ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
11.12.2024 м. Дніпро Справа № 908/2178/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду заяву Приватного акціонерного товариства «Кінто» щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 908/2178/23
за позовом Приватного акціонерного товариства "Кінто", м. Київ
до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя
про стягнення 322726,24 грн, -
11.09.2024 Центральним апеляційним господарським судом прийнято постанову по справі № 908/2178/23, якою апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2023 по справі № 908/2178/23 задоволено частково.
Змінено резолютивну частину рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2023 по справі № 908/2178/23 в частині пунктів 2-7, а саме:
В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2023 по справі № 908/2178/23 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2023 по справі № 908/2178/23 залишено без задоволення, а додаткове рішення без змін.
11.10.2024 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення на заяву позивача від 13.09.2024 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (а. с. 220-225 т 3).
Заперечення відповідача проти розподілу судових витрат мотивовані, зокрема: завищеним розміром заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач наводить однакову суму за два ідентичних відзиви на апеляційну скаргу (по 3000 грн за кожен), що, на думку відповідача, є необґрунтованим, оскільки ці документи мали однаковий зміст і не містили нових обставин. Аналогічно, відповідач вважає завищеними витрати на пояснення позивача в суді першої інстанції (по 3000 грн за кожне пояснення).
Відповідач зазначає, що позивач зловживав своїми процесуальними правами, що призвело до затягування судового процесу. Зокрема, позивач не надавав заперечень на апеляційну скаргу відповідача, а фактично оскаржував рішення суду першої інстанції, що викликало затримки у розгляді справи.
Також, відповідач стверджує, що витрати позивача за три судові засідання (6000 грн) є необґрунтованими, оскільки жодне з цих засідань не було затримано з вини відповідача.
З урахуванням вищенаведених доводів у запереченнях відповідач посилається на судову практику Верховного Суду (постанова від 16.03.2023 № 927/153/22, від 21.09.2023 № 914/558/22, від 16.11.2022 № 922/1964/21), яка наголошує, що витрати на правничу допомогу мають бути обґрунтованими, пропорційними та відповідати критеріям необхідності. Він просить суд або відмовити в задоволенні заявлених витрат, або значно зменшити їхній розмір, враховуючи порушення позивачем вимог щодо співмірності та розумності витрат.
Розглянувши вказану вище заяву позивача та заперечення проти неї з боку відповідача по справі, колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити її з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно матеріалів справи, з метою забезпечення представництва інтересів позивача в суді, зокрема у справі № 908/2178/23 та надання інших видів правової допомоги, позивач уклав з Адвокатським об`єднанням «Інтеракціо» договір про надання правової допомоги № 153-АО/2019 від 29.07.2019 з додатковою угодою до нього від 22.01.2024 (а. с. 106-109 т 3).
Засвідчені копії Договору про надання правової допомоги № 153-АО/2019 від 29.07.2019, додаткової угоди від 22.01.2024 до цього договору, свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності та ордеру, що підтверджують договірні відносини між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Інтеракціо», правові підстави представництва інтересів позивача адвокатом Кологойдою О.В., у тому числі в Центральному апеляційному господарському суді, додано до відзиву на апеляційну скаргу (а. с. 93-109 т 3).
Як зазначалося вище, постанова ЦАГС була ухвалена 11.09.2024. Розрахунок судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з апеляційним переглядом справи, представник позивача надавав разом з відзивом на апеляційну скаргу (а. с. 93-109 т 3), заявляв про них у додаткових поясненнях по справі (а. с. 127-133, 136, 147-152) та у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк - 13.09.2024 надав до суду відповідну заяву про здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги (а. с. 200-214 т 3).
Відповідно до п. 6 додаткової угоди від 22.01.2024 правова допомога надається позивачу адвокатом Кологойдою О.В., яка веде справу № 908/2178/23.
Види правової допомоги та фіксована вартість послуг (гонорару), визначені п. 7 додаткової угоди, яким відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК та статей 19, 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації, належать гонорар адвоката за представництво в суді, послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, витрати на збір доказів, вартість послуг помічника адвоката, витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання, інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором.
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009, вказано, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
- усну консультацію замовника, аналіз матеріалів справи на стадії апеляційного оскарження рішення та додаткового рішення Господарського суду Запорізької області: 500,00 х 2 (год) = 1000,00 грн;
- участь в судових засіданнях 2000,00 х 3 судодня = 6000,00 грн.
Вказаний розрахунок відповідає тарифам, зазначеним в Договорі про надання правової допомоги № 153-АО/2019 від 29.07.2019 та додатковій угоді від 22.01.2024, які є фіксованими, співмірним зі складністю справи та ціною позову (322726,24 грн), виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), їх обсягом та витраченим адвокатом часом на їх виконання складання процесуальних документів та участю у судових засіданнях, значенням справи для сторін, зважаючи на те, що зобов`язання з виплати дивідендів добровільно не виконувалося відповідачем на користь позивача більше шести років.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим, колегія суддів ЦАГС зауважує на тому, що згідно приписів п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням зазначеного, з урахуванням нормативних приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір, понесений позивачем на оплату послуг професійного адвоката, слід покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Твердження представника відповідача про те, що підготовка позивачем відзивів на апеляційну скаргу не потребувала значного обсягу юридичної роботи, оскільки позивач наводить однакову суму за два ідентичних відзиви на апеляційну скаргу (по 3000 грн за кожен), що, на думку відповідача, є необґрунтованим, адже ці документи мають однаковий зміст і не містять нових обставин, колегія суддів відхиляє, оскільки підготовка відзиву на апеляційну скаргу включає в себе, зокрема, вивчення та аналіз оскаржуваних судових рішень, апеляційної скарги на предмет її обґрунтованості чи необґрунтованості. При цьому, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає обчислення гонорару як форми винагороди адвоката, зокрема, у фіксованому розмірі.
Доводи відповідач, стосовно зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що призвело до затягування судового процесу, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач діяв в межах прав, наданих йому процесуальним законодавством, не зловживаючи процесуальними правами. Протягом всього розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій до позивача не були застосовані заходи процесуального примусу, необхідні для попередження зловживанням процесуальними правами.
За вказаних вище обставин, заява ПрАТ «Кінто» щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 908/2178/23 підлягає задоволенню частково, з урахуванням пропорції між заявленою до стягнення сумою позовних вимог та сумою фактично задоволених позовних вимог 169978,81 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244, 281 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Кінто» адвоката Кологойди Олександра В`ячеславовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/2178/23 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
В решті заяви відмовити.
Видачу наказу доручити Господарському суду Запорізької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст додаткової постанови складено 19.12.2024.
Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков
Судді: Т.А. Верхогляд
О.Г. Іванов