ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4179/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Лещенко Л.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 916/4179/24

за позовом: Головного управління національної поліції в Одеській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Берліна Авто"

про стягнення 69 487,94 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Головне управління національної поліції в Одеській області звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліна Авто» 69 487,94 грн., з яких: 19 456,55 грн. - штраф за порушення строків виконання договору, 24 484,40 грн. - пеня за порушення строків виконання, 25 546,99 грн. - 7% за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №450 про закупівлю послуг за державні кошти від 27.06.2024 щодо строку надання послуг.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.09.2024 позовну заяву Головного управління національної поліції в Одеській області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про судове засідання. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 23.10.2024.

02.10.2024 за вх.№35784/24 господарським судом одержано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 72 340,96 грн. з яких: 19 456,55 грн. - штраф за порушення строків виконання договору, 27 337,42 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов`язання, 25 546,99 грн. - сім відсотків за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів.

У судовому засіданні 23.10.2024, за участю представника позивача, судом постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 20.11.2024.

У судовому засіданні 20.11.2024, за участю представника позивача, судом постановлено протокольну ухвалу, якою розпочато розгляд справи по суті за відсутності відповідача та оголошено перерву в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 16.12.2024.

У судовому засіданні 16.12.2024, за відсутності представників сторін, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Позивач у судове засідання 16.12.2024 не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника позивача на розписці про оголошення перерви у судовому засіданні.

Відповідач у судові засідання не з`явився та відзив на позов до суду не надав.

Про дату, час і місце судових засідань відповідач повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом.

27.06.2024 між Головним управлінням національної поліції в Одеській області (Замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Берліна Авто" (Виконавець, відповідач) укладений договір, згідно з яким Виконавець зобов`язується у 2024 році надати Замовникові послуги з поточного ремонту службового автотранспорту відповідно до коду ДК 021:2015-50110000-9 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання» (50112100-4 Послуги з ремонту автомобілів) відповідно до розрахунку вартості послуг (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору, з дня підписання договору, а Замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п.1.2 договору кількість послуг - 5 послуг, відповідно до розрахунку вартості послуг (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.1.4 договору термін надання послуг: до 25.12.2024.

Відповідно до п.2.1 договору загальна ціна договору складає 449 500 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ - 74 916,67 грн. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з п.4.1 договору строк надання послуг становить 2 робочі дні з дати здачі автомобіля Виконавцю. У випадку відсутності у Виконавця необхідних деталей, вузлів, агрегатів чи матеріалів для своєчасного надання послуг сторони письмово погоджуються інший строк надання послуг, з врахуванням документально підтвердженого строку, необхідного для доставки необхідних деталей, вузлів, агрегатів чи матеріалів при цьому такий строк не повинен перевищувати 5 робочих днів з моменту передачі автомобіля Виконавцю.

Відповідно до п.4.5 договору послуги вважаються наданими після підписання Замовником актів.

Згідно з п.7.1 договору вбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чиним законодавством України та цим договором.

Відповідно до п.7.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань (крім визначених п.7.3 та п.7.4) за цим договором, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 5 відсотків від загальної вартості цього договору.

Згідно з п.7.4 договору за порушення строків виконання зобов`язань стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п.8.1 договору договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків та усунення недоліків - до повного виконання сторонами взятих зобов`язань.

Додатковою угодою №1 від 06.08.2024 до договору від 27.06.2024 №450 сторони дійшли згоди:

- зменшити обсяги послуг та суму договору на 60 369 грн., та викласти п.2.1 договору в наступній редакції: «Загальна ціна договору складає 389 131 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ - 64 855,17 грн. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.»

- викласти додаток №1 до договору «Розрахунок вартості послуг з поточного ремонту службового автотранспорту» в новій редакції.

28.06.2024 сторонами підписано акти приймання автомобіля на сервіс щодо наступних автомобілів: FORD Transit держ. номер 25-65, FORD Transit 2,2 D держ. номер 23-00, FORD Transit 2,2 D держ. номер 20-57, TOYOTA HIACE держ. номер 17-10, MERCEDES BENZ SPRINTER держ. номер НОМЕР_1 .

У листі від 30.07.2024 №32/1480 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про недотримання відповідачем строків надання послуг, що призвело до затягування проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Разом із листом від 19.08.2024 №32/1606 позивач направив відповідачу оригінали наступних документів з підписом позивача:

- акт виконаних робіт від 22.07.2024 №524 (службовий автомобіль TOYOTA HIACE реєстраційний номер 1710),

- замовлення-наряд від 28.06.2024 №524 (службовий автомобіль TOYOTA HIACE реєстраційний номер 1710),

- акт прийому-передачі запасних частин (службовий автомобіль TOYOTA HIACE реєстраційний номер 1710),

- акт виконаних робіт від 08.08.2024 №555 (службовий FORD Transit 2,2 D реєстраційний номер 2300),

- замовлення-наряд від 28.06.2024 №555 (службовий FORD Transit 2,2 D реєстраційний номер 2300),

- акт виконаних робіт від 09.08.2024 №595 (службовий MERCEDES BENZ SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_1 ),

- замовлення-наряд від 28.06.2024 №595 (службовий MERCEDES BENZ SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Окремо у листі позивач просив відповідача завершити в найкоротший термін ремонтно-відновлювальні роботи по 2 од. транспортних засобів (FORD Transit реєстраційний номер 2565, FORD Transit реєстраційний номер 2057) та повернути їх позивачу.

Разом із листом від 02.09.2024 №32/1724 позивач направив відповідачу оригінали наступних документів з підписом позивача:

- акт виконаних робіт від 02.09.2024 №655 (службовий автомобіль FORD Transit реєстраційний номер 2565),

- замовлення-наряд від 28.06.2024 №655 (службовий автомобіль FORD Transit реєстраційний номер 2565).

Наявні в матеріалах справи вищезазначені акти виконаних робіт, замовлення-наряди та акт прийому-передачі запасних частин підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін.

У претензії від 09.08.2024 №32/1543 позивач звернувся до відповідача про оплату останнім нарахованих пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язань за договором.

У відповідь на вказану претензію відповідач у листі від 05.09.2024 №05/09-1 зазначив, що передача позивачем 5 автомобілі 28.06.2024 відбулась без узгодження відповідачем. Окрім того, відповідач зазначив, що незважаючи на те, що в п.4.1 договору дійсно було зазначено, що строк надання послуг становить 2 робочі дні з дати здачі автомобіля Виконавцю, для ТОВ «Берліна Авто» було цілком зрозуміло, що протягом встановленого у п.4.1 договору строку в 2 робочі дні фізично неможливо надати вказані за договором послуги, тим паче, що ГУНП в Одеській області одночасно надало для ремонту усі 5 автомобілів, тобто за 2 робочих дні ТОВ «Берліна Авто» повинно було надати послуги в обсязі 342 нормо-години, що є фізично неможливим та абсурдним, тому відповідач вважає, що вищевказаний строк надання послуг вказаний у п.4.1. Договорі є помилковим та був вказаний ГУНП в Одеській області з технічною помилкою (опискою). Також відповідач зазначив, що оскільки у п.4.1 договору був встановлений нездійснений строк надання послуг та додатково ТОВ «Берліна Авто» було виявлено наявність у Додатку 1 до договору запасних частин, які не були пошкоджені та їх заміна була недоцільною, ТОВ «Берліна Авто» жодним чином не мало змоги виконати свої зобов`язання стосовно цього пункту, але жодним чином не порушує вимогу іншого п.1.4 договору стосовно терміну надання послуг- до 25.12.2024. Додатково зазначено, що станом на 05.09.2024 чотири автомобіля відремонтовано та видано ГУНП в Одеській області. Стосовно автомобіля Ford Transit 2019, держ.номер 2057, то ТОВ «Берліна Авто» не має змоги завершити надання послуг з його ремонту через форс-мажорні та незалежні від відповідача обставини, а саме відсутність на складах в Україні та Європі скел боковий лівої передньої та задньої, орієнтовний строк їх постачання - 23.09.2024.

Під час розгляду справи 24.09.2024 сторонами підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт №735 від 24.09.2024.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір від 27.06.2024, за умовами якого відповідач зобов`язується у 2024 році надати позивачу послуги з поточного ремонту службового автотранспорту відповідно до коду ДК 021:2015-50110000-9 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання» (50112100-4 Послуги з ремонту автомобілів), а позивач - прийняти та оплатити такі послуги.

Пунктом п.4.1 договору передбачено, що строк надання послуг становить 2 робочі дні з дати здачі автомобіля Виконавцю.

Виходячи з наявних в матеріалах справи актів приймання автомобіля на сервіс та замовлень-нарядів, 28.06.2024 відповідач прийняв на ремонт 5 автомобілів позивача: FORD Transit держ. номер 2565, FORD Transit 2,2 D держ. номер 2300, FORD Transit 2,2 D держ. номер 2057, TOYOTA HIACE держ. номер 1710, MERCEDES BENZ SPRINTER держ. номер НОМЕР_1 .

