номер провадження справи 19/185/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Справа № 908/2625/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради (69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива/Дудикіна, 1/6, ідентифікаційний код 05498694)

до відповідача: Головко Максима Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Департамент управління активами Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, 3)

про стягнення суми

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне некомерційне підприємство Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головко Максима Анатолійовича про стягнення 7 428,01 грн заборгованості з орендної плати та 33 794,84 грн заборгованості за використані комунальні послуги.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди в частині оплати суми орендної плати та комунальних послуг, в зв`язку з чим, у останнього виникла заборгованість.

Ухвалою суду від 02.10.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків до 09.10.2024.

10.10.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (сформовано в системі Електронний суд 09.10.2024).

Ухвалою суду від 11.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвала суду від 11.10.2024 про відкриття провадження у справі № 908/2625/24, що надсилалась на адресу відповідача, згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру: 69005, місто Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 24, кв. 74, повернулась до суду 01.11.2024 з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд в ухвалі від 11.08.2022 у справі № 916/514/21 зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статей 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2625/24.

Від третьої особи письмових пояснень до суду не надійшло.

Судом також враховано, що не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал, згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій сплив. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому, суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 11.10.2024 у справі № 908/2625/24 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно зі ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/2625/24 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 23.12.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

05.05.2016 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі Орендодавець), Комунальною установою Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9 (далі Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Головком Максимом Анатолійовичем (далі Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення по вул. Щасливій, 1/вул. Дудикіна, 6 № 20/16 (Договір оренди).

05.05.2016 між Комунальною установою «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9» та ФОП Головком Максимом Анатолійовичем було укладено Договір № 49 Про відшкодування витрат Балансоутримувача за надання комунальних та експлуатаційних послуг та відшкодування сум земельного податку та збору за спеціальне використання водних ресурсів (Договір про відшкодування витрат). Згідно даного Договору Орендар зобов`язується не пізніше 25 числа поточного місяця вносити плату на рахунок Балансоутримувача за комунальні послуги незалежно від наслідків господарської діяльності (п. 2.2.3).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого з відкритих відомостей з сайту https://usr.minjust.gov.ua, Фізична особа-підприємець Головко Максим Анатолійович 30.09.2021 припинив господарську діяльність як фізична особа-підприємець на підставі власного рішення, про що внесений відповідний запис 30.09.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису: 005001684.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 № 910/8729/18, від 05.06.2019 № 904/1083/18, від 09.10.2019 № 127/23144/18).

У подальшому до Договору вносились зміни Додатковими угодами від 19.08.2016, від 19.07.2019, від 12.08.2019 і від 02.04.2020.

Відповідно до п. 1.1 Договору оренди, Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 29.12.2015 № 331р передають, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно частину нежитлового приміщення № 82 першого поверху будівлі (літ. К-5) площею 6,0 кв.м. по вул. Щасливій, 1/вул. Дудикіна, 6, яке перебуває в оперативному управлінні Комунальної установи Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9, вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 25548,00 грн. без ПДВ станом на 29.02.2016.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 325915403 від 15.03.2023 слідує, що об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 01) будівля літ К-5 за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щасливій, 1/вул. Дудикіна, 6, належить на праві власності Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

За умовами п. 1.2 Договору оренди, в редакції додаткової угоди від 19.08.2016 майно використовується Орендарем на правах оренди для розміщення платіжного терміналу на площі 3,0 кв.м. та для розміщення торговельного автомату, що відпускає продовольчі товари, на площі 3,0 кв.м.

Відповідно до п., п. 2.1, 2.2 Договору оренди, Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами Договору та акту прийму-передачі майна. Передача комунального майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні за Договором.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.05.2016 між Орендодавцем, Балансоутримувачем та Орендарем підписано Акт прийому-передачі, згідно якого Орендодавець і Балансоутримувач передали, а Орендар прийняв в строкове платне користування комунальне майно частину нежитлового приміщення № 82 першого поверху будівлі (літ. К-5) площею 6,0 кв.м. по вул. Щасливій, 1/вул. Дудикіна, 6, яке перебуває в оперативному управлінні Комунальної установи Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9, вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 25548,00 грн. без ПДВ станом на 29.02.2016.

19.07.2019 сторонами укладена Додаткова угода до Договору оренди нерухомого майна нежитлового приміщення по вул. Щасливій, 1/вул. Дудикіна, 6 № 20/16 від 05.05.2016, якою на підставі рішення запорізької міської ради № 77 від 19.12.2018 змінено Балансоутримувача за Договором з Комунальної установи Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9 на Комунальне некомерційне підприємство Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради, яке прийняло на себе всі права, обов`язки та відповідальність Балансоутримувача за Договором.

Пунктом 3.1 Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 12.08.2019 визначено, що орендна плата визначається на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 06.04.2011 № 47, постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 та складає 4993,80 без ПДВ на рік (згідно з додатком № 4 до Договору).

Як зазначено в п. 3.2 Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 12.08.2019, орендна плата за квітень 2019 року становить 420,31 грн. (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції).

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди від 12.08.2019 дія цієї додаткової угоди відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України розповсюджується на правові відносини, що виникли до її укладення, а саме з 05.04.2019.

Згідно з п. 3.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 19.07.2019, орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

В свою чергу, Орендар зобов`язаний передати за участю Балансоутримувача Орендарю орендоване майно по акту приймання-передачі.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язання згідно з цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього Договору (п. 10.1 Договору).

Згідно із п. 11.1 Договору, цей Договір укладено з 05.05.2016 до 05.04.2019 строком на 2 роки 11 місяців.

