ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1129/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Чорноморець Я.А., довіреність №9249 від 09.01.2024 (в режимі

відеоконференції);

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії акціонерного товариства "Укртелеком"

до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області

про стягнення 12498,21 грн

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Житомирської філії акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Народицької селищної ради 12498,21 грн заборгованості за надані телекомунікаційні послуги пільговим категорія осіб.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з відшкодування понесених позивачем втрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян за пільговими тарифами у період з липня 2022 року по січень 2023 року (включно) (т.1, а.с.1-5).

Ухвалою суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.09.2023.

Розгляд справи №906/1129/23 неодноразово відкладався.

14.09.2023 на електронну пошту суду від Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області надійшли письмові пояснення від 13.09.2023, згідно з якими остання вважає вимоги позивача необґрунтованими та незаконними, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, оскільки обов`язок щодо надання пільг з послуг зв`язку перейшов від Управління праці та соціальної політики населення Народицької РДА до Управління соціальної політики Коростенської РДА, яке є структурним підрозділом Коростенської РДА та уповноважений на ведення Реєстру осіб, які мають право на пільги на території Коростенського району; зміна законодавцем з 01.01.2017 джерел фінансування наданих позивачем послуг зв`язку з коштів державного бюджету на кошти місцевих бюджетів не відмінила обов`язки Управління соціальної політики Коростенської РДА контролювати надану позивачем інформацію про надані пільги та їх розмір та здійснювати розрахунок за надані пільговикам послуги, а відтак спірні правовідносини виникли між позивачем і Управлінням соціальної політики Коростенської РДА (т.1, а.с.62-68).

02.10.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення від 27.09.2023 №254/20 на відзив від 13.09.2023 (т.1, а.с.74-79)

19.10.2023 на електронну пошту суду від Народицької селищної ради надійшло заперечення №01-16/2806 від 17.10.2023 на відповідь на відзив №254/20 від 27.09.2023, у яких зазначено, що селищна рада як орган місцевого самоврядування, утворюючи 28.01.2021 відділ соціального захисту та соціального забезпечення населення Народицької селищної ради, не наділялася повноваженнями нині реорганізованого Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА, оскільки саме цей орган контролював надання позивачем спірних послуг, отже обов`язок щодо компенсації пільг з послуг зв`язку перейшов від Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА до Управління соціальної політики Коростенської РДА, яка є правонаступником вищезазначеної установи. Ні Народицька селищна рада, ні створений нею відділ соціального захисту та соціального забезпечення населення в період з 18.04.2022 по момент прийняття Постанови Верховної Ради України №2831-IX від 13.12.2022 «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Запорізькій та Житомирській областях повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (т.1, а.с.66 на звороті) не мали повноважень підписувати будь-які документи (акти-звіряння чи заперечення стосовно них), що відносяться до повноважень Народицької селищної ради (т.1, а.с.80-82).

19.02.2024 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання від 12.02.2023 №18/20 про заміну неналежного відповідача - Народицької селищної ради на належного - Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, враховуючи розпорядження КМУ від 16.12.2020 №1635-р № «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» та створення відповідно до Положення про Управління соціальної політики Коростенської РДА відділу Народичі №1 соціальної політики (т.1, а.с.112-130).

Поряд із цим представник позивача в судовому засіданні 19.02.2024 заявив клопотання про перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження (т.1, а.с.133).

Ухвалою суду від 19.02.2024 постановлено перейти до розгляду справи №906/1129/23 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінити судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, а також задоволено клопотання представника позивача від 12.02.2024 №18/20 та замінено неналежного відповідача - Народицьку селищну раду на належного - Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, призначено підготовче засідання на 13.03.2024.

Підготовчі засідання у справі №906/1129/23 неодноразово відкладалися в межах продовженого строку підготовчого провадження.

12.04.2024 на адресу суду від представника позивача із супровідним листом вих.№69/20 від 10.04.2024 надійшли додаткові докази у справі (т.1, а.с.154-173).

17.07.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 16.07.2024, згідно з яким останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки забезпечення надання публічних послуг жителям територіальної громади в першу чергу покладається на представницький орган місцевого самоврядування територіальної громади, представницьким органом Народицької територіальної громади є Народицька селищна рада; саме Народицька селищна рада є відповідальною за затвердження та забезпечення здійснення видатків на відшкодування підприємствам - надавачам послуг витрат, пов`язаних з наданням окремим категоріям громадян пільг з оплати послуг зв`язку, а відтак Народицька селищна рада (апарат місцевої ради) як юридична особа є належним відповідачем у даній справі. Управління соціальної політики Коростенської РДА не в змозі здійснити звірку пільговиків, оскільки володільцем бази даних є Управління Пенсійного фонду України; відповідачу не передбачаються видатки з державного бюджету на фінансування пільг з оплати послуг зв`язку. Рішенням Коростенської міської ради 11 сесії VIII скликання від 25.11.2021 №668 затверджена Комплексна програма «Турбота», яка передбачає відшкодування з місцевого бюджету на оплату послуг зв`язку (т.1, а.с.226-256).

18.09.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив вих.№80СЗ10/СЦ/ВИХ/307 від 18.09.2024, у якій останній просив задовольнити позов у повному обсязі, зазначивши, що відповідач безпідставно посилається на Комплексну програму «Турбота на 2022-2026 роки», оскільки смт.Народичі не входить до складу території Коростенської міської ради, на території Коростенського району діє Управління соціальної політики Коростенської РДА. Відповідно до абз.7 п.3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 №117, органам Пенсійного фонду України з 01.01.2023 надано лише доступ до Реєстру для його наповнення відповідною інформацією про пільговиків; лише відповідач має право на збирання, систематизацію, зберігання, внесення змін та/чи уточнень до інформації про пільговика, яка містяться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. Отже саме до компетенції відповідача належить забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на території Коростенського району і саме через відповідача держава діє у спірних правовідносинах. Позивач стверджує, що покладання обов`язків з відшкодування спірних витрат на органи місцевого самоврядування є помилковим, оскільки боржником у цих правовідносинах є держава, яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи. Позивач просив також врахувати, що покладення на відповідача як спеціального органу з питань реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення обов`язку з відшкодування позивачу витрат на пільгове надання послуг зв`язку відповідає вказаному в ст.ст. 82, 83 БК України принципу субсидіарності видатків державного і місцевих бюджетів та не ставиться в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, зокрема місцевих органів виконавчої влади / органів місцевого самоврядування щодо складення актів та виконання функцій з передачі інформації про необхідність бюджетних трансферів та асигнувань; закони, якими встановлено право певних категорій громадян на отримання пільг щодо послуг зв`язку, є чинними і не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі, а тому відсутність бюджетних призначень на відповідні видатки не є підставами для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання; відсутність видатків на компенсацію вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів, не звільняє державу в особі її відповідно створених органів від виконання відповідного обов`язку, оскільки законодавство у сфері фінансових зобов`язань держави має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер; ухилення від відшкодування державою в особі відповідного органу витрат, понесених позивачем у зв`язку із наданням послуг пільговій категорії споживачів, є фактичним примушенням позивача всупереч ч.1 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.14 ЦК України до безоплатного надання таких послуг (фінансування їх за рахунок власних коштів) або до відмови/обмеження у наданні таких послуг пільговій категорії населення, що не відповідає приписам ст.3 Конституції України, зважаючи на чинність законів, якими ці пільги запроваджені та гарантуються (т.2, а.с.20-28).

Ухвалою суду від 23.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1129/23 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 11.12.2024.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про поважні причини такої неявки суд не повідомив, також не забезпечив свою участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не направив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення та доставлення ухвали суду від 23.10.2024 в електронній формі до його електронного кабінету (т.2, а.с.32).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а його неявка не перешкоджає розгляду справи, підстав для відкладення судового засідання чи оголошення в ньому перерви немає, суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього за наявними матеріалами, згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.202 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 11.12.2024 підтримав позов та просив задовольнити його у повному обсязі.

11.12.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

АТ "УКРТЕЛЕКОМ", відокремленим підрозділом якого є Житомирська філії АТ "УКРТЕЛЕКОМ", є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, інших законодавчих актів України.

У період з липня 2022 року по січень 2023 року (включно) позивач надавав послуги зв`язку на пільгових умовах населенню смт. Народичі Коростенського району Житомирської області, яке включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, і підпадає під дію законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про охорону дитинства", "Про жертви нацистських переслідувань" тощо, на загальну суму 12498,21 грн, що підтверджується поіменними та зведеними за категоріями пільг розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг у спірний період, та актами звіряння розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства (т.1, а.с.18-34, 157-172).

З матеріалів справи слідує, що позивач помісячно направляв на адресу Народицької селищної ради для здійснення розрахунку за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів відповідні розрахунки та акти звіряння, у яких зазначена вартість послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, та сума заборгованості наростаючим підсумком (а.с.10-17, 35-39).

Також розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг у спірний період, направлялись Управлінню соціального захисту населення Коростенської РДА як належному відповідачу у даній справі із супровідним листом №68/20 від 10.04.2024 (т.1, а.с.155-156).

До справи долучено копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2600-0703-5/70099 від 03.04.2024, у якому зазначено, що володільцем і розпорядником Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, є Міністерство соціальної політики України (т.2, а.с.27).

Міністерство соціальної політики України у листі позивачу №1939/0/290-24/56 від 20.05.2024 повідомило, що органам соціального захисту населення надано доступ до інформації, що міститься в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, та реалізована можливість проведення верифікації даних про пільговиків для компенсації наданих пільговикам телекомунікаційних послуг у формі набору даних, що раніше були у формі № 1-пільга (т.2, а.с.26).

Однак, як вбачається з позовних матеріалів та відповіді позивача на відзив, акти звіряння підписані не були, заперечення щодо суми чи щодо сформованих позивачем списків громадян, яким були надані послуги на пільгових умовах, не подавались, інформація щодо осіб, які втратили право на пільгу за спірний період, не надходила, понесені позивачем витрати за липень 2022 року січень 2023 року на суму 12498,21 грн не відшкодовано.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Господарські зобов`язання можуть виникати, у тому числі, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність (ч.1 ст.174 ГК України).

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", відповідно до ст.1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму

Згідно зі ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.

Виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних і електронних комунікаційних послуг та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Частиною 1 ст.20 Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" унормовано, що надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.

Пільги з оплати за користування послугами зв`язку та комунікаційними послугами передбачені низкою законодавчих актів України. Так, перелік категорій громадян, яким державою встановлені державні соціальні гарантії у вигляді пільг, встановлено, зокрема, законами України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" та п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України. Установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Наведені норми законодавства закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії, які визначають безумовний обов`язок АТ "УКРТЕЛЕКОМ" надавати пільги визначеним категоріям громадян, який кореспондується із безумовним обов`язком держави в особі її органів відшкодовувати такі пільги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 (в редакції, дія якої поширюється на спірні правовідносини) запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги. Зобов`язано Міністерство соціальної політики забезпечити внесення до Реєстру інформації про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою", "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про освіту", "Про прокуратуру", "Про Службу безпеки України", "Про бібліотеки і бібліотечну справу", "Про захист рослин", "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України", "Про охорону дитинства", "Про соціальний захист дітей війни", "Про культуру", Основ законодавства України про охорону здоров`я і пенсіонерів за віком.

Відповідно до абз.2 п.1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 (далі Положення, в редакції, дія якої поширюється на спірні правовідносини), реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Згідно з п.3 Положення, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки.

Уповноважені органи з дотриманням вимог Законів України "Про інформацію" і "Про захист персональних даних" мають право: отримувати від пільговиків документи, що підтверджують їх право на пільги; проводити перевірку достовірності поданих документів; отримувати відомості від пільговиків, а також від державних органів, де перебувають на обліку пільговики, підприємств та організацій, що надають послуги, житлово-експлуатаційних організацій; використовувати під час наповнення Реєстру інформацію з інших баз даних щодо персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги; надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, підприємствам та організаціям, що надають послуги, на запити та в межах їх компетенції, а також органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування з метою надання пільг, передбачених законодавчими актами, пільговикам, Пенсійному фонду України (посадовим особам) та його органам для здійснення ними своїх повноважень (п.4 Положення).

При цьому, відповідно до абз.2 ст.30 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Кабінетом Міністрів України та підзвітні і підконтрольні йому.

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем конкретної бюджетної програми є Мінсоцполітики. Управління соціальної політики районної державної адміністрації є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та підзвітне головному розпоряднику бюджетних коштів та відповідальному виконавцю бюджетної програми - Мінсоцполітики, що відповідає вимогам п.47 ч.1 ст.2 БК України.

Відповідно до пп."є" п.9 ч.1 ст.87 БК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення: інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. На момент виникнення спірних правовідносин такий перелік не затверджений, що не змінює фактичного існування програм в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, та не звільняє державу від здійснення видатків для забезпечення реалізації таких програм.

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування (п.20-4 ч. 1 ст. 91 БК України).

Разом із тим вказаним нормативним актом не перекладається відповідальність держави за невиконання взятих на себе зобов`язань перед громадянами, що мають відповідні пільги, та перед операторами зв`язку, які належним чином виконали свій обов`язок і надали послуги, на органи місцевого самоврядування.

Отже позивач - АТ "УКРТЕЛЕКОМ" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам, включений до Реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, Статуту та внутрішніх актів товариства.

Житомирська філія АТ "УКРТЕЛЕКОМ" є відокремленим підрозділом АТ "УКРТЕЛЕКОМ", не має статусу юридичної особи і здійснює від імені акціонерного товариства частину його господарської та іншої діяльності, а також функції представництва.

Відповідач - Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, який підзвітний головному розпоряднику бюджетних коштів та відповідальному виконавцю бюджетної програми - Мінсоцполітики.

Суд зауважує, що стороною зобов`язання з компенсації витрат позивачу за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян є держава, а тому орган місцевого самоврядування не може бути боржником за таким зобов`язанням (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 07.08.2023 у справі №922/1418/22, від 28.09.2023 у справі №916/2523/22, від 06.10.2023 у справі №916/429/23).

Іншого органу, створеного для виконання зазначених функцій, судом не встановлено.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з липня 2022 року по січень 2023 року (включно) позивач надавав послуги зв`язку пільговим категоріям населення смт. Народичі Коростенського району Житомирської області, заборгованість з відшкодування яких станом на день розгляду справи склала 12498,21 грн.

Чинним законодавством України не передбачено обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач має законодавчо встановлений обов`язок відшкодування або фінансування пільг з послуг зв`язку, наданих у спірному періоді.

Згідно з приписами ст.ст.526, 525 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.2 ст.193 ГК України).

Суд у даному випадку також враховує, що ні Законом України "Про телекомунікації", ні Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №924/781/17).

Нормами ч.2 ст.218 ГК України та ч.2 ст.617 ЦК України визначено, що відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо у залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007). Зокрема, у п.3.2 рішення від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 Конституційний Суд України наголосив, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Згідно з практикою ЄСПЛ, держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України").

У рішеннях ЄСПЛ від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За таких обставин Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону, і така відповідальність не може ставитись у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах надавались позивачем не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону, має відшкодувати такі витрати позивачу за рахунок бюджетних коштів.

Згідно з ч.6 ст.48 БК України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч.ч.1-4 ст.48 БК України.

Проаналізувавши вищевикладені обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що даний позов пред`явлено позивачем до належного відповідача.

Суд звертає увагу відповідача, що орган місцевого самоврядування не є розпорядником коштів, призначених для відшкодування витрат пільгових категорій осіб на послуги зв`язку, та не має доступу до реєстру пільговиків.

Також суд вказує на те, що понесені позивачем витрати на надання послуг зв`язку пільговим категоріям населення смт.Народичі дійсно можуть бути відшкодовані за рахунок місцевого бюджету, як стверджує відповідач, однак, як випливає зі змісту п.20-4 ч.1 ст.91 БК України, відшкодування таких витрат здійснюється органами місцевого самоврядування не в силу обов`язку, покладеного законом, а з власної ініціативи, оскільки селищна рада не є уповноваженим органом у розумінні Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117. Селищна рада може бути відповідачем у випадку укладення відповідного договору з оператором шляхом взяття на себе договірних зобов`язань відшкодовувати пільги на телекомунікаційні послуги або ж у разі прийняття відповідного рішення на сесії ради та у випадку можливості здійснювати такі витрати з бюджету ОТГ. Тобто у даному випадку відшкодування витрат на послуги зв`язку є правом, а не обов`язком ради.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами ст.ст.76, 77, 79, 86 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд встановив, що доводи позивача щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань з відшкодування пільгової вартості послуг зв`язку за період з липня 2022 року по січень 2023 року знайшли своє підтвердження, більше того, відповідачем належним чином і в установленому законом порядку не спростовані. Правильність розрахунку суми боргу відповідач не оспорював, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України та висновок суду про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Франка, буд. 5, м. Коростень, Житомирська обл., 11500, ) на користь Акціонерне товариство "Укртелеком" (бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, м. Київ, 01601, ) в особі Житомирської філії акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Київська, буд. 20, м. Житомир, Житомирська обл., 10014, ) 12498,21 грн заборгованості та 2684,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.12.24

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2-3 - сторонам (до ел.каб.).