ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3984/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРАНШИП до відповідача: Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA про стягнення 268059,25 євро,

зазначає наступне:

Використовуючи систему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Товариство з обмеженою відповідальністю КРАНШИП (надалі ТОВ КРАНШИП, Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA (надалі Компанія, Відповідач) 268059,25 євро заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 11.09.2024 позовній заяві ТОВ КРАНШИП присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3984/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2024 прийнято позовну заяву ТОВ КРАНШИП до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3984/24, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2024.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 відкладено підготовче засідання на 07.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.11.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 28.11.2024.

28 листопада 2024 року Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA представлено заяву про визнання заявлених у справі позовні вимоги.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2024 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12.12.2024.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено право участі представника Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA у засіданнях суду в режимі відеоконференції після звернення із відповідним клопотанням.

У призначене на 12.12.2024 підготовче засідання представники сторін не з`явились. В день засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представників.

Приписами статті 365 ГПК України встановлено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

При цьому статтею 400-1 КК України передбачено, що завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги, - карається штрафом до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, - караються штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до частини 2 статті 191 ГПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Приймаючи до уваги той факт, що інтереси Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA представляє адвокат Поляновський В.Г. відповідно до виданого 01.11.2024 ордеру серії АА № 1497045, повноваження ж не обмежуються, який несене кримінальну відповідальність за неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, господарський суд приймає визнання Компанією заявлених позовних вимог.

При цьому частиною 3 статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

12 грудня 2024 року судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, позиції сторін, суд встановив:

Відповідно до представленого витягу з Торгового реєстру контону Фрібург (Швейцарія) Акціонерне товариство SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA зареєстровано 17 травня 2017 року ідентифікаційний номер підприємства (IDE:) СНЕ-134.628.303.

01 квітня 2023 року між ТОВ КРАНШИП (Виконавець) та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA (Замовник) укладено договір про надання послуг № 1S (Договір), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що даний договір регулює взаємовідносини між Виконавцем та Замовником, що стосуються послуг: по навантаженню/розвантажуванню вантажів в місцях, визначених в Додатках до договору; інших послуг за заявкою Замовника.

Виконавець своїми силами і засобами здійснює навантаження/розвантаження річкових суден, барж, ліхтерів (пункт 2.1).

За навантаження/розвантаження вантажів Замовник сплачує Виконавцю вартість наданих послуг відповідно до виставленого рахунку, на підставі ставок, що вказані в Додатках до цього Договору. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України (пункт 2.3).

Виконавець виставляє і передає Замовнику рахунок за навантаження/розвантаження вантажу на підставі даних, зазначених у Коносаменті річкового судна або приймально-здавальному акті або Генеральному акті. Пріоритет надається приймально-здавальному акту (пункт 2.4).

Виконавець виставляє рахунок за інші послуги надані Замовнику за його заявкою згідно тарифів підприємства та актів наданих послуг (пункт 2.5).

Всі платежі, пов`язані з навантаженням / розвантаженням та обробкою суден, здійснюються Замовником на підставі виставленого рахунку протягом 5 банківських днів після його виставлення (пункт 3.1).

Надання послуг підтверджується актом наданих послуг за минулий місяць, підписаним представниками обох Сторін цього Договору, причому їх електронні копії мають однакову юридичну силу за умови обов`язкового обміну оригіналами протягом 30 робочих днів (пункт 3.2).

За невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність у порядку, встановленому чинним законодавством України (пункт 3.4).

В разі несвоєчасної оплати належних, згідно цього Договору, платежів Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості (пункт 3.5).

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2023 року, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо сторонами за 30 календарних днів до закінчення терміну дії не буде заявлено про розірвання договору в письмовому вигляді (пункт 5.1).

Всі спірні питання, що випливають з цього Договору, вирішуються шляхом переговорів. У разі недосягнення взаємної згоди спори розглядаються в Господарському суді України (пункт 5.5).

Договір містить підписи представників сторін та проставлені печатки контрагентів.

01 квітня 2023 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником укладено Додаток № 1 до Договору, яким погоджено наступне:

«Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг в наступному порядку: Вартість по навантаженню/розвантажуванню зернових та олійних вантажів у 2023 році: в портопункті Кілія складає: 4,12 євро в тому числі ПДВ за метричну тону перевантаження (пункт 1.1); на вантажному причалі на 40-км р. Дунай: 4,12 євро в тому числі ПДВ за метричну тону перевантаження (пункт 1.2); в Ізмаїльському морському торговельному порту: 7,36 євро в тому числі ПДВ за метричну тону перевантаження (пункт 1.3); комплексна ставка за навантажувально-розвантажувальні роботи в ліхтер (або судно, або баржу) в Морському торговельному порту Ізмаїл (Берегоукріплення № 3) за адресою: Україна, Одеська обл., Ізмаїльський р., с/рада Старонекрасівська, Комплекс будівель та споруд №12, з подальшою доставкою та перевантаженням на Судно на рейді порту Ізмаїл складає: 10,00 євро, в тому числі ПДВ ,за метричну тону перевантаження (пункт 1.4).»

01 вересня 2023 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником укладено Додаток № 2 до Договору, яким погоджено наступне:

«Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг в наступному порядку: Накопичення вантажу Замовника в ліхтерах або баржах Підрядника в порту Ізмаїл перед завантаженням на флот Замовника коштує 3,00 Євро, в тому числі ПДВ (за кожну операцію завантаження/розвантаження), за метричну тонну.»

01 жовтня 2023 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником укладено Додаток № 3 до Договору, яким погоджено наступне:

«Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг в наступному порядку: Вивантаження вантажу Замовника з флоту Замовника (суден, ліхтерів або барж) на причал або в автотранспорт в порту Ізмаїл коштує 3,00 євро, в тому числі ПДВ, за одну метричну тонну.»

01 грудня 2023 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником укладено Додаток № 4 до Договору, яким погоджено викласти Пункт 5.5 розділу 5 Договору в наступній редакції:

« 5.5. Будь-який спір, який виникає при виконанні цього Договору або у зв`язку із ним, має розглядатися Господарським судом Одеської області (адреса: проспект Шевченка, 29, м. Одеса, 65119, Україна) та відповідно до процесуального законодавства України. Правом, яке регулює цей Договір, є матеріальне право України».

01 березня 2024 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником укладено Додаток № 5 до Договору, яким погоджено наступне:

«Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг в наступному порядку: Вартість по навантаженню/розвантажуванню зернових та олійних вантажів у 2024 році: в портопункті Кілія складає: 4,12 євро, в тому числі ПДВ, за метричну тону перевантаження (пункт 1.1); на вантажному причалі на 40-км р. Дунай: 4,12 євро, в тому числі ПДВ, за метричну тону перевантаження (пункт 1.2); в Ізмаїльському морському торговельному порту: 5,50 євро, в тому числі ПДВ, за метричну тону перевантаження (пункт 1.3); Комплексна ставка за навантажувально-розвантажувальні роботи в ліхтер (або судно, або баржу) в Морському торговельному порту Ізмаїл (Берегоукріплення № 3) за адресою: Україна, Одеська обл., Ізмаїльський р., с/рада. Старонекрасівська, Комплекс будівель та споруд №12, з подальшою доставкою та перевантаженням на Судно на рейді порту Ізмаїл складає: 10,00 євро, в тому числі ПДВ, за метричну тону перевантаження (пункт 1.4)».

31 березня 2024 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень акт виконаних робіт № STC-I/24_K, за яким загальна вартість наданих Виконавцем послуг становить 67250,35 євро, у тому числі ПДВ 11208,39 євро.

Також між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень розрахунок вартості наданих послуг загальною вартістю 67250,35 євро, у тому числі ПДВ 11208,39 євро. ТОВ КРАНШИП додатково виставлено рахунок на оплату (Invoise) загальною вартістю 67250,35 євро, у тому числі ПДВ 11208,39 євро.

31 березня 2024 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень акт виконаних робіт № STC-I/24_K_k, за яким загальна вартість наданих Виконавцем послуг становить 75271,83 євро, у тому числі ПДВ 12545,31 євро.

Також між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень розрахунок вартості наданих послуг загальною вартістю 75271,83 євро, у тому числі ПДВ 12545,31 євро. ТОВ КРАНШИП додатково виставлено рахунок на оплату (Invoise) загальною вартістю 75271,83 євро, у тому числі ПДВ 12545,31 євро.

