ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"17" грудня 2024 р. Cправа № 902/1014/23(145/488/22)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.

за участю: секретаря судового засідання - Марчук А.П.

представника позивача - Лисенко Н.О. (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

про солідарне стягнення заборгованості

в межах справи № 902/1014/23

за заявою: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1014/23 за заявою ОСОБА_2 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі № 902/1014/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Приходько Д.В.

01.10.2024 до Господарського суду Вінницької області від Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла справа № 145/488/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Так, ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.06.2024, залишеною в силі постановою Вінницького апеляційного суду від 16.09.2024, постановлено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 305 392,07 грн. передати за підсудністю до Господарського суду Вінницької області

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.10.2024, справу № 145/488/22, розподілено судді Лабунській Т.І., з призначенням єдиного унікального номеру судової справи - № 902/1014/23(145/488/22).

Ухвалою суду від 04.10.2024 матеріали цивільної справи № 145/488/22 прийнято до свого провадження суддею Лабунською Т.І. для розгляду в межах справи № 902/1014/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи № 902/1014/23(145/488/22) по суті призначено на 20.11.2024.

Ухвалою суду від 20.11.2024 відкладено розгляд справи по суті на 17.12.2024.

Судове засідання проводилося в режимі відоконференції за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Н.О.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявних в матеріалах справи.

В судовому засіданні судом сповіщено, що 16.12.2024 до суду від представника ОСОБА_2 , адвоката Тарасова С.О. надійшла заява про проведення судового засідання без участі ОСОБА_2 та його представника адвоката Тарасова С.О., про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 без розгляду, а в частині позовних вимог до ОСОБА_3 направити до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/10936/23.

Представник позивача поклалась на розсуд суду при розгляді вказаного клопотання.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи та вказане клопотання дійшов наступного висновку з огляду на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.09.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_2 було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений 11.09.2019 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстрований у реєстрі за № 2787, відповідно до умов якого, з урахуванням змін та доповнень від 09.09.2020, Продавець зобов`язався у строк до 30.12.2021 укласти договір купівлі-продажу квартири, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти і оплатити квартиру.

При укладенні договору на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 258 183,00 грн., що на день укладення договору еквівалентно 10348 дол. США.

Оскільки основний договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було укладені у строк до 30.12.2021, і протягом місяця від зазначеної дати аванс у розмірі 258 183,00 грн., що еквівалентно 10 384 доларів США, повернуто не було, то позивач заявив до стягнення суму боргу в розмірі 302 729,71 грн., оскільки станом на 16.05.2024 офіційний курс долара до гривні становив 29,2549.

Крім того, позивачем крім суми боргу, заявлено до стягнення 3% річних від простроченої суми, відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 2 662,36 грн. за період з 30.01.2022 по 16.05.2022.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи № 902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 , 02.05.2024 до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання грошових вимог до боржника, а саме 408 902,26 грн. боргу та 27 648,51 грн. - 3% річних.

Зі змісту кредиторської заяви ОСОБА_1 вбачається, що кредиторські вимоги до боржника виникли на підставі Попереднього договору від 11.09.2019, тобто, того ж договору, що і в позовній заяві, лише збільшено суму боргу та суму 3% річних.

Ухвалою суду від 15.07.2024 заяву ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника задоволено частково. Визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 в розмірі: 258 183,00 грн. - основного боргу (друга черга задоволення), 16 822,54 грн. - 3% річних (друга черга задоволення).

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.

Отже, приймаючи до уваги, що позивачем у спорі - ОСОБА_1 подано у справі № 902/1014/24 про неплатоспроможність ОСОБА_2 заяву з грошовими вимогами до боржника і така заява розглянута судом, то позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Попереднім договором від 11.09.2019 підлягає залишенню без розгляду.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , то суд дійшов наступного висновку.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (ч. 13 ст. 30 ГПК України).

Аналогічну норму визначено в ч. 1 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця.

За приписами ч. 4 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо справа не підсудна такому господарському суду, матеріали справи передаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

За приписами ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Водночас, ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено правило, за яким матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19.

Системний аналіз змісту приписів ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) приводить до висновку, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) майнових спорів, стороною яких є боржник, є універсальним та не містить виключень залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019. у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

За таких обставин, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність), яку такий суд розглядає.

Водночас, у ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства законодавець не встановлює інших правил підсудності, а лише конкретизує механізм реалізації приписів п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України і ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу країни з процедур банкрутства, встановивши, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Зі змісту наведених норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який здійснює провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідача.

Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює всі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства (неплатоспроможність).

Як встановлено судом, ухвалою від 20.07.2023 у справі № 910/10936/23, відкрито провадження про неплатоспроможність ОСОБА_3 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором від 11.09.2019 залишено без розгляду, нерозглянутими залишилась позовна вимога до ОСОБА_3 , а враховуючи наявність відкритої справи № 910/10936/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне передати матеріали справи № 902/1014/23(145/488/22) в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за попереднім договором за підсудністю до Господарського суду м. Києва, в провадженні якого перебуває справа № 910/10936/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ГПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 11, 18, 20, 30, 31, 42, 196, 197, 232, 233, 234, ч. 1 ст. 235, 236, 255, 256, 326 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_2 (представник ОСОБА_4 ) від 15.12.2024 задовольнити.

2. Позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за попереднім договором від 11.09.2019 у розмірі 305 392,07 грн. у справі № 902/1014/23(145/488/22) залишити без розгляду.

3. Справу № 902/1014/23(145/488/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за попереднім договором від 11.09.2019 у розмірі 305 392,07 грн. передати за підсудністю до Господарського суду м. Києва (вулиця Богдана Хмельницького, 44В, м. Київ, 01054).

4. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 17.12.2024.

5. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 23.12.2024.

7. Копію ухвали надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику ОСОБА_1 - адвокату Рибалці О.К. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адвокату Лисенко Н.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_8 (Господарському суду м. Києва разом з матеріалами справи не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення).

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

4- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )