, що додані до позовної заяви додатки необхідно перекласти на державну мову та засвідчити вірність перекладу цих документів нотаріально.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Гідрометеорологічним центром Чорного та Азовського морів при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, у суду наявні підстави для залишення позовної заяви Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів (вх.№5593/24 від 16.12.2024) без руху.

Керуючись ст.ст. 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів (вх.№5593/24 від 16.12.2024) залишити без руху.

2. Встановити Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Зобов`язати Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовського морів, у разі подання заяви про усунення недоліків позову, надати суду докази надсилання відповідачу заяви про усунення недоліків позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що за змістом ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 23.12.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Цісельський