ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1329/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007"

про стягнення 1923981,25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 1923981,25 грн., в тому числі 1827250,00 грн. боргу за оренду транспортного засобу по договору оренди №13/05/2024-220-9402 від 13.05.24, який утворився за період з травня по листопад 2024 року, 80978,50 грн. інфляційних втрат, 15752,75 річних.

На підтвердження позовних вимог позивачем наданий договір оренди транспортного засобу, акти надання послуг на загальну суму понад 3 млн грн., акт звіряння розрахунків із зазначенням заборгованості відповідача на суму 1629249,02грн.

Ухвалою від 25.12.2024 суд відкрив провадження у справі №906/1329/24 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007", які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, в межах суми позову 1923981,25 грн.

Заява грунтується на тому, що відповідач ухиляється від сплати боргу, повністю припинив комунікацію та ігнорує спроби позивача врегулювати питання по заборгованості, відповідач є виконавцем державного замовлення та очікує надходження останнього траншу бюджетних коштів у грудні 2024 року, які можуть бути будуть миттєво виведені з підприємства, що унеможливить стягнення заборгованості. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арештів на майно та грошові кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 136 ГПК України - Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України - Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22 зробив такі висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України:

- Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою;

- Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову;

- Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17);

- Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову;

- Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;

- Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України);

- Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін;

- Водночас Суд не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, з таких підстав.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для Позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника;

- Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, враховуючи вищевказані висновки Верховного суду щодо застосування статей 136, 137 ГПК України, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості виконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Крім того суд констатує таке.

Одним з принципів інституту забезпечення позову є оперативне реагування суду з метою захисту прав позивача від ймовірних порушень цих прав після ухвалення судового рішення на його користь. З огляду на це під час розгляду такої заяви суд має у розпорядженні лише аргументи позивача та докази, які він подав.

З метою дотримання принципу змагальності судочинства законодавець надав відповідачу право навести свої аргументи та надати свої докази після того, як суд забезпечить позов. Таке право реалізується із застосуванням механізму статі 145 ГПК України. Під час розгляду такого клопотання суд має дати оцінку доводам відповідача, які не були враховані під час розгляду заяви про забезпечення позову. Якщо доводи відповідача, викладені ним у клопотанні, та подані докази в сукупності з доводами та доказами позивача вказують на відсутність підстав для забезпечення позову, суд може скасувати таке забезпечення і таким чином відновить права відповідача, якщо вони були порушені ухвалою про забезпечення позову.

Керуючись статтями Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт в межах суми 1923981,25грн. :

- на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (10014, м.Житомир, вул.Шляхетна, буд.18, кв.1; )

- на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (10014, м.Житомир, вул.Шляхетна, буд.18, кв.1; )

3. За даною ухвалою:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" (11500, Житомирська область, м.Коростень, вул. Сергія Кемського, буд.68, );

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (10014, м.Житомир, вул.Шляхетна, буд.18, кв.1; ).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.12.2024.

5. Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

6. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

2- позивачу до ЕК + рек. з повідом.

- відповідачу до ЕК