номер провадження справи 9/186/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2024 Справа № 908/2819/24

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ТРЕЙД КОМПАНІ»,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ»,

про стягнення суми 81266,79 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ТРЕЙД КОМПАНІ» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ» заборгованості в сумі 81266,79грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.10.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2819/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 24.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2819/24 (номер провадження 9/186/24), постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві. Підставою для звернення до суду з позовом вказано неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №208 від 05.01.2024, внаслідок чого, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат та повернення товару, заборгованість відповідача складає 81266,79 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 14, 16, 525, 526, 599, 610-612, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 42, 193 ГК України та умовами договору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Про відкриття провадження у справі та її розгляд судом відповідач повідомлений належним чином.

Так, згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З положень ч. 4 ст. 89 ЦК України слідує, що до єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.10.2024 була направлена відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ» на його зареєстровану адресу місцезнаходження відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 32, та 18.11.2024 була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень статті 4, пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.02.2022 по справі № 916/939/15-г).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).

Зі змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

05 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ТРЕЙД КОМПАНІ» (Постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ» (Покупець, відповідач у справі) був укладений Договір поставки № 208 (далі Договір), згідно з яким Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідно до заявок Покупця, поставляти товар, а Покупець прийняти товар та оплатити його вартість за цінами, вказаними у відповідних видаткових накладних (п.1.1. Договору).

В п.п. 1.2., 1.3. Договору визначено, що найменування (асортимент), ціна і кількість Товару вказується у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Всі видаткові накладні, що укладені сторонами в період строку дії цього Договору, є видатковими накладними, що укладені сторонами в рамках та на виконання цього Договору. Право власності на товар і ризик випадкової загибелі або псування переходить до Покупця в момент отримання товару, що фіксується датою оформлення видаткової накладної.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору, сума Договору визначається шляхом підсумовування вартості товару, зазначених у видаткових накладних. Покупець зобов`язаний здійснити оплату поставленого Постачальником товару протягом 1 календарного дня з моменту отримання Товару, якщо інше не передбачено у видатковій накладній (накладній). Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за цінами, вказаними у видаткових накладних на дану партію Товару. Моментом отримання товару вважається дата підписання видаткової накладної представником Покупця. Якщо представник Покупця не зазначив дату отримання товару у видатковій накладній, то датою отримання товару є дата оформлення (складання) видаткової накладної Постачальником.

Розрахунки між сторонами проводяться в безготівковій формі згідно з платіжними реквізитами, вказаними у Договорі (рахунку, рахунку-фактурі) або шляхом внесення коштів за товар в касу Постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п.п. 2.3., 2.4. Договору).

В п. 2.5. сторонами узгоджено, що при наявності у Покупця заборгованості з оплати попередніх видаткових накладних першою оплачується видаткова накладна, виписана більш ранньою датою. При цьому Постачальник має право відносити платежі, здійсненні Покупцем з порушенням умов цього Договору, на власний розсуд в рахунок оплати накладних, виписаних більш ранньою датою, незалежно від призначення платежу, зазначеного Покупцем у платіжних дорученнях.

З п. 8.1. Договору слідує, що останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині виконання зобов`язань до їх повного виконання. В разі, якщо за 10 (десять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін письмово не повідомить іншу сторону про його розірвання, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах щорічно.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вищезазначеного Договору поставки позивачем в період з 15.02.2024 по 22.08.2024 було поставлено відповідачу товар згідно з видатковими накладними та товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв, копії яких додані до позовної заяви (арк.с. 30-67).

Як слідує зі змісту позовної заяви, отриманий відповідачем товар був оплачений ним частково; оплати, які надходили від Покупця зараховувались позивачем з урахуванням умов п. 2.5 Договору, що докладно відображено у доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості (арк.с. 8-23).

Так, відповідно до розрахунку, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, зарахованих переплат та повернення товару, у відповідача утворилась заборгованість за поставлений позивачем товар за наступними видатковими накладними:

- від 15.02.2024 № 3-6028967 на суму 2742,53 грн залишок боргу 160,42 грн;

- від 02.03.2024 № 3-6041237 на суму 3619,61 залишок боргу 2442,71 грн;

- від 12.06.2024 №3-6120941 на суму 15219,60 грн залишок боргу в розмірі 519,60грн;

- від 27.06.2024 № 3-6134481 на суму 22201,85 грн борг в розмірі 22201,85 грн;

- від 02.07.2024 № 3-6137561 на суму 12124,62 залишок боргу 10,22 грн;

- від 09.07.2024 №3-6143598 на суму 8708,94 грн борг 8708,94 грн;

- від 17.07.2024 №3-6150325 на суму 4235,91 грн борг 4235,91 грн;

- від 19.07.2024 №3-6153623 на суму 5621,94 грн борг 5621,94 грн;

- від 20.07.2024 №3-6155062 на суму 9924,90 грн залишок боргу 1476,60 грн;

- від 02.08.2024 №3-6166181 на суму 35984,40 грн борг 35984,40 грн;

- від 09.08.2024 №3-6171983 на суму 3592,62 грн борг 3592,62 грн;

- від 14.08.2024 №3-6176058 на суму 14669,44 грн борг 14669,44 грн;

- від 16.08.2024 №3-6178231 на суму 4863,60 грн борг 4863,60 грн;

- від 22.08.2024 №3-6182824 на суму 9180,30 грн борг 9180,30 грн.

У кожній із зазначених видаткових накладних був також встановлений строк оплати товару.

Крім того, як зазначив позивач у позові, мало місце повернення відповідачем товару за іншими, раніше оплаченими видатковими накладними на загальну суму 32401,76 грн, на підтвердження в матеріали справи надані копії видаткових накладних (повернення), складених в період з 01.05.2024 по 18.09.2024 (арк.с. 68-108).

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 06.09.2024 №28 (арк.с. 26-27) про сплату боргу за договором, який існував станом на 31.08.2024, яка згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була вручена одержувачу 17.09.2024 (арк. с. 28).

У відповіді на претензію Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ» було вказано, що із сумою заборгованості станом на 31.08.2024 погоджується повністю, просило відстрочити оплату та погодити її погашення до 30.12.2024 рівними частинами щомісяця (арк. с. 29).

Згідно з розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 14.10.2024 заборгованість ТОВ «ОПРІТЕЙЛ» за вищевказаним видатковими накладними з урахуванням усіх здійснених часткових оплат та повернень товару, складає 81266,79 грн, яка, як зазначив позивач, відповідачем не погашена, що стало підставою для звернення з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

З положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч. 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як зазначено судом вище та підтверджується матеріалами справи, повну оплату за отриманий товар відповідач не здійснив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 81266,79 грн.

Відповідач позовні вимоги не спростував, відзив на позов не подав. Доказів виконання зобов`язання щодо оплати заявленої до стягнення суми заборгованості матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги простягнення з відповідача на користь позивача суми 81266,79 грн заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ», (69032, м.Запоріжжя, Південне шосе, буд. 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ТРЕЙД КОМПАНІ», (69123, м.Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 12) суму 81266 (вісімдесят одну тисячу двісті шістдесят шість) грн 79 коп. заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПРІТЕЙЛ», (69032, м.Запоріжжя, Південне шосе, буд. 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ТРЕЙД КОМПАНІ», (69123, м.Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 12) суму 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 20.12.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва