СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Харків Справа № 917/227/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача адвокатка Рудницька А. В., на підставі довіреності (поза межами приміщення суду)

від відповідача адвокатка Данілова Н.Н., на підставі довіреності (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго (вх. № 2776 П),

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 (повний текст судового рішення складений та підписаний 14.11.2024, суддя Дмитро Сірош)

у справі № 917/227/23

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, м. Кременчук, Полтавська область,

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава,

про стягнення суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі № 917/227/23 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 917/227/23. Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 у справі №917/227/23 залишено в силі.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилався заявник, не можуть вважатися нововиявленими, адже рішення у справі №440/1213/23 було ухвалено пізніше (21.11.2023, законної сили набрало 02.10.2024), аніж рішення господарського суду Полтавської області (07.06.2023) у цій справі. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що адміністративні суди досліджували лише питання правильності нарахування тарифів, а не факту надання послуг за договором, що входило до предмету спору, тому ці обставини не впливають на висновки суду у справі №917/227/23.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства Полтаватеплоенерго, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, просить скасувати ухвалу від 12.11.2024 у справі № 917/227/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги просить покласти на позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства Полтаватеплоенерго посилалось на наступне:

- суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, неправильно застосував норми ГПК України, зокрема щодо критеріїв істотності нововиявлених обставин, передбачених ст. 320 ГПК України;

- місцевий господарський суд не врахував, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/1213/23, яке набрало законної сили 02.10.2024, прямо спростовує обставини, які були покладені в основу рішення господарського суду у справі №917/227/23, та мають істотне значення для справи;

- ухвала суду першої інстанції суперечить висновкам адміністративного суду, що порушує принцип юридичної визначеності, закріплений ст. 129 Конституції України, та створює можливість існування двох взаємовиключних судових рішень;

- судом першої інстанції не враховано, що відповідачем під час розгляду справи заперечувались обставини, пов`язані із правомірністю встановлення тарифів на транспортування теплової енергії, які в подальшому були підтверджені як протиправні в адміністративному судовому провадженні, що свідчить про існування відповідних обставин на час винесення судового рішення у справі №917/227/23; місцевим господарським судом також не враховано, що відповідачем під час розгляду справи подавалися клопотання про зупинення провадження у зв`язку із розглядом адміністративної справи №440/1213/23, що свідчить про те, що наразі судове рішення у наведеній справі є нововиявленою обставиною у справі №917/227/23.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 для розгляду справи №917/227/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 у справі №917/227/23 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/227/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вх. № 2776П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі № 917/227/23, до надходження матеріалів справи.

06.12.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/227/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі №917/227/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго (вх. №2776 П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі №917/227/23;4 призначено справу до розгляду на "17" грудня 2024 р. о 09:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 5 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 16.12.2024.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі №917/227/23 задоволено клопотання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", про участь його представниці в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; судове засідання у справі №917/227/23, призначене на "17" грудня 2024 р. о 09:30 годині., встановлено провести за участю Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" в особі його представниці - адвокатки Даніловой Наталії Ніківні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.

11.12.2024 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, підтримуючи висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, заперечуючи доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі №917/227/23 залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі №917/227/23 задоволено клопотання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", про участь його представниці в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; судове засідання у справі №917/227/23, призначене на "17" грудня 2024 р. о 09:30 годині, встановлено провести за участю Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" в особі його представниці - адвокатки Рудницької Алли Вікторівни, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається судом апеляційної інстанції з обставин справи, Комунальне підприємство "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", у якому просило стягнути заборгованість за договором на транспортування теплової енергії № 29-11-22/2 від 29.11.2022 в сумі 19 108 912,99 грн, з яких: 19 038 459,92 грн - сума основного боргу за надані послуги з транспортування теплової енергії за листопад - грудень 2022 року, 40 329,75 грн - інфляційні втрати та 30 123,32 грн - 3 % річних за період з 18.12.2022 до 08.02.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на неповне та несвоєчасне проведення розрахунків відповідачем за надані Комунальним підприємством «Теплоенерго» послуги з транспортування теплової енергії протягом листопада - грудня 2022 року за договором на транспортування теплової енергії № 29-11-22/2 від 29.11.2022.

