ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.12.2024 Справа № 914/2065/24
Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., секретаря судових засідань Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали
заяви:Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач», м. Рівне,
про:ухвалення додаткового рішення (вх. № 4603/24 від 11.12.2024) у справі № 914/2065/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач», м. Рівне,
до відповідача:Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького, с. Віжомля Яворівського р-ну Львівської обл.,
За участю представників:
позивача:Сулковський Б. П. адвокат,
відповідача:Харченюк І. С. адвокат.
Судові процедури.
4. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 11.12.2024 подану заяву передано для розгляду судді Трускавецькому В. П.
5. Ухвалою суду від 12.12.2024 розгляд заяви ТзОВ «Захід Генпостач» про ухвалення додаткового рішення (вх. № 4603/24 від 11.12.2024) у справі № 914/2065/24 призначено у судовому засіданні на 20.12.2024 о 09:40 год.
8. У судове засідання 20.12.2024 з`явились представники сторін, які надали пояснення по суті поданої заяви.
9. У даному засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
11. Відповідач вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є завищена.
По-перше, представником заявником не додано до заяви жодних документів, які б підтверджували факт оплати позивачем послуг за надання професійної правничої допомоги, а саме, рахунків на оплату, платіжних доручень, виписок з банку про проведення оплат, тощо.
В акті виконаних робіт (надання послуг) від 05 грудня 2024 року чітко не зазначено обсяг послуг які були надані та вартість таких послуг.
По-друге, сума яку просить стягнути заявник становить більше як 35% від загальної суми боргу, стягнутої рішення суду. Відповідач вважає таку суму неспівмірно завищеною, раховуючи незначну складність справи, визнання відповідачем основної суми заборгованості, готовність відповідача на врегулювання спору мирним шляхом, про що вказувалося у відзиві до позову.
Обставини справи.
12. 09 січня 2024 року між Адвокатським бюро «Сулковський Богдан та партнери» та ТзОВ «Захід Генпостач» укладено Договір про надання правничої допомоги (далі Договір), у якому передбачено, що:
- Предметом даного Договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у всіх справах, які пов?язаві чи можуть бути пов?язані із захистом та відновленням Його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів (п. 1);
- ???Адвокатське бюро бере на себе зобов?язання надати Клієнту правничу допомогу, представляти і захищати права та інтереси Клієнта перед усіма юридичними та фізичними особами, органами державної влади та місцевого самоврядування (Іх структурними підрозділами), судовими органами, правоохоронними (оперативними та слідчими) органами (прокуратури, МВС, поліції та СБУ), органами юстиції (ДВС, нотаріату та ін.), контролюючими органами (в т.ч. органами фіскальної служби, податкової інспекції та адміністрації, митної служби, ПФУ, інспекції праці, управління держпраці та ін.), ДАБІ, ДАБК, банківськими, кредитними, фінансовими, факторинговими установами (п. 2);
- ???Клієнт уповноважує та наділяє Адвокатське бюро усіма правами щодо представлення та захисту його прав та законних інтересів в усіх судових органах України будь-яких інстанцій, судах загальної юрисдикції, господарських та адміністративних судах з усіма правами, що надаються Законом позивачеві, відповідачеві та третій особі (третій стороні), в тому числі з правом ведення справ у всіх судах всіх інстанцій, в тому числі справ про банкрутство, та вчинення всіх процесуальних дій, передачі (подачі) справи (позову, скарги) до суду, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження (апеляції, касації) рішення (постанови, ухвала) суду, брати участь в апеляційних та касаційних інстанція, вчиняти дії, пов?язані з виконанням судових рішень, ухвал, постанов, наказів суду, чи будь-якого іншого виконавчого документу. Обмеження повноважень Адвокатського бюро відсутні (п. 3);
- Гонорар Адвокатського бюро погоджується за взаємною угодою Сторін та оформляться додаткового угодою до цього Договору, яка є невід?ємною частиною даного Договору. На визначення розміру гонорару Адвокатського бюро впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правничої допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. При відмові Клієнта від послуг Адвокатського бюро чи розірвання цього Договору. сплачений гонорар поверненню не підлягає (п. 8).
13. 16 серпня 2024 року між Адвокатським бюро «Сулковський Богдан та партнери» та ТзОВ «Захід Генпостач» укладено Додаток № 4 до Договору, де погоджено, що:
- Сторони домовились, що вартість роботи (гонорар) Адвокатського бюро за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2024 у справі про стягнення на користь ТОВ «Захід Генпостач» з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького заборгованості та штрафних санкцій за невиконання Договору поставки запасних частин № 23/02/01-01 становить 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок (п. 1);
- Адвокатське бюро доручає надання правничої допомоги Клієнту згідно Договору про надання правничої допомоги від 09 січня 2024 року адвокату Сулковському Богдану Павловичу (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 907 від 28.04 2012) (п. 2);
- Перелік робіт включає в себе:
Юридичний аналіз документів;
Підготовка і написання досудової претензії;
Підготовка та написання позовної заяви, відповіді на відзив;
Написання клопотань, заяв, пояснень (п. 3);
- Додатково до гонорару Клієнт оплачує Адвокатському бюро представництво в суді (участь в судових засіданнях). Вартість участь в 1 (одному) судовому засідання становить 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок (п. 4);
- ??Клієнт зобов?язується здійснити повну оплату згідно Додатку № 4 до 31.12.2024 (п. 6).
Позиція суду.
15. В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
16. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
17. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
19. Згідно з ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
20. При цьому, інша сума судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, може бути як більшою за попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат так і меншою (ч. 6, ч. 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України ).
21. Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
22. У судовому засіданні 05.12.2024 адвокатом позивача зроблено заяву про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
23. 05 грудня 2024 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі, 10 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» адвокатом позивача подано відповідні докази.
24. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).
25. За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
27. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
28. Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
29. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
30. Проаналізувавши подані адвокатом позивача матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію розумності огляду на наступне.
Як визначено судом даний спір є малозначним, подана позовна заява має типовий характер, обсяг технічної та бухгалтерської роботи перевищує обсяг юридичної, дана справа не має якихось особливостей предмета спору. Суд зазначає, що справа не обтяжена великою кількістю доказів, нарахування трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені, на думку суду, не викликають особливих труднощів у адвоката з огляду на можливість використання електронних калькуляторів у інформаційно-пошукових системах в мережі Інтернет.
Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, позовна заява не містить посилань на практику Верховного Суду та/чи практику Європейського суду з прав людини, що може свідчити про підготовку документа високої складності.
31. Адвокатом позивача у даній справі, окрім позовної заяви не подано жодних інших заяв по суті спору та додаткових письмових пояснень.
32. Адвокат позивача брав участю у двох судових засіданнях: перше засідання 17.10.2024 тривало 12 повних хвилин, друге засідання 05.12.2025 17 хвилин. Відтак, вартість участі у судовому засіданні, тривалість якого не більше 18 хвилин, у розмірі 4000,00 грн є очевидно завищеною.
33. Отже, із аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, встановлено, що розмір заявлених адвокатських витрат у поній мірі не відповідає критеріям їхньої реальності та розумності їхнього розміру.
Таким чином, суд здійснивши відповідну оцінку заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивачу підлягає відшкодуванню 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 20.12.2024.

Суддя Трускавецький В.П.