ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"17" грудня 2024 р. Справа №914/1280/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
секретар судового засідання Олех М.
за участю представників учасників процесу:
від позивача не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
у справі № 914/1280/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БУДХАБ
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Томашевського Івана Михайловича
про: стягнення 1 041 074,09 грн.,
Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.08.2024 у даній справі позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Томашевського Івана Михайловича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» 499 754,00 грн. заборгованості, 200 188,40 грн. пені, 29 621,77 грн. 3% річних, 111 321,53 грн. інфляційних втрат та 15 616,11 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Томашевського Івана Михайловича від 08.09.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2523/24 від 09.09.24) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2024 у справі №914/1280/24 залишено без змін.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Томашевського Івана Михайловича від 08.09.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2523/24 від 09.09.24) залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2024 у справі №914/1280/24 залишено без змін.

06.12.2024 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника ТОВ «БУДХАБ» - Кавчука Андрія Вікторовича , в якому просить ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з відповідача ФОП Томашевського Івана Михайловича витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, які понесені позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» у зв`язку із апеляційним переглядом рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2024 та додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2024.

Фізичною особою-підприємцем Томашевським Іваном Михайловичем подано заяву, в якій, заперечуючи проти доводів позивача про ухвалення додаткового рішення, зазначає, що позивачем не було в передбачені ГПК строки заявлено про наявність витрат на професійну правничу допомогу. Окрім того, просить зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн з огляду на незначний обсяг наданих адвокатом послуг.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткової постанови у справі №914/1280/24 на 17.12.2024.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» та Фізична особа-підприємець Томашевський Іван Михайлович участі уповноважених представників в судове засідання 03.12.2024 не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

16.12.2024 через систему «Електронний суд» заявником подано клопотання про проведення судового засідання 17.12.2024 без участі представника ТзОВ «Будхаб».

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення зазначеним учасникам справи ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників сторін.

При прийнятті додаткової постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати покладаються у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, в відзиві на апеляційну скаргу заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 10 000, 00 грн, а також зазначено, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані в порядку, передбаченому ГПК України.

Так, 03.12.2024 Західним апеляційним господарським судом у даній справі прийнято постанови, якими рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2024 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2024 у справі №914/1280/24 залишено без змін.

06.12.2024 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника ТОВ «БУДХАБ» - Кавчука Андрія Вікторовича , в якому просить ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з відповідача Томашевського Івана Михайловича витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Відтак така заява зроблена з дотримання встановлених законом строків.

На підтвердження вартості послуг адвоката у сумі 10 000,00 грн. позивачем долучено: договір про правову допомогу №23-04/24 від 23.04.2024, копію додаткової угоди №1 від 24.09.2024 до договору про правову допомогу від 23.04.2024 №23-04/24; копію акта №04/12 від 04.12.2024, копію детального опису послуг від 04.12.2024, копію рахунку №26/09 від 26.09.2024 та копію платіжної інструкції №585 від 26.09.2024.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу було долучено ордер серія ВС №1314406 від 02.10.2024, в якому зазначено, що ТзОВ «Будхаб» уповноважує адвоката Кавчука А.В. представляти інтереси в Західному апеляційному господарському суді.

Отже, представництво інтересів позивача у справі здійснював адвокат Кавчук Андрій Вікторович на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1314406 від 02.10.2024 та додаткової угоди №1 від 24.09.2024 до договору про надання правової допомоги №23-04/24 від 23.04.2024.

23.04.2024 укладений Договір №23-04/24 між Адвокатським об`єднанням «Кавчук і Партнери» і ТзОВ «Будхаб», яким передбачено, що об`єднання відповідно до умов договору зобов`язується надати клієнту правову допомогу, визначену п. 2 договору, а клієнт зобов`язаний прийняти правничу допомогу та оплатити її вартість.

Відповідно до п. 2 договору правнича допомога включає представництво та захист інтересів клієнта в суді щодо стягнення заборгованості з ФОП Томашевського І.М. за договором оперативної оренди обладнання, з правом вчиняти усі процесуальні дії та володіти усіма правами, передбаченими для представництва всіма процесуальними кодексами України без обмежень повноваженнь, а також представництво інтересів клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування та перед усіма фізичними і юридичними особами незалежно від форми власності.

Відповідно до п. 12 договору про надання правничої допомоги сторони підписують акт наданих послуг та детальний опис послуг, в якому вказуються фактично надані послуги їх кількість та вартість.

24.09.2024 між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до договору, в якій погоджено перелік цін на послуги адвокатського об`єднання.

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди, сторони дійшли згоди доповнити договір пунктом 10.1 в такій редакції:

· Сторони досягли згоди, що клієнт сплачує бюро гонорар у фіксованому розмірів сумі 10 000, 00 грн, за надання послуг професійної правничої допомоги адвоката у Західному апеляційному господарсьокму суді з розгляду апеляційної скарги Томашевського І.М. на рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2024 та на додатквове рішення від 21.08.2024 у справі №914/1280/24 за позовом ТОВ «Бідхаб» до ФОП Томашевського І.М. про стягнення 1 041 074,09 грн..

· У вартість гонорару включено опрацювання та аналіз апеляційної скарги та долучених до неї документів, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу до суду і надсилання учасникам справи, участь у судових засіданнях в разі їх проведення, складання та подання заяви про відшкодування судових витрат, ознайомлення з судовим рішенням за результатами розгляду та повідомлення результату вирішення спору клієнту.

04 грудня 2024 року сторонами підписано Акт наданих послуг №04/12, за змістом якого бюро було надано, а клієнт прийняв і оплатив наступні послуги в галузі права за договором №23/04/24 від 23.04.2024 в Західному апеляційному господарському суді у справі №914/1280/24 за апеляційними скаргами Томашевського І.М. на рішення від 07.08.2024 та на додаткове рішення від 21.08.2024 Господарського суду Львівської області.

Загальна вартість наданої правової допомоги у справі №914/1280/24 становить 10 000, 00 грн.

04 грудня 2024 сторонами підписано детальний опис послуг за змістом якого бюро надало клієнту наступні послуги:

· Ознайомлення з апеляційною скаргою та долученими документами на основне рішення;

· Пошук та правовий аналіз судової практики у справах з подібними правовідносинами для визначення правової позиції у справі;

· Складання відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення, подання до суду та надсилання іншим учасникам справи;

· Ознайомлення з апеляційною скаргою та долученими документами на додаткове рішення;

· Пошук та правовий аналіз судової практики у справах з подібними правовідносинами для визначення правової позиції у справі;

· Складання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення, подання до суду та надсилання іншим учасникам справи;

· Участь в судових засіданнях 22.10.2024 та 03.12.2024.

Загальна вартість наданої правової допомоги у справі №914/1280/24 становить 10 000, 00 грн.

В матеріалаз справи міститься рахунок №26/09 від 26.09.2024 на суму 10 000, 00 грн. та копія платіжної інструкції №585 від 26.09.2024 на суму 10 000, 00 грн.

Розмір понесених стороною судових витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо вартості наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм свідчить про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19.

Як зазначалось вище, у пункті 1 укладеної між позивачем та Адвокатським бюро «Кавчук і партнери» додаткової угоди від 24.09.2024 до договору про надання правової допомоги № 23-04/24 від 23.04.2024 сторони цього договору погодили, що клієнт сплачує бюро гонорарр у фіксованому розмірі у сумі 10 000,00 грн.

Отже, розмір винагороди адвоката за надання позивачу у цій справі правової допомоги на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції визначений у додатковій угоді у вигляді фіксованої суми, тобто без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту (подібні висновки Верховного Суду містяться і у постанові від 19 листопада 2021 року у справі № 910/4317/21).