Додатковою угодою від 12.08.2019 сторони домовилися продовжити термін дії Договору оренди № 20/16 від 05.05.2016 з 05.04.2019 до 05.04.2020 (на 1 рік). Додатковою угодою від 02.04.2020 сторони домовилися продовжити термін дії Договору оренди № 20/16 від 05.05.2016 з 05.04.2020 до 05.04.2021 (на 1 рік).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.08.2024 у справі № 908/1477/23 розірвано Договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення по вул. Щасливій/вул. Дудикіна, 6 від 05.05.2016 № 20/16, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради та фізичною особою-підприємцем Головком Максимом Анатолійовичем. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути комунальне майно частину нежитлового приміщення № 82 першого поверху будівлі (літ. К-5) площею 6,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1/вул. Дудикіна, 6, Запорізькій міській раді, шляхом складання акту прийму-передачі. Стягнуто з Головка Максима Анатолійовича, на користь Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради, 20 547,47 заборгованості з орендної плати за період з березня 2020 року по лютий 2023.

На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 30.08.2023 у справі № 908/1477/23 були видано відповідні накази.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

28.02.2024 старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Султановою-Стаценко Оленою Володимирівною під час примусового виконання наказу №908/1477/23 від 16.10.2023 Господарського суду Запорізької області про повернення комунального майна частину нежитлового приміщення № 82 першого поверху будівлі (літ. К-5) площею 6,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1/вул. Дудикіна, 6, Запорізькій міській раді,складено Акт, яким повернуто комунальне майно - частину нежитлового приміщення № 82 першого поверху будівлі ( літ, К-5) площею 6,0 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1/вул. Дудикіна, 6 Запорізькій міській раді шляхом складення акту прийому-передачі.

Позивач посилався на те, що з березня 2023 по лютий 2024 відповідачем не оплачено суму орендної плати та спожитих енергоресурсів в розмірі 7 428,01 грн та 33 794,84 грн за комунальні послуги (в тому числі 622,37 грн пені) за період з квітня 2019 по лютий 2024.

Позивачем на адресу відповідача надсилався лист-претензія вих. № 01-8/357 від 20.05.2024, з вимогою погасити заборгованість за Договорами в загальному розмірі 41 222,85 грн.

Матеріали справи не містять відповіді відповідача на вказаний вище лист-претензію.

Невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати оренди та спожитих комунальних послуг стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно із ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 1. Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч 1. ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п. 3.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 12.08.2019 орендна плата за квітень 2019 року становить 420,31 грн (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції), а згідно з п. 3.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 19.07.2019 орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Балансоутримувача щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Проте відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконав, за оренду комунального майна в повному обсязі не розрахувався.

Згідно з ч. 2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Пунктом 3.10 Договору оренди сторони передбачили, що у випадку закінчення дії цього договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі комунального майна по акту приймання - передачі.

Таким чином, судом встановлено, оскільки 28.02.2024 виконавцем складено Акт, яким повернуто комунальне майно - частину нежитлового приміщення № 82 першого поверху будівлі ( літ, К-5) площею 6,0 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1/вул. Дудикіна, 6 Запорізькій міській раді, шляхом складення акту прийому-передачі, нарахування позивача суми орендної плати за період з березня 2023 по лютий 2024 є обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 7 428,01 грн суми орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5.1 Договору про відшкодування витрат, встановлено, що Договір набирає чинності з 05.05.2016 року і діє до дати підписання акту здачі нежитлового приміщення.

Пунктом 1.1 Договору про відшкодування витрат встановлено, що Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати за використані комунальні послуги: електропостачання; вивіз твердих побутових відходів: 1 м. куб.; експлуатаційні витрати; відшкодування сум земельного податку; теплопостачання.

Відповідно до п. 2.1 Договору про відшкодування витрат, Балансоутримувач зобов`язується забезпечити надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами.

Як вже було встановлено вище, 28.02.2024 виконавцем складено Акт, яким повернуто спірне майно, шляхом складення акту прийому-передачі.

Відповідно до розрахунку позивача та актів приймання-передачі послуг, які містяться в матеріалах справи, сума не сплачених відповідачем комунальних послуг за період з квітня 2019 по лютий 2024 складає 33 172,47 грн.

Згідно п.п. 2.2.3 Договору про відшкодування витрат, Орендар зобов`язується не пізніше 25 числа поточного місяця вносити плату на рахунок Балансоутримувача за комунальні послуги незалежно від наслідків господарської діяльності.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем спожитих комунальних послуги.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення 33 172,47 грн за комунальні послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідачем не подано доказів оплати заборгованості та заперечень проти позовних вимог.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено до стягнення суму пені в розмірі 622,37 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Однак, позивачем належним чином не обґрунтовано вимогу щодо стягнення пені, не зазначено період стягнення такої суми, а отже, суд не може самостійно встановити період, за який позивачем стягується пеня.

Таким чином, суд відмовляє позивачу у задоволенні суми 622,37 грн пені, як безпідставної та необґрунтованої.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Головко Максима Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради (69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива/Дудикіна, 1/6, ідентифікаційний код 05498694) 7 428 (сім тисяч чотириста двадцять вісім) грн 01 коп. орендної плати, 33 172 (тридцять три тисячі сто сімдесят дві) грн 47 коп. комунальних послуг.

3. Стягнути з Головко Максима Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня № 9 Запорізької міської ради (69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива/Дудикіна, 1/6, ідентифікаційний код 05498694) 2 982 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн 28 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру та відключенням електроенергії, рішення складено та підписано 23.12.2024.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.