РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2024Справа № 910/10928/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віенерджі»

про стягнення 95807,33 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віенерджі» про стягнення 95807,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що враховуючи введений законодавцем режим звільнення від оподаткування ПДВ, встановленого п.32 підрозділом 2 розділу ХХ «Переіхдні положення» Податкового кодексу України, вартість товару за укладеним між сторонами Договором 01-2510/23 від 25.10.2023 на суму ПДВ у розмірі 95807,33 грн, є завищеною. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача суму податку на додану вартість в розмірі 95807,33 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що умовами Договору не передбачено, що кінцевим отримувачем відповідного товару є особа визначена підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а також відповідач зазначив про відсутність сертифікату кінцевого споживача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

23.12.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

Суд зазначає, що предметом поданого до суду позову є стягнення з відповідача грошових сум.

Водночас, у своїй заяві про збільшення або зменшення розміру позовних вимог позивач просить визнати недійсним п.3.1 Договору поставки №01-2510/23 від 25.10.2023, укладеного між Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віенерджі», в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 95807,33 грн.

Проте вказана вимога не є зміною кількісних показників початкового предмету спору, а містить окрему самостійну вимогу, а тому за своїм змістом подана позивачем 23.12.2024 заява, є заявою про зміну предмету позову, шляхом доповнення його новою позовною вимогою.

Згідно ч.2, ч.3 ст.252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідно до ч.3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи вказані положення законодавства, суд перейшов до розгляду справи по суті 01.11.2024, а отже заява про зміну предмету позову подана з пропуском встановленого законом строку без заяви про його поновлення та вказівок на поважність причин пропуску такого строку, а відтак підлягає залишенню без розгляду.

Також, згідно із ч.3 ст.163 Господарського процесуального кодексу України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При звернення з даним позовом до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн за вимогу майнового характеру.

В той же час, до заяви про зміну предмету позову позивачем не додано доказів сплати судового збору у передбаченому законом порядку та розмірі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.10.2023 між Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віенерджі» (далі - Постачальник) укладено Договір №01-2510/23 (далі - Договір) відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар ДК 021:2015:34710000-7: Вертольоти, літаки, космічні та інші літальні апарати з двигуном (квадрокоптери DJI Mavic 3T та квадрокоптери DJI Mavic 3E) (далі - Товар) в асортименті, кількості, за номенклатурою та за цінами згідно Специфікації до Договору (Додаток №1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей Товар на умовах та в порядку, визначених цим Договором. (п.1.1. Договору)

Згідно з п.3.1. Договору ціна цього Договору становить 574844 грн, в т.ч. ПДВ - 20% у розмірі 95807,33 грн.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що розрахунок з Постачальником за товар, а саме оплата 100% вартості Товару, визначеної у Заявці на Товар, здійснюється на протязі 15 банківських днів з моменту поставки Товару.

Місце поставки товарів: 65496, Одеська обл., Одеський р-н., смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 27.

Специфікацією (Додаток №1 до Договору) визначено:

- Квадрокоптер DJI Mavic 3T у кількості 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ - 228916,67 грн, вартість без ПДВ - 228916,67 грн;

- Квадрокоптер DJI Mavic 3E у кількості 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ - 125060 грн, вартість без ПДВ - 250120 грн.

Загальна вартість без ПДВ становить 479036,67 грн, ПДВ у розмірі 95807,33 грн, загальна вартість з ПДВ - 574844 грн.

Відповідно до положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, відповідачем поставлено, а позивачем прийнято та оплачено товар на загальну суму 574844 грн, у тому числі ПДВ 95807,33 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткової накладної №1 від 15.11.2023 та платіжної інструкції №5 від 15.11.2023 із відповідним призначенням платежу.

Податок на додану вартість, визначений в п.п.14.1.178 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п.185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Відповідно до підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель, зокрема, безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин, що класифікуються у товарних позиціях 8806, 8807 згідно з УКТ ЗЕД.

Аналізуючи вищезазначену норму Податкового кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що операції з постачання на митній території України безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин, що класифікуються у товарних позиціях 8806, 8807 згідно з УКТ ЗЕД, особам, які не зазначені у підпункті 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, підлягатимуть звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України за умови, що кінцевим отримувачем таких товарів відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено, зокрема, правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, в тому числі військові частини, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії російської федерації проти України.

Втім, матеріали справи не містять доказів та сторонами у даній справі не надано суду сертифікат кінцевого споживача, в якому було би зазначено, що кінцевим отримувачем відповідного товару буде будь-яка особа з переліку, визначеного підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, так само, як укладений між позивачем та відповідачем Договір №01-2510/23 від 25.10.2023 не містить положень про те, що кінцевим отримувачем відповідного товару буде будь-яка особа з переліку, визначеного підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що розпорядження селищного голови №204-ср від 25.10.2023, протокольне рішення №1 від 25.10.2023, зміни до річного плану закупівель на 2023 рік, лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №26/7615-23-Вих від 23.10.2023, звіт про договір про закупівлю, акт приймання-передачі майна від 20.11.2023, відповідно до якого Таїровська селищна рада Одеського району Одескьої області передала, а Командування віськової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняло майно: Квадрокоптер DJI Mavic 3T у кількості 1 шт. на суму 274700 грн та квадрокоптер DJI Mavic 3E у кількості 2 шт. на суму 300144 грн, платіжна інструкція №5 від 15.11.2023 не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують наявність підстав для віднесення поставленого товару за спірним договором до товарів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ на підставі підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку щодо недоведеності порушення відповідачем умов Договору та вимог законодавства Україна, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 24.12.2024.

Суддя Я.В. Маринченко