З огляду на викладене колегія суддів зазначає про те, що у контексті цієї справи фіксований розмір гонорару, погоджений між позивачем та Адвокатським бюро «Кавчук і партнери» у договорі про надання правової допомоги № 23-04/24 від 23.04.2024 та додатковій угоді від 24.09.2024 до цього договору, означає те, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання умов договору та призвели до настання цих умов не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у цих конкретних правовідносинах, що склалися між позивачем і його адвокатом у цій справі, як і не має значення витрачений адвокатом позивача час на надання послуг правничої допомоги та зазначення кількості витрат такого часу в акті приймання-передачі. Погоджена в договорі про надання правничої допомоги та додатковій угоді до цього договору вартість послуг з надання правничої допомоги у фіксованому розмірі не змінюється в залежності від обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу, а отже, є чітко визначеною. У зв`язку з цим також відсутні підстави і для надання оцінки у контексті цієї справи співмірності розміру понесених відповідачем витрат на послуги правничої допомоги із часом, витраченим адвокатом на надання позивачу таких послуг.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України стосується такого критерію оцінки розміру витрат на оплату послуг адвоката як співмірність. За змістом цієї норми розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо критеріїв оцінки витрат сторін на професійну правничу допомогу викладені у численній кількості постанов Верховного Суду, зокрема у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18 та від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 909/116/19, від 28 січня 2021 року у справі № 911/3156/19, від 09 лютого 2021 року у справі № 910/15201/17, від 03 березня 2021 року у справі № 912/354/20, від 08 лютого 2022 року у справі № 910/20792/20 та інших.

Відтак, факт надання позивачу його адвокатом під час апеляційного розгляду цієї справи послуг з професійної правничої допомоги був зафіксований в акті надання послуг №1 від 04.12.2024, у якому відсутні зауваження та / або заперечення позивача як клієнта щодо кількості та якості наданих йому послуг, факт надання позивачу його адвокатом при апеляційному розгляді цієї справи та отримання позивачем саме у цій справі послуг за переліком, наведеним у зазначеному акті від 04.12.2024, у повному обсязі підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Отже, заявлені позивачем до стягнення в порядку розподілу його витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн є пов`язаними з цією справою, були необхідними позивачу для отримання професійного захисту його прав та інтересів при апеляційному розгляді цієї справи, зазначені послуги були надані відповідачу саме внаслідок звернення ФОП Томашевським І.М. до суду з апеляційними скаргами на рішення і додаткове рішення, що обумовило необхідність звернення позивача до адвокатів за професійною правничою допомогою для подання відзивів на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції та понесення позивачем витрат на оплату цих послуг адвоката, ці витрати позивача є реальними, оскільки факт надання послуг, зазначених в акті від 04.12.2024, саме у межах цієї справи та в обсязі, визначеному в акті, підтверджується матеріалами справи, факт сплати цих витрат підтверджується наданою відповідачем суду платіжною інструкцією №585 від 26.09.2024 про оплату послуг надання правової допомоги на суму 10 000,00 грн.

Крім того, розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному розгляді цієї справи, що за умовами договору визначений у фіксованому розмірі, є розумним і співмірним, як зі складністю справи (за предметом спору та ціною позову ця справа не відноситься до малозначних та стосується стягнення більше мільйона гривен у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати за послуги оренди обладнання, нарахуванням пені, інфляційних втрат та 3 % річних, спірні правовідносини вимагають належного дослідження умов договору орени, аналізу та тлумачення норм права, що регулюють спірні правовідносини), так і з ціною позову (розмір витрат позивача в суді апеляційної інстанції складає менше 1% від ціни позову у цій справі), а також із обсягом наданих адвокатом позивачу послуг, зафіксованих в акті від 04.12.2024.

Крім того, обсяг наданих позивачу при апеляційному розгляді цієї справи його адвокатом послуг повністю відповідав тим діям, які необхідно вчинити при апеляційному оскарженні судового рішення: здійснити аналіз оскаржуваного судового рішення, здійснити аналіз поданих апеляційних скарг, за результатом чого підготувати та подати відзиви на апеляційні скарги, здійснити представництво клієнта в судових засіданнях, надати роз`яснення та консультації клієнту щодо вчинених дій тощо.

Отже, заявлена позивачем до відшкодування сума його витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн у цій справі відповідає вартості, що склалася на ринку цих послуг та є справедливою.

З огляду на викладене, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження щодо зменшення понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» - Кавчука Андрія Вікторовича, від 06.12.2024 (вх. ЗАГС 01-05/35460/24 від 06.12.2024 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Томашевського Івана Михайловича ( АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 )) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» (Україна, 79069, Львівська область, місто Львів, вул. Шевченка, будинок 317 (ідентифікаційний код 42863146)) 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

3. Господарському суду Львівської області видати наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст додаткової постанви виготовлено 20.12.2024

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В