02.03.2023 від відповідача до суду першої інстанції надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому останній просив зупинити розгляд справи №917/227/23 до вирішення справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 440/1213/23 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправними та нечинними пункту 3 та пункту 7 рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1976 від 27.12.2022 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для відповідної категорії споживачів, що надаються комунальним підприємством «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в т. ч. на транспортування теплової енергії для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.03.2023 у справі №917/227/23 суд відмовив у задоволенні клопотання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства (вх. № 2724 від 02.03.2023) про зупинення провадження у справі.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 у справі №917/227/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 19 038 459,92 грн суми основного боргу, 18 537,43 грн інфляційних втрат та 40 329,75 грн - 3 % річних та 286 459,90 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд зазначив, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань відповідачем щодо оплати за надані послуги з транспортування теплової енергії, тому позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 19 038 459,92 грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, місцевий суд частково задовольнив вимогу позивача про стягнення інфляційних втрат у зв`язку з помилками в розрахунках та визнав обґрунтованою вимогу про стягнення 3% річних.

ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 у справі №917/227/23 повністю та ухвалити нове, яким в позові відмовити повністю.

Відповідач також на стадії апеляційного розгляду справи подав клопотання про зупинення провадження у справі №917/227/23 до вирішення іншої справи, що розглядалася в порядку адміністративного судочинства, до набрання законної сили рішенням у справі №440/1213/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 у справі №917/227/23 клопотання ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" задоволено. Зупинено провадження у справі №917/227/23 до набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/1213/23 згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Задовольняючи вказане клопотання, апеляційний господарський суд виходив з встановленої об`єктивної неможливості розгляду справи № 917/227/23 до вирішення пов`язаної з нею адміністративної справи № 440/1213/23.

Постановою Верховного Суду від 22.03.2024 у справі №917/227/23 касаційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 у справі № 917/227/23 скасовано. Справу № 917/227/23 передано до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що не може свідчити про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи про стягнення заборгованості за договором транспортування теплової енергії від 29.11.2022 № 29-11-22/2, 3 % річних та інфляційних втрат вирішення справи № 440/1213/23, оскільки підставами зупинення у такому випадку може бути неможливість суду встановити та оцінити певні конкретні обставини - факти, що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних у матеріалах справи доказів, неможливість здійснити перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, відповідно до викладених у ньому висновків. Однак апеляційний господарський суд не здійснив апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи документів, які були достатніми для ухвалення апеляційним господарським судом рішення відповідно до норм ст. 236 ГПК України, а безпідставно зупинив провадження у цій справі № 917/227/23 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 у справі №917/227/23 апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" залишено без задоволення; рішення господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 у справі №917/227/23 залишено без змін.

29.10.2024 відповідач звернувся із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Підставою для перегляду рішення господарського суду Полтавської області у справі №917/227/23 за нововиявленими обставинами заявник визначає рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2023, що набрало законної сили відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі №440/1213/23.

Відповідач зазначає, що заборгованість, що була предметом розгляду у цій справі (№ 917/227/23) розрахована відповідно до скасованого адміністративними судами рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1976 від 27.12.2022 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для відповідної категорії споживачів, що надаються КП «Теплоенерго», що свідчить про наявність підстав для перегляду судового рішення у справі №917/227/23 за нововиявленими обставинами.

Місцевий господарський суд з наведеними доводами відповідача не погодився та відмовив у задоволенні заяви про перегляд заяви за нововиявленими обставинами.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія з наведеним висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 вказаної норми унормовано підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими підставами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень ГПК України є одночасна наявність таких чотирьох умов: (1) їх існування на час розгляду справи; (2) ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; (3) ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; (4) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком ухвалення іншого судового рішення, ніж те, яке прийнято).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами (постанови Верховного Суду від 12.04.2022 у справі № 904/3923/20, від 23.06.2023 у справі №918/887/21).

Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 виснувала правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був та не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення (постанова Верховного Суду від 12.04.2022 у справі №904/3923/20).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15 та 24.09.2020 у справі № 922/1141/19).

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 27.08.2019 у справі №920/1077/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14 та від 07.10.2020 у справі №922/1026/19 та від 19.01.2022 у справі №910/14476/19.

Перегляд рішення у справі, яке набрало законної сили, без наявності достатніх підстав, зокрема у силу помилкового віднесення обставин до нововиявлених, суперечить принципу правової визначеності.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

У Рішенні від 18.06.2020 №5-р(ІІ)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що однією з вимог принципу верховенства права (правовладдя) є вимога юридичної визначеності (як принцип); принцип юридичної визначеності є істотно важливим у питаннях дієвості верховенства права (правовладдя) (абзац перший підпункту 2.1.1 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про правотворчу діяльність» верховенство права, включає в себе, зокрема, принципи юридичної визначеності, законності, запобігання зловживанню повноваженнями, рівності перед законом та недискримінації, доступу до правосуддя.

Згідно із частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд із прав людини у цьому контексті зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує правовладдя як складову частину спільної спадщини Договірних Держав; одним із основоположних аспектів правовладдя є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного розв`язання спору судами їхнє рішення не можна ставити під сумнів (рішення у справі «Brumarescu v. Romania» [GC], заява №28342/95, п. 61)

Крім того, у пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява №24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/39, пункт 52; рішення у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення у справі «Pravednaya v. Russia» № 69529/01, пп.27, 28).

Суд апеляційної інстанції встановив, що у цій справі відповідач у заяві про перегляд рішення господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 у справі №917/227/23 за нововиявленими обставинами посилався на те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/1213/23 визнано протиправними та скасовано пункти 3, 7 рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27 грудня 2022 року №1976 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для відповідної категорії споживачів, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області", яке набрало законної сили 02.10.2024, як на нововиявлену обставину.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що наведене рішення суду адміністративної юрисдикції ухвалене 21.11.2023, тобто вже після ухвалення судового рішення у справі № 917/227/23 (07.06.2023), а тому воно не могло бути враховане судом першої інстанції на момент винесення рішення.

Оскільки зазначене рішення не існувало на момент розгляду справи господарським судом першої інстанції, останнє не могло вплинути на висновки, зроблені судом у межах наявних доказів та встановлених обставин, а також не було покладено в його основу.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми ч. 2 ст. 320 ГПК України, відмовивши у задоволенні заяви про перегляд судового рішення, оскільки наведена скаржником обставина є новою, а не нововиявленою.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що адміністративні суди у справі №440/1213/23 досліджували питання правомірності встановлення тарифів на транспортування теплової енергії, тоді як предметом розгляду у справі № 917/227/23 було встановлення факту наявності чи відсутності зобов`язань відповідача з оплати за договором № 29-11-22/2 від 29.11.2022, укладеним між сторонами.

Отже, у цій справі рішення адміністративного суду не змінює фактів, які стосуються договірних зобов`язань сторін щодо транспортування теплової енергії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18 зазначала, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього.

Разом з цим, обов`язок відповідача щодо оплати наданих послуг транспортування теплової енергії встановлений господарським судом Полтавської області в рішенні від 07.06.2023 у справі №917/227/23 на підставі доказів, поданих сторонами, зокрема умов договору, актів приймання-передачі послуг та інших матеріалів справи, натомість пункти 3, 7 рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27 грудня 2022 року №1976 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для відповідної категорії споживачів, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області", не були покладені в основу судового рішення у справі №917/227/23, а тому обставина щодо визнання їх протиправними та скасування не є нововиявленою у розумінні положень статті 320 ГПК України.

За наведеного, суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи апелянта щодо релевантності висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 25.01.2024 у справі №500/2239/22.

У зазначеній справі суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності дослідження, чи мало скасоване рішення в іншій справі преюдиційне значення для рішення, що переглядається. У даній справі, як встановлено судом, рішення про визнання протиправними та скасування пунктів 3, 7 рішення Виконавчого комітету виникло вже після ухвалення судового рішення від 07.06.2023 і не впливало на його висновки.

В даному випадку, як зазначалось вище, пункти 3, 7 рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27 грудня 2022 року №1976 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для відповідної категорії споживачів, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області" безпосередньо не покладені в основу судового рішення, а відповідне судове рішення про визнання їх протиправними та скасування виникло вже після ухвалення судом першої інстанції рішення від 07.06.2023 у справі №917/227/23.

Також судова колегія відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції принципу юридичної визначеності, закріпленого у ст. 129 Конституції України, оскільки рішення адміністративного суду стосується іншого предмета спору у справі №440/1213/23, а наявність різних судових рішень у справах, де предмет і підстава позовів є відмінними, не порушує принципу res judicata.

З огляду на наведене, аргументи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм ГПК України є необґрунтованими, оскільки обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути визнані нововиявленими, а також відсутні докази, які могли б істотно вплинути на висновки суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи відповідача не підтверджують наявності нововиявлених обставин у розумінні статті 320 ГПК України, оскільки обставини, на які посилається останній, не впливали на зміст оскаржуваного рішення і не були покладені в його основу, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення було дотримано норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а тому ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі №917/227/23 слід залишити без змін.

У відповідності до статті 129 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго (вх. № 2776 П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі № 917/227/23 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.11.2024 у справі № 917/227/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.12.2024.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко