ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024м. ДніпроСправа № 904/3594/24

За позовом Фізичної особи-підприємця Кролівець Василя Володимировича, с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фірма "Позідіс Порфіріос Фішманія" (Pozidis Porfyrios Fishmania), Тессалоніки, Греція

про стягнення 91 784,00 грн,-

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Кролівець Василь Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" в погашення боргу за виконане перевезення 91 784,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами.

30.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та просить суд залучити до розгляду справи №904/3594/24 Fishmania Pozidis Porfyrios в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача.

Необхідність залучення обґрунтовується тим, що між Fishmania Pozidis Porfyrios (юридичною особою за законодавством Греції, продавцем) та відповідачем (покупцем) був укладений контракт №45А/2020F від 22.10.2020 р., відповідно до якого вартість товару, що постачається, включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори в країні продавця. А згідно умов інвойсу №000007 від 21.02.2024 та CMR № 7 від 21.02.2024 умови поставки товару СРТ Львів.

Умовами Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції 2020 встановлено, що термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." (CРТ) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Отже, термін "CPT" означає, що продавець доставляє товар перевізнику і несе всі ризики та оплату до місця поставки. Натомість,позивач пред`явив позов до відповідача замість Fishmania Pozidis Porfyrios, який є продавцем (вантажовідправником) та несе витрати щодо перевезення товару.

Таким чином вважає, що оскільки заявлені позовні вимоги можуть безпосередньо вплинути на обов`язок продавця товару оплатити вартість перевезення позивачу необхідно залучити до розгляду справи №904/3594/24 Fishmania Pozidis Porfyrios в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 запропоновано Фізичній особі-підприємцю Кролівець Василю Володимировичу у строк до 18.10.2024 надати до Господарського суду Дніпропетровської області письмові пояснення на відзив та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор".

09.10.2024 від Фізичної особи-підприємця Кролівець Василя Володимировича до господарського суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву та пояснення з приводу клопотання відповідача про залучення третьої особи в яких зазначає, що якщо третя сторона, яку відповідач і просить залучити до участі у справі у якості третьої особи, взяла на себе перед Товариством "Альбакор" зобов`язання оплатити перевезення, то вказана третя сторона, таких зобов`язань перед позивачем не брала. Вона не зобов`язана оплачувати саме позивачу вартість транспортування вантажу, і рішення у даній справі не може вплинути на вказану третю особу. Саме відповідач, за наявності домовленостей про придбання товару на умовах поставки СРТ Львів (якщо реально така домовленість існувала), оплативши перевезення, може звертатися до відправника із окремим позовом. При цьому, його право вимагати оплати перевезення не може виникати з рішення цього суду, а, виникає, не залежно від такого рішення, виключно, з договору, який був укладений між відповідачем з відправником. Право відповідача звернутися до відправника з позовом, уже існує, адже воно витікає з Контракту, укладеного між грецьким відправником і вантажоодержувачем (відповідачем). Більше того, рішення суду, прийняте у цьому спорі, не змінить договірних відносин відправника і одержувача, адже, спір не стосується договірних відносин цих двох сторін, не скасовує їх і не змінює. За таких обставин залучення до участі у справі третьої особи, на переконання позивача, є недоцільним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2024 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Fishmania Pozidis Porfyrios.

17.12.2024 від Фізичної особи-підприємця Кролівець Василя Володимировича до господарського суду надійшла заява про долучення додаткових доказів до яких додано нотаріально засвідчений переклад повідомлення третьої особи.

Відповідно до пояснень третьої особи Фірма "Позідіс Порфіріос Фішманія" не брала на себе зобов`язань перед ФОП Кролевець В.В. Виключно ТОВ "Аьбакор" взяло на себе зобов`язання з оплати перевезення вантажу (свіжої риби) з Греції в Україну згідно CМR від 25.01.2024 та від 21.02.2024. Відмітка СРТ LVIV не стосується перевізника, а зроблена на прохання ТОВ "Аьбакор".

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач надав відзив на позов, позивач подав відповідь на відзив, позивач заперечення, надана пояснення третя особа, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2024 року між Фізичною особою-підприємцем Кролівець Василем Володимировичем (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбакор" (замовник) підписано заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024 за маршрутом Греція, Тессалоніки Україна, Львів.

Згідно пункту 7 заявки датою завантаження є 19.02.2024, місцем завантаження - Fishmania Pozidis Porfyrios, Ihtioskala, N.Mihaniona, 57004, Thessalonoki, Greece.

Відповідно до пункту 8 заявки місце, час, адреса розвантаження - 22.02.2024, м. Львів, Промислова 50/52.

Згідно пункту 9 заявки вартість перевезення складає 2200 євро по курсу Національного банку України в день розвантаження по сканованих CMR, рахунок, акт виконаних робіт, Оригінали документів по пошті на адресу замовника.

За наслідком погодження транспортної заявки, 23.02.2024 здійснено перевезення та доставлення вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR).

День розвантаження, згідно відмітки вантажоодержувача в графі 24 СМК - 23 лютого 2024 року.

Курс Національного банку України на вказану дату становив 41,7280 грн. за 1 євро, що передбачає оплату перевезення у гривнях у сумі 91 801,60 грн. = (2200х41,7280)

Фізична особа-підприємець Кролівець Василь Володимирович зазначає, що рахунок на оплату за згодою сторін був виставлений на меншу суму 91 784,00 грн.

24 червня 2024 року скановані копії документів на оплату повторно були направлені на електронну адресу Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбакор" .

Оригінали документів, направлення яких, було погоджено сторонами, були відправлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" рекомендованим листом №717 з описом вкладення та повідомленням про вручення.

За даними Рекомендованого повідомлення про вручення, оригінали документів були вручені замовнику перевезення 15 липня 2024 року.

Будь-яких зауважень щодо обсягу чи змісту отриманих документів не надходило.

Фізична особа-підприємець Кролівець Василь Володимирович посилається на неоплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбакор" послуг з міжнародного перевезення на підставі заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024 у сумі 91 784,00 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 91 784,00 грн суми боргу за послуги з міжнародного перевезення на підставі заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024, факт надання послуг з перевезення вантажу, строк оплати, наявність прострочення оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з умовами укладеного між сторонами договору та заявки на перевезення автомобільним транспортом, між сторонами виникли договірні відносини перевезення вантажу у міжнародному сполученні, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, міжнародними договорами України, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів та спеціальними законами України.

Перевезенням вантажів згідно з положеннями статті 306 Господарського кодексу визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Згідно статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на внутрішньому водному транспорті, спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно частини 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про транзит вантажів", який визначає засади організації та здійснення транзиту вантажів авіаційним, автомобільним, залізничним, морським і річковим транспортом через територію України, транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування. Залежно від обраного виду транспорту такою накладною може бути авіаційна вантажна накладна (AirWaybill), міжнародна автомобільна накладна (CMR), накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), коносамент (Bill of Lading). Крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR), книжкою АТА (Carnet ATA). При декларуванні транзитних вантажів відповідно до митного законодавства України до органів доходів і зборів подається вантажна митна декларація (ВМД) або накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), книжка МДП (Carnet TIR), книжка АТА (Carnet ATA), необхідні для здійснення митного контролю.

Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана у Женеві 19 травня 1956 року (далі - Конвенція).

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 № 72/14-612/1-1559 "Щодо набуття чинності міжнародними договорами" ця Конвенція набрала чинності для України 17 травня 2007 року.

Відповідно до частин 1 та 2 Конвенції, Ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін. Для цілей цієї Конвенції "транспортний засіб" означає автомобілі, автопоїзди, причепи і напівпричепи як це визначено в статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19 вересня 1949 року.

З врахуванням статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", статті 4 Господарського процесуального кодексу України до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, які мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.

Стаття 4 Конвенції передбачає, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що Фізичною особою-підприємцем Кролівець Василем Володимировичем здійснено перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні за маршрутом Греція, Тессалоніки Україна, Львів на підставі заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024, що підтверджується CMR 7 від 21.02.2024.

Доказів оплати наданих послуг відповідач не надав, проти позову заперечував, посилаючись на те, що у відповідача немає зобов`язань оплачувати дане перевезення, оскільки договір перевезення між Позивачем та Відповідачем укладений не був; в інвойсі, міжнародній товаротранспортній накладній, митній декларації вказані умови поставки CPT; згідно умов поставки CPT продавець, а не покупець укладає договір перевезення та оплачує перевезення до місця поставки. Відповідно до умов Контракту, у вартість товару були включені витрати на перевезення та доставку товару покупцеві. Укладення договору перевезення між Позивачем та продавцем (вантажовідправником) підтверджується складанням та підписанням міжнародної товаротранспортної накладної, з якою Позивач здійснив перетин митного кордону. Натомість, Позивач пред`являє позов до Відповідача замість продавця (вантажовідправника).

Між тим, згідно з CMR 7 від 21.02.2024 саме Фізичною особою-підприємцем Кролівець Василем Володимировичем здійснено перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні за маршрутом Греція, Тессалоніки Україна, Львів, вказане перевезення здійснювалось на підставі заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 17.02.2024, згідно замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор".

Відповідно до пояснень третьої особи Фірма "Позідіс Порфіріос Фішманія" не брала на себе зобов`язань перед ФОП Кролевець В.В. Виключно ТОВ "Аьбакор" взяло на себе зобов`язання з оплати перевезення вантажу (свіжої риби) з Греції в Україну згідно CМR від 25.01.2024 та від 21.02.2024. Відмітка СРТ LVIV не стосується перевізника, а зроблена на прохання ТОВ "Аьбакор".

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 91 784,00 грн. заборгованості за надані послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Кролівець Василя Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фірма "Позідіс Порфіріос Фішманія" (Pozidis Porfyrios Fishmania) про стягнення 91 784,00 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" (49087, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 53, ) на користь Фізичної особи-підприємця Кролівець Василя Володимировича (47722, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Великі Гаї, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 91 784,00 грн заборгованості, 3 028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.12.2024

Суддя Ю.А. Бажанова