ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" грудня 2024 р. м.Черкаси справа № 925/1538/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Г.М.Скиби, розглянувши заяву Відділу комунального майна Уманської міської ради від 16.12.2024 (вх.суду №19260/24 від 16.12.2024) про забезпечення позову у справі

за позовом Відділу комунального майна Уманської міської ради, м.Умань, пл.Соборності,1

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоклінер", м.Умань, бул.Шевченка,12;

2) Приватного підприємства "Умань-Рент", м.Умань, вул.Європейська,12

про визнання договору купівлі-продажу майна недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Відділ комунального майна Уманської міської ради звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоклінер" та Приватного підприємства "Умань-Рент" з вимогами:

визнати недійсним договір купівлі-продажу майна комунальної власності від 30.09.2020, укладений між Відділом з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екоклінер", посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за номером 1756;

витребувати з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Умань-Рент" () на користь Уманської міської ради () 51/100 частки нежитлових будівель і споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108), розташованих за адресою: Черкаська область, м.Умань, вул.Шолом-Алейхема, будинок 30, загальною площею 958,1 кв.м у складі наступних приміщень: адміністративна будівля А-1, загальною площею 244,5 кв.м, вбиральня Б-1, загальною площею 8,6 кв.м, битова будівля, підвал В-1, загальною площею 375,9 кв.м, гараж Г-1, Г-2, приміщення №№2, 4, 5 загальною площею 163,1 кв.м, будівля майстерні Д-1, загальною площею 46,4 кв.м, бензозаправка Е-1, загальною площею 10,0 кв.м, прохідна Ж-1, загальною площею 25,4 кв.м, диспетчерська, підвал, навіс З-1, Л, загальною площею 86,6 кв.м, бойлерна И-1 загальною площею 24,6 кв.м, ворота №№1-3, огорожа №4, вимощення І,

та відшкодування судових витрат.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову від 16.12.2024 (вх.суду №19260/24 від 16.12.2024) з вимогою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони на його відчуження, а саме: 51/100 частки нежитлових будівель і споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), розташованих за адресою: Черкаська область, м.Умань, вул.Шолом-Алейхема, будинок 30, загальною площею 958,1 кв.м у складі наступних приміщень: адміністративна будівля А-1, загальною площею 244,5 кв.м, вбиральня Б-1, загальною площею 8,6 кв.м, битова будівля, підвал В-1, загальною площею 375,9 кв.м, гараж Г-1, Г-2, приміщення №№ 2, 4, 5, загальною площею 136,1 кв.м, будівля майстерні Д-1, загальною площею 46,4 кв.м, бензозаправка Е-1, загальною площею 10,0 кв.м, прохідна Ж-1, загальною площею 25,4 кв.м, диспетчерська, підвал, навіс 3-1, Л, загальною площею 86,6 кв.м, бойлерна И-1, загальною площею 24,6 кв.м, ворота №№ 1-3, огорожа №4, вимощення І, яке належить відповідачу-2, Приватному підприємству "Умань-Рент" ().

Необхідність вжиття заходів щодо забезпечення позову заявник обґрунтовує:

здійсненням відповідачем-1 після викупу майна комунальної власності на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу від 30.09.2020 його продажу відповідачу-2 (який є його володільцем станом на день звернення до Господарського суду із позовною заявою та цією заявою про забезпечення позову);

існуванням ризиків чергового відчуження спірного майна на користь третіх осіб, які не є учасниками справи, що ускладнить/унеможливить виконання рішення суду (у разі його ухвалення на користь позивача) та призведе до утруднення ефективного поновлення порушених прав та інтересів держави, за захистом яких звернувся до суду позивач, чи й унеможливленням їх захисту в межах цього судового провадження.

Суд, розглянувши заяву Відділу комунального майна Уманської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову від 16.12.2024 (вх.суду №19260/24 від 16.12.2024), зазначає таке.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ст.136. 1. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом;

п.2 ч.1 ст.137. Позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Цим забезпечується можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Тобто, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №915/167/20).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст.136, 137 ГПК України викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

Суд бере до уваги, що можливість відповідача у будь-який момент розпорядитися спірним майном, що перебуває у його власності здійснити будівельні роботи щодо власного майна є беззаперечною, а тому таке розпорядження власника в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За вказаних умов вимога про надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У разі укладення відповідачем-2, Приватним підприємством "Умань-Рент", будь-якого правочину, спрямованого на відчуження нерухомого майна, що є предметом оспорюваного позивачем, Відділом комунального майна Уманської міської ради, договору купівлі-продажу від 30.09.2020, матиме місце знівелювання значення судового рішення у випадку задоволення даного позову та зумовить необхідність подальшого звернення позивача до суду з метою визнання подальших правочинів недійсними. Так само і у разі зміни технічних характеристик майна, що є предметом спірного договору перестане існувати, останнє що унеможливить виконання рішення, в разі його задоволення, в частині повернення майна за недійсним правочином.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява №32715/06).

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що обраний спосіб забезпечення позову є розумним, обґрунтованим та адекватним, має логічний зв`язок з предметом позову та має наслідком лише збереження існуючого становища до набрання рішенням законної сили та протягом дев`яносто днів після цього відповідно до ч.7 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, - у зв`язку з чим заява позивача підлягає до задоволення.

Керуючись ст.136-140, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Відділу комунального майна Уманської міської ради від 16.12.2024 (вх.суду №19260/24 від 16.12.2024) про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно (тимчасове обмеження права на відчуження/розпорядження майном, без обмеження/позбавлення права користування ним), яке належить на праві власності Приватному підприємству "Умань-Рент" (м.Умань, вул.Європейська,12, ), а саме: 51/100 частки нежитлових будівель і споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108), розташованих за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вулиця Шолом-Алейхема, будинок 30, загальною площею 958,1 кв. м у складі наступних приміщень: адміністративна будівля А-1, загальною площею 244,5 (двісті сорок чотири цілих п`ять десятих) кв. м, вбиральня Б-1, загальною площею 8,6 (вісім цілих шість десятих) кв. м, битова будівля, підвал В-1, загальною площею 375,9 (триста сімдесят п`ять цілих дев`ять десятих) кв. м, гараж Г-1, Г-2, приміщення №№ 2, 4, 5, загальною площею 136,1 (сто тридцять шість цілих одна десята) кв. м, будівля майстерні Д-1, загальною площею 46,4 (сорок шість цілих чотири десятих) кв. м, бензозаправка Е-1, загальною площею 10,0 (десять цілих нуль десятих) кв. м, прохідна Ж-1, загальною площею 25,4 (двадцять п`ять цілих чотири десятих) кв. м, диспетчерська, підвал, навіс 3-1, Л, загальною площею 86,6 (вісімдесят шість цілих шість десятих) кв. м, бойлерна И-1, загальною площею 24,6 (двадцять чотири цілих шість десятих) кв. м, ворота №№ 1-3, огорожа №4, вимощення І.

Стягувач: Відділ комунального майна Уманської міської ради (пл.Соборності,1, м.Умань, Черкаська область, 20301, ідентифікаційний код 45642104).

Боржник: Приватне підприємство "Умань-Рент" (вул.Європейська,12, м.Умань, Черкаська область, 20300).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала суду набрала законної сили 18.12.2024. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали з гербовою печаткою направити позивачу, копію ухвали за допомогою системи "Електронний суд" відповідачам.

Суддя Г.М.Скиба