Отже, виходячи з дати здачі автомобілів відповідачу строк надання послуг становить до 02.07.2024.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, виходячи з наявних матеріалів справи відповідач неналежним чином виконував зобов`язання щодо своєчасного надання послуг за договором.

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.7.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань (крім визначених п.7.3 та п.7.4) за цим договором, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 5 відсотків від загальної вартості цього договору.

Згідно з п.7.4 договору за порушення строків виконання зобов`язань стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Так, позивачем до стягнення заявлено штраф за порушення строків виконання договору у розмірі 19 456,55 грн., пеню за порушення строків виконання у розмірі 27 337,42 грн. та 7% за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів у розмірі 25 546,99 грн.

З цього приводу господарський суд зазначає наступне.

Згідно з правовим висновком, викладеним у п.п.8.1- 8.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19, провадження №12-94гс20, можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - поп bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що сторони договору, врегульовуючи між собою правовідносини щодо надання послуг, досягли згоди щодо його умов, тобто вільно, на власний розсуд визначили та погодили умови договору, підписавши його, господарський суд дійшов висновку про можливість одночасного заявлення до стягнення і пені, і штрафу.

Водночас господарський суд вважає, що одночасне стягнення штрафу за порушення строків виконання договору у розмірі 5% та штрафу у розмірі 7% за прострочення понад 30 днів є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду, а тому є обґрунтованим заявлення до стягнення штрафу у розмірі 7% за прострочення понад 30 днів, а у задоволенні до стягнення решти штрафу слід відмовити.

Такий висновок суду щодо неможливості одночасного стягнення 2 видів штрафу за одне і те саме правопорушення та правомірність стягнення в такому випадку штрафу, який передбачений за прострочення понад 30 днів, узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені за загальний період з 03.07.2024 по 23.09.2024 становить 27 337,42 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок штрафу - 7% за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір штрафу становить 25 546,99 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Водночас, господарський суд враховує норми матеріального права, а саме ст.233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України, які встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Окрім того, господарський суд враховує правовий висновок, який викладений у постанові ОП КГС від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, згідно з яким розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду. Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру неустойки (пені, штрафу), а також виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії росії проти України, враховуючи, що відповідачем виконано зобов`язання за договором в повному обсязі, а також за відсутності в матеріалах справи доказів понесення позивачем реальних збитків з підстав прострочення відповідача, господарський суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру нарахованої відповідачу пені на 10% - до 24 603,68 грн. та нарахованого відповідачу штрафу на 10% - до 22 992,29 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо встановлених обставин порушення строків надання послуг позивачу, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Головного управління національної поліції в Одеській області.

При цьому посилання відповідача, викладені у листі від 05.09.2024 №05/09-1, щодо фізичної неможливості надати вказані за договором послуги у 2 дні, господарський суд не приймає до уваги із врахуванням принципу свободи договору є однією зі загальних засад цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) та полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України), та за відсутності в матеріалах справи як доказів внесення змін до умов укладеного між сторонами договору щодо строків виконання зобов`язань, так і доказів погодження сторонами строку надання послуг більш ніж 2 робочі дні відповідно до умов п.4.1 договору.

Посилання відповідача, викладені у листі від 05.09.2024 №05/09-1, щодо неможливості завершити надання послуг з ремонту через форс-мажорні та незалежні від відповідача обставини, а саме відсутність на складах в Україні та Європі відповідних запчастин, господарський суд не приймає до уваги з огляду на усталену практику Верховного Суду, викладену, зокрема, у постановах від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, від 15.06.2023 у справі №910/8580/22, від 07.06.2023 у справі №912/750/22, від 07.06.2023 у справі №906/540/22, від 29.06.2023 у справі №922/999/22, згідно з якою форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Суд наголошує, що наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених вимог (із врахуванням покладення на відповідача судового збору за всю суму правомірно заявлених пені та штрафу).

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Головного управління національної поліції в Одеській області задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Берліна Авто" (67300, Одеська обл., Березівський р-н, м. Березівка, вул. Молодіжна, 46, кв.67, ) на користь Головного управління національної поліції в Одеській області (65080, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А, ) пеню за порушення строків виконання у розмірі 24 603 (двадцять чотири тисячі шістсот три) грн. 68 коп., 7% за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів у розмірі 22 992 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 770 (одна тисяча сімсот сімдесят) грн. 88 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 23.12.2024

Суддя Г.Є. Смелянець