31 березня 2024 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень акт виконаних робіт № STC-I/24_І, за яким загальна вартість наданих Виконавцем послуг становить 116595,53 євро, у тому числі ПДВ 19432,59 євро.

Також між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень розрахунок вартості наданих послуг загальною вартістю 116595,53 євро, у тому числі ПДВ 19432,59 євро. ТОВ КРАНШИП додатково виставлено рахунок на оплату (Invoise) загальною вартістю 116595,53 євро, у тому числі ПДВ 19432,59 євро.

30 квітня 2024 року між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень акт виконаних робіт № STC-I/24_K_k, за яким загальна вартість наданих Виконавцем послуг становить 8941,55 євро, у тому числі ПДВ 1490,26 євро.

Також між ТОВ КРАНШИП як Виконавцем та Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником підписано без зауважень та/або заперечень розрахунок вартості наданих послуг загальною вартістю 8941,55 євро, у тому числі ПДВ 1490,26 євро. ТОВ КРАНШИП додатково виставлено рахунок на оплату (Invoise) загальною вартістю 8941,55 євро, у тому числі ПДВ 1490,26 євро.

Пред`являючи позовну заяву до суду ТОВ КРАНШИП просить стягнути з Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA 268059,25 євро у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 01.04.2023 Договором про надання послуг № 1S зобов`язань в частині своєчасної та остаточної оплати вартості послуг, наданих за підписаними без заперечень актами виконаних робіт від 31.03.2024 р. № STC-I/24_K загальною вартістю 67250,35 євро, від 31.03.2024 р. № STC-I/24_K_k загальною вартістю 75271,83 євро, від 31.03.2024 р. № STC-I/24_І загальною вартістю 116595,53 євро, від 30.04.2024 р. № STC-I/24_K_k загальною вартістю 8941,55 євро.

Як зазначалось, уповноваженим представником Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA представлено заяву про визнання заявлених у справі позовних вимог.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (в редакції закону, чинному на часу укладання Договору) суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення (довіреності), установчих документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами статті 32 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що Україна як держава і всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб`єкти господарської діяльності несуть відповідальність за порушення цього або пов`язаних з ним законів України та/або своїх зобов`язань, які випливають з договорів (контрактів), тільки на умовах і в порядку, визначених законами України. Всі справи та питання щодо визначення відповідальності, які виникають при застосуванні цього та пов`язаних з ним законів України, підсудні судовим органам України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб`єкти господарської діяльності мають право на судовий розгляд зазначених справ та питань.

Всі справи та питання щодо визначення відповідальності, які виникають при застосуванні цього та пов`язаних з ним законів України, підсудні судовим органам України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб`єкти господарської діяльності мають право на судовий розгляд зазначених справ та питань.

В свою чергу, положення статті 33 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачають, що у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що визначається цим та пов`язаними з ним законами України, можуть застосовуватися такі види відповідальності: майнова відповідальність; кримінальна відповідальність. Майнова відповідальність застосовується у формі матеріального відшкодування прямих, побічних збитків, упущеної вигоди, матеріального відшкодування моральної шкоди, а також майнових санкцій.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України

Відповідно до положень статті 39 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" будь-які спори щодо застосування положень цього Закону та законів, прийнятих на виконання цього Закону, можуть бути предметом розгляду в господарських судах, якщо сторонами у справі виступають юридичні особи.

В свою чергу приписами статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин (частина 1). Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (частина 2). Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини (частина 3). Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим (частина 4).

Відповідно до частини 2 статті 31 Закону України "Про міжнародне приватне право" зовнішньоекономічний договір, якщо хоча б однією стороною є громадянин України або юридична особа України, укладається в письмовій формі незалежно від місця його укладення, якщо інше не встановлено законом або міжнародним договором України.

При цьому статтею 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України (частина 1). Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами (частина 2). Визначене згідно з частиною першою цієї статті право, як виняток, не застосовується, якщо за всіма обставинами правовідносини мають незначний зв`язок з визначеним правом і мають більш тісний зв`язок з іншим правом. Це положення не застосовується, якщо сторони (сторона) здійснили вибір права відповідно до частини першої цієї статті (частина 3).

При визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 7 Закону України "Про міжнародне приватне право").

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином.

Дійсність правочину, його тлумачення та правові наслідки недійсності правочину визначаються правом, що застосовується до змісту правочину (стаття 33 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Відповідно ж до частини 1 статті 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є: …виконавець за договорами про надання послуг …

Положеннями статті 73 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, частина 1 статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачає, що процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

У той же час, частина 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначає, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як зазначалось, умовами пункту 5.5 Договору в редакції Додатку № 4 сторонами погоджено, що будь-який спір, який виникає при виконанні цього Договору або у зв`язку із ним, має розглядатися Господарським судом Одеської області (адреса: проспект Шевченка, 29, м. Одеса, 65119, Україна) та відповідно до процесуального законодавства України. Правом, яке регулює цей Договір, є матеріальне право України.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги положення пункту 5.5 Договору, є правомірним звернення Позивача із позовом саме до Господарського суду Одеської області, у той же час, правом, яке регулює цей Договір, є матеріальне право України.

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ж із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Виконавець повинен надати послугу особисто (частина 1 статті 902 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як визначено у частині 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є Договір про надання послуг № 1S від 01 квітня 2023 року.

При цьому ТОВ КРАНШИП як Виконавцем доведено виконання належим чином взятих на себе за Договором зобов`язань та надання погоджених послуг у загальному розмірі 268059,25 євро, що підтверджується дослідженими в описові частині рішення актами виконаних робіт від 31.03.2024 р. № STC-I/24_K загальною вартістю 67250,35 євро, від 31.03.2024 р. № STC-I/24_K_k 75271,83 євро, від 31.03.2024 р. № STC-I/24_І 116595,53 євро, від 30.04.2024 р. № STC-I/24_K_k 8941,55 євро.

При цьому вказані акти підписано Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA без заперечень та/або зауважень, в процесі розгляду не підіймалось питання стосовно їх недостойності. Окрім того, як зазначалось, Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA визнано заявлені позовні вимоги.

В свою чергу, Компанією SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA як Замовником в порушення приписів статей 525,526,610,629,692,901,903 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договору вартість наданих послуг своєчасно та остаточно не сплачено, не дивлячись на те, що з урахуванням частини 1 статті 530, статті 901 та статті 903 ЦК України та пункту 3.1 Договору строк виконання зобов`язання на суму 268059,25 євро (вартість наданих послуг за дослідженими актами 67250,35 євро + 75271,83 євро + 116595,53 євро + 8941,55 євро)

Враховуючи викладене, заявлені ТОВ КРАНШИП позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, відповідно стягненню з Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA 268059,25 євро.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Частиною 3 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В свою чергу, частина 1 статті 6 Закону України Про судовий збір встановлює, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Пред`являючи позовну заяву ТОВ КРАНШИП сплачено до Державного бюджету України 146702,94 грн судового збору відповідно до платіжної інструкції ПАТ БАНК ВОСТОК в національній валюті від 05 вересня 2024 року № 4787.

При цьому частиною 1 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, стягненню з Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA на користь ТОВ КРАНШИП підлягає 73351,47 грн витрат зі сплати судового збору, решта підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,130,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю КРАНШИП до відповідача: Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA про стягнення 268059,25 євро задовольнити.

Стягнути з Компанії SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA (IDE: СНЕ-134.628.303, RUE SAINT PIERRE 18, 1700 FRIBOURG, SWITZERLAND) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРАНШИП (14013, м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 139, офіс 413, Код ) 268059/двісті шістдесят вісім тисяч п`ятдесят дев`ять/ євро 25 євроцентів та 73351/сімдесят три тисячі триста п`ятдесят одну/грн 47 коп. витрат зі сплати судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю КРАНШИП (14013, м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 139, офіс 413, Код ) з Державного бюджету України (ГУК в Одеській обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) 73351/сімдесят три тисячі триста п`ятдесят одну/грн 47 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції ПАТ БАНК ВОСТОК в національній валюті від 05 вересня 2024 року № 4787.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 23 грудня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут