ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4781/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

до відповідача - фізичної особи-підприємця Осіпової Анжели Григорівни

про стягнення 19250 грн

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до фізичної особи-підприємця Осіпової Анжели Григорівни про стягнення 19250грн.

Ухвалою від 29.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів, заперечень - протягом п`яти днів з отримання відповіді на відзив.

Ухвала про відкриття, яка надіслана судом на адресу відповідача, зазначену в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АДРЕСА_1 , повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач відзиву не надав, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (надалі за текстом - позивач), є юридичною особою, яка відповідно до Статуту здійснює виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, виробництво комунальних послуг з централізованого опалення. На виконання своєї мети заявник здійснює постачання теплової енергії до будинків, приміщень, будівель, споруд тощо.

01.10.2012 року було укладено договір № 96 про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі за текстом Договір) між Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі Позивач) та фізичною особою - підприємцем Осіповою Анжелою Григорівною (далі Відповідач), відповідно до умов якого, Позивач зобов`язується надавати Відповідачу послуги з централізованого опалення, а Відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 30 Договору, останній набирає чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2013 року. За змістом п. 30 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до п. 2 та 3 Договору, об`єктом надання послуг є приміщення, площею 463,6 кв.м, яке знаходяться за адресою: м. Херсон, просп. 200 років Херсону, буд. 31а.

Відповідно до п. п. 1, 15, 18 Договору, споживач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату послуг в установлені договором строки.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 19250,00 грн., яка утворилася за період з 01.12.2020 по 31.03.2021, що підтверджується Довідкою щодо руху заборгованості.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок.

Так, за Грудень 2020 року спожито теплової енергії в приміщеннях Відповідача: 16,24 Гкал.

Тариф на теплову енергію 2001,41 грн. за 1 Гкал.

14,01 Гкал * 2001,41 грн. за 1 Гкал = (вартість спожитої послуги) 28039,75 грн.

Тариф на теплову енергію 1700,95 грн. за 1 Гкал.

2,23 Гкал * 1700,95 грн. за 1 Гкал = (вартість спожитої послуги) 3793,11 грн.

28039,75 грн + 3793,11 грн = 31832,86 грн

Січень 2021 року спожито теплової енергії в приміщеннях Відповідача: 8,81 Гкал.

Тариф на теплову енергію 2001,41 грн. за 1 Гкал.

8,81 Гкал * 2001,41 грн. за 1 Гкал = (вартість спожитої послуги) 17632,40 грн.

Лютий 2021 року спожито теплової енергії в приміщеннях Відповідача: 11,05 Гкал.

Тариф на теплову енергію 2001,41 грн. за 1 Гкал.

11,05 Гкал * 2001,41 грн. за 1 Гкал = (вартість спожитої послуги) 22115,56 грн.

Березень 2021 року спожито теплової енергії в приміщенні Відповідача: 2,98 Гкал.

Тариф на теплову енергію 2001,41 грн. за 1 Гкал.

2,98 Гкал * 2001,41 грн. за 1 Гкал = (вартість спожитої послуги) 5964,19 грн.

Загальна нарахована сума вартості послуг 77545,01 грн.

Відповідачем було сплачено 22.10.2020 року - 5000,00 грн, 30.01.2021 року 10000,00 грн, 13.07.2021 року 14800,00 грн, 16.09.2021 року 14000,00 грн, 18.10.2021 року 2300,00 грн, 10.11.2021 року 7200,00 грн, 13.12.2021 року 1200,00 грн, 30.04.2024 року 2045,01 грн, 16.07.2024 року 1750,00 грн.

Ненадання позивачем доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплат, не є підставою для залишення позовної заяви без руху, а тим більше її повернення позивачу. Дану правову позицію виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.06.2022 року по справі № 913/618/21.

Верховний Суд звернув увагу, що у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

Таким чином, Відповідачем не оплачені надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 19 250,00 грн.

30.04.2024 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 03-4/3 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відповідно до п. 1 Договору АТ «Херсонська ТЕЦ» надає ФОП Осіповій А.Г. розстрочку у погашенні заборгованості за спожиту теплову енергію за договором № 96 від 01.10.2012, що утворилася станом на 30.04.2024 року на суму 23045, 01 грн.

Згідно Договору реструктуризації Споживач сплачує перший внесок в розмірі 2045,01 грн. Решта суми по 1750,00 грн. щомісячно + поточний місячний платіж.

Таким чином, як вбачається з довідки про рух заборгованості ФОП Осіповою А.Г. 30.04.2024 було сплачено перший внесок в розмірі 2045,01 грн, а також 16.07.2024 року 1750,00 грн.

Відповідно до Договору реструктуризації сторони погодили строк його дії до 01.05.2025 року.

Проте, п.3 Договору реструктуризації Підприємство має право приймати рішення про дострокове розірвання договору про реструктуризацію у разі невиконання споживачем умов цього договору.

У зв`язку з тим, що споживачем грубо порушено умови договору реструктуризації, а саме щомісячний платіж в сумі 1750,00 грн було сплачено Відповідачем лише один раз, АТ «Херсонська ТЕЦ» направила ФОП Осіповій А.Г. лист від 18.09.2024 № 03- 4/2379 про розірвання договору з 18.09.2024.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, оскільки положеннями договору визначено порядок та строки виконання Відповідачем своїх обов`язків, то з моменту його укладення останнім прийнято зобов`язання за договором, які мають виконуватись належним чином та у відповідності до його умов та вимог чинного законодавства України.

Відповідно до статті 1 Закону «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат визначено статтею 15 цього ж Закону одним із основних завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України, Законом «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що у Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим державним органом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Належне виконання зобов`язання означає виконання його належними суб`єктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов`язання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Відповідно до статті 19 ГПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Позивачем на адресу Відповідача була направлена вимога, про сплату заборгованості за договором від 18.09.2024.

Відповідач станом на час розгляду справи не надав доказів сплати заборгованості як і будь-яких заперечень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Осіпової Анжели Григорівни (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (код 00131771, м. Херсон Бериславське шосе 1) 19250грн заборгованості та 2422,40грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20 грудня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова