ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2024 р. Справа№ 910/3688/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Смаголь А.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 16.12.2024,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 (повний текст рішення складено 29.07.2024)

у справі №910/3688/24 (суддя Я.В. Маринченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідністю «Браманте»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

про розірвання договору закупівлі послуг,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Браманте» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі, відповідач) про розірвання Договору № про закупівлю послуг від 22.06.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при формуванні ціни тендерної пропозиції позивач не знав та не міг припускати, що 24.02.2022 російська федерація розпочне широкомасштабне вторгнення, яке стане підставою введення воєнного стану в України, що в свою чергу призведе до значного підвищення вартості устаткування та матеріалів, закупівля яких передбачена Договором № від 22.06.2022. Позивач зазначає, що виконання вказаного Договору для нього, як підрядника, є економічно необґрунтованим та таким, що призведе до фінансових збитків ТОВ «Браманте». У зв`язку з цим, враховуючи істотну зміну обставин у правовідносинах сторін за договором, позивач просить суд розірвати Договір про закупівлю послуг № від 22.06.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Браманте», на підставі статті 652 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №910/3688/24 позов задоволено.

Розірвано Договір про закупівлю послуг № від 22.06.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Браманте».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Браманте» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Приймаючи вказане рішення, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт наявності істотної зміни обставин у правовідносинах сторін за Договором, що є правовою підставою для його розірвання згідно приписів частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, 15.08.2024 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:

- судом проігноровано той факт, що Договір № укладено сторонами 22.06.2022, тобто на момент укладення зазначеного договору обставини, визнані судом належною підставою для розірвання Договору, вже існували. При цьому, інфляційні процеси є звичайним економічним процесом, який залежить від багатьох факторів та підлягає прогнозуванню, а тому враховується суб`єктами господарювання при плануванні своєї діяльності й відноситься до звичайних підприємницьких ризиків. Зважаючи на принцип свободи договору, позивач, розуміючи стан війни, не був позбавлений права відмовитись від підписання Договору або відкликати свою тендерну пропозицію;

- суд ухвалив рішення без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, де касаційний суд висловився про відмінність обставин непереборної сили (стаття 617 Цивільного кодексу України) та істотної зміни обставин (стаття 652 Цивільного кодексу України). У рамках правовідносин сторін у розглядуваній справі суд першої інстанції не звернув увагу та не надав оцінку умовам договору, зокрема пункту 8.4. Договору, яким сторони закріпили домовленість про те, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії таких обставин. Про настання обставин непереборної сили відповідно до пункту 8.2. Договору сторони повинні повідомити одна одну протягом 10 календарних днів. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажору) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України. Порушення такого порядку відповідно до пункту 8.3. Договору позбавляє сторону, яка зазнала дії таких обставин, посилатись до таких обставин. Відповідно, у разі, якщо б ТОВ «Браманте» мало потребу у продовженні строку дії договору, ним було б дотримано наведену процедуру та надано відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України. Відсутність повідомлення ТОВ «Браманте» про настання обставин непереборної сили та відповідного сертифікату ТПП України вказує на правомірність відмови у продовженні строків виконання робіт, про що просив позивач у листі №25/12-23 від 25.12.2023;

- відповідно до пункту 3.4. Договору підрядник не має права вимагати уточнення договірної ціни у зв`язку зі зростанням цін на ресурси, що використовуються для виконання робіт. Таким чином, сторонами при укладенні Договору закріплено домовленість на випадок зміни цін на необхідні для його виконання ресурси.

- судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не встановлено наявності усіх чотирьох обставин, наявність яких є необхідною умовою для розірвання Договору в судовому порядку на підставі статті 652 Цивільного кодексу України;

- суд першої інстанції дійшов висновку про наявність зміни істотних обставин на підставі неналежного доказу - висновку Івано-Франківської Торгово-промислової палати №Ф-1007/12 від 19.12.2023 про настання істотної зміни обставин (HARDSHIP).

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №910/3688/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: ОСОБА_1., судді: Сибіга О.М., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи №910/3688/24; вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги відкладено до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

23.09.2024 матеріали справи №910/3688/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3688/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 та призначено розгляд справи на 20.11.2024.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 31.10.2024 №3195/0/15-24 суддю Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_1 звільнено у відставку.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/761/24 від 11.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3688/24.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №910/3688/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №910/3688/24 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І., розгляд справи №910/3688/24 призначено на 16.12.2024.

За результатами проведеного 16.12.2024 судового засідання суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 16.12.2024 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи міститься довідка про доставку копії ухвали суду від 14.11.2024 до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд».

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову про розірвання договору відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

За результатами процедури закупівлі UA-2021-11-25-008678-a (відкриті торги з публікацією англійською мовою) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Браманте» (далі - Підрядник) 22.06.2022 укладено Договір №, відповідно до умов пункту 1.1. якого Підрядник за завданням Замовника відповідно до умов цього Договору зобов`язується на свій ризик надати послуги зі зведення огорож, монтаж поручнів і захисних засобів (Ремонт засобів безпеки Сумського ЛВУМГ, Лубенського ЛВУМГ, Боярського ЛВУМГ, Бердичівського ЛВУМГ з облаштуванням доріжок для обходу території охоронним патрулем) (далі - роботи), а Замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2. Договору склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними, якісними та кількісними характеристиками (Додаток №1), Договірною ціною (Додаток №2) та Графіком виконання робіт (Додаток №3).

Відповідно до пункту 3.1. Договору загальна вартість виконуваних робіт за цим Договором, що є ціною Договору згідно із Договірною ціною (додаток №2), становить 36 648 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 6 108 000,00 грн.

Ціна Договору є твердою і не може змінюватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим Договором та чинним законодавством (пункт 3.2. Договору).

Підрядник не має права вимагати уточнення договірної ціни у зв`язку зі зростаннями цін на ресурси, що використовуються для виконання робіт (пункт 3.4. Договору).

Пунктом 4.1. Договору, пунктом 4.1. Додатку №1 та Додатком №3 сторони визначили строк виконання робіт - 720 календарних днів з дати укладення договору, тобто у строк до 11.06.2024 включно.

Пунктом 9 Додатку №1 до Договору передбачено орієнтовні обсяги робіт.

Із Додатку №2 до Договору «Договірна ціна» вбачається, що вартість будівельних робіт становить 24 470 101,07 грн, вартість устаткування, меблів та інвентарю становить 12 177 898,93 грн, а всього договірна ціна становить 36 648 000,00 грн.

В якості забезпечення виконання вказаного Договору 24.05.2022 Акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» як гарантом було видано банківську гарантію №G10600/22, згідно якої бенефіціаром є ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», принципалом - ТОВ «Браманте», повна (максимальна) сума банківської гарантії становить 1 832 400,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача та відповідача, ТОВ «Браманте» за вказаним Договором № від 22.06.2022 згідно підписаних актів виконало роботи на загальну суму 8 881 532,20 грн. Дана обставина сторонами не заперечується.

Листом №22/11-23 від 22.11.2023 позивач, керуючись статтею 652 Цивільного кодексу України, звертався до відповідача з проханням укласти додаткову угоду про розірвання Договору за згодою сторін, вказавши, що вартість устаткування та матеріалів у 2023 році значно здорожчала та суттєво перевищує не тільки граничну вартість устаткування, а і значним чином впливає на загальну вартість Договору, у зв`язку з чим виконання спірного Договору є економічно необґрунтованим та подальше виконання Договору на визначених ним умовах (без зміни ціни Договору) призведе до неминучих збитків позивача та до порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору. До листа позивач долучив копію цінової довідки Івано-Франківської Торгово-промислової палати №В-510 від 21.11.2023, в якій вказано діапазон ринкової вартості на устаткування (обладнання) та матеріалів в Україні станом на 20.09.2023.

Листом №ТОВВИХ-23-18031 від 13.12.2023 відповідач повідомив позивача про те, що умовами Договору не передбачено право підрядника на одностороннє розірвання Договору у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладені Договору, а також у зв`язку з подорожчанням матеріалів та обладнання, які передбачені Договором для виконання робіт та зазначило, що не погоджується із пропозицією позивача укласти додаткову угоду про розірвання Договору.

У своєму листі вих.№25/12-23 від 25.12.2023 позивач зазначив, що тендерну пропозицію ТОВ «Браманте» було подано 26.01.2022, укладення договору з відповідачем забезпечувалось банківською гарантією №G10494/22 від 26.01.2022 на суму 919 000,00 грн, при формуванні ціни тендерної пропозиції ТОВ «Браманте» не знало та не припускало, що 24.02.2022 російська федерація розпочне широкомасштабне вторгнення, яке стане підставою введення воєнного стану в України, що в свою чергу призведе до значного подорожчання логістики, матеріалів та устаткування. Позивач зазначив, що в силу вимог Закону України «Про публічні закупівлі» не мав можливості відмовитися від підписання з замовником спірного договору, оскільки така відмова призвела б до значних фінансових збитків в розмірі сплати гарантії на суму 919 000,00 грн.

Указаним листом позивач пропонував укласти додаткову угоду щодо продовження строків виконання робіт з одночасним переглядом вартості товарів та робіт по Договору, або у випадку неможливості досягнення згоди щодо умов, укласти додаткову угоду про розірвання Договору. В якості додатків до даного листа позивач надав відповідачу копію висновку про настання істотної зміни обставин HARDSHIP, виданого Івано-Франківською Торгово-промисловою палатою №Ф-1007/12 від 19.12.2023.

Листом №ТОВВИХ-24-61 від 02.01.2024 відповідач повідомив позивача про відмову в укладенні додаткової угоди про розірвання Договору та вказав, що збільшення ціни Договору через зростання цін на матеріали та обладнання не передбачене умовами Договору.

Оскільки відповідач відмовився укладати додаткову угоду про розірвання Договору у добровільному порядку, ТОВ «Браманте» звернулося до суду з позовом у даній справі, стверджуючи про наявність усіх чотирьох обов`язкових умов для застосування положень статті 652 Цивільного кодексу України та, відповідно, розірвання Договору у зв`язку з істотною зміною обставин у судовому порядку.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказував, що ризик зміни обставин, зокрема, зміни вартості ресурсів, необхідних для виконання Договору, в тому числі у бік збільшення, покладено на підрядника, а тому відсутні усі необхідні умови та підстави для розірвання спірного Договору на підставі статті 652 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі підлягає залишенню без змін із таких підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Як унормовано частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За загальним правилом, закріпленим у частині 3 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Згідно частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України врегульовано порядок зміни, розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №910/13557/21).

Частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання чи зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин. Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 87-89 постанови від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначила, що «на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані обставини, що виникають після укладення договору, істотно порушують баланс інтересів сторін і суттєво знижують для кожної з них очікуваний результат договору. Право змінити чи розірвати договір у разі істотної зміни обставин, які були визначальними на час його укладення, направлене на захист сторін договору від настання ще більш несприятливих наслідків, пов`язаних із подальшим його виконанням за існування обставин, що відповідають характеристикам, визначеним у статті 652 ЦК України. За загальним правилом у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, його можна змінити чи розірвати за згодою сторін. Можливість такої зміни або розірвання може бути обмежена, коли інше передбачає договір або випливає із суті зобов`язання (абзац перший частини першої статті 651 ЦК України). Припис абзацу другого частини першої статті 652 ЦК України встановлює критерій, за яким для зміни чи розірвання договору на підставі цієї статті обставини, якими, укладаючи його, керувалися сторони, мають змінитися настільки, що, якби останні могли це передбачити, то б узагалі не уклали договір чи уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, зокрема за незначної їх зміни або за виникнення труднощів у виконанні договору, які сторони могли розумно передбачити, на підставі статті 652 ЦК України договір не можна змінити ні за згодою сторін, ні за рішенням суду».

Істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними.

Отже, істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання. Істотна зміна обставин не впливає на строк виконання зобов`язань (не змінює його) і не звільняє сторону від відповідальності за невиконання, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин).

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі №927/763/17.

Застосування статті 652 Цивільного кодексу України є відображенням дії у договірних правовідносинах принципів справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином на позивача, який як на підставу позову посилається на положення статті 652 Цивільного кодексу України, покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами у справі наявність усіх вищенаведених чотирьох умов.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про доведеність позивачем наявності підстав для розірвання Договору на підставі частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України та відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача, зазначаючи таке.

Як уже було зазначено, частина 2 статті 652 Цивільного кодексу України містить критерій, за яким зміну обставин можна визначити як істотну - це якщо у момент укладення Договору сторони виходили з того, що відповідна зміна обставин не настане (перша умова).

Колегія суддів зазначає, що природно, що укладаючи будь-який договір, сторони аналізують багато чинників, які мають місце на момент його укладення, оцінюють вигоди (збитки), які вони можуть отримати (зазнати) в результаті виконання (невиконання) договірних зобов`язань.

Проте, зміну обставин, що відбулася у спірних правовідносинах, сторони не могли і не повинні були передбачити.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений до 07.02.2025.

Матеріалами справи підтверджується, що Договір № про закупівлю послуг від 22.06.2022 був укладений сторонами за результатами проведення у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» процедури закупівлі UA-2021-11-25-008678-a.

Згідно даних, розміщених на онлайн-платформі «Prozorro» за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-11-25-008678-a, закупівля ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» послуг зі «Зведення огорож, монтаж поручнів і захисних засобів (Ремонт засобів безпеки Сумського ЛВУМГ, Лубенського ЛВУМГ, Боярського ЛВУМГ, Бердичівського ЛВУМГ з облаштуванням доріжок для обходу території охоронним патрулем)» здійснювалась шляхом застосування процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про публічні закупівлі» відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій.

Оголошення про проведення відкритих торгів безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону (частина 1 статті 21 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником разом з оголошенням про проведення конкурентних процедур закупівель в електронній системі закупівель для загального доступу шляхом заповнення полів в електронній системі закупівель.

У частині 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» наведено перелік відомостей, що має містити тендерна документація, зокрема, це інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі); кількість товару та місце його поставки; місце, де повинні бути виконані роботи чи надані послуги, їх обсяги, строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов; строк дії тендерної пропозиції, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними, але не менше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій; кінцевий строк подання тендерних пропозицій; розмір та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати); розмір, вид, строк та умови надання, повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає таке забезпечення надати).

За змістом частини 1 статті 25 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник має право зазначити в оголошенні про проведення конкурентної процедури закупівлі та в тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції/пропозиції.

Згідно частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна пропозиція подається в електронному вигляді через електронну систему закупівель шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, де зазначається інформація про ціну, інші критерії оцінки (у разі їх встановлення замовником), інформація від учасника процедури закупівлі про його відповідність кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, наявність/відсутність підстав, установлених у статті 17 цього Закону і в тендерній документації, та шляхом завантаження необхідних документів, що вимагаються замовником у тендерній документації. Кожен учасник має право подати тільки одну тендерну пропозицію/пропозицію (у тому числі до визначеної в тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі частини предмета закупівлі (лота).

Відповідно до частини 8 статті 26 Закону України «Про публічні закупівлі» учасник процедури закупівлі має право внести зміни до своєї тендерної пропозиції або відкликати її до закінчення кінцевого строку її подання без втрати свого забезпечення тендерної пропозиції. Такі зміни або заява про відкликання тендерної пропозиції враховуються, якщо вони отримані електронною системою закупівель до закінчення кінцевого строку подання тендерних пропозицій.

Згідно з частиною 3 статті 25 Закону України «Про публічні закупівлі» забезпечення тендерної пропозиції/пропозиції не повертається у разі, зокрема: відкликання тендерної пропозиції/пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними; непідписання договору про закупівлю учасником, який став переможцем тендеру/спрощеної закупівлі.

Так, за даними «Prozorro» за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-11-25-008678-a, кінцевий строк подання тендерних пропозицій по закупівлі UA-2021-11-25-008678-a було визначено замовником (відповідачем) до 26.01.2022 о 17:30; дата та час проведення електронного аукціону - 24.02.2022 о 13:30.

Тендерна пропозиція ТОВ «Браманте» була подана 26.01.2022 о 16:16. Ціна тендерної пропозиції до початку аукціону - 30 540 000,00 грн.

24.02.2022 о 13:53 відбулося розкриття тендерних пропозицій та визначено переможцем закупівлі ТОВ «Браманте» із ціною 30 540 000,00 грн.

Отже, як обґрунтовано зазначає позивач, при формуванні та поданні ним 26.01.2022 тендерної пропозиції з визначеною ціною, ТОВ «Браманте», так само як і ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», не було та не могло бути відомо про те, що з 24.02.2022 (у день проведення електронного аукціону) на території України буде введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який у подальшому неодноразово продовжуватиметься з настанням наслідків у вигляді, зокрема, інфляційних процесів, підвищення курсу долару США до гривні та є загальновідомими обставинами.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про публічні закупівлі» рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення учасника переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі. Протягом одного дня з дати ухвалення такого рішення замовник оприлюднює в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника до органу оскарження договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю (частина 5 статті 33 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Так, відомості про переможця - ТОВ «Браманте» та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю були опубліковані у системі «Prozorro» 16.05.2022 о 16:26.

Отже, виходячи з положень Закону України «Про публічні закупівлі», у ТОВ «Браманте» як переможця електронного аукціону виникло зобов`язання укласти із ТОВ «Оператор ГТС України» договір про закупівлю послуг на умовах тендерної документації та тендерної пропозиції ТОВ «Браманте» (ціна Договору 30 540 000,00 грн).

Посилання скаржника на те, що ТОВ «Браманте», розуміючи станом на дату підписання Договору (22.06.2022) наслідки введення воєнного стану в країні, не був позбавлений права відмовитись від підписання Договору, а ще раніше (з 24.02.2022 по 16.05.2022) мав можливість відкликати свою тендерну пропозицію, оцінюються судом критично, оскільки право на відкликання тендерної пропозиції без втрати його забезпечення позивач згідно частини 8 статті 26 Закону України «Про публічні закупівлі» мав лише до закінчення кінцевого строку подання тендерної пропозиції, тобто у даному випадку до 26.01.2022, коли обставини, на які посилається позивач у позові, ще не настали й на їх настання позивач з огляду на всю свою обачливість не міг розраховувати, а правом на відмову від укладення договору у будь-який час після 26.01.2022 (дата закінчення кінцевого строку подання тендерної пропозиції) позивач хоч і наділеній, утім згідно частини 2 статті 25 Закону України «Про публічні закупівлі» це потягнуло б за собою беззаперечні наслідки у вигляді неповернення позивачу забезпечення тендерної пропозиції на суму 919 000,00 грн.

Колегія суддів у даному контексті приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що незважаючи на усі економічні, логістичні складнощі, що виникли внаслідок широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України та введення воєнного стану в Україні, ТОВ «Браманте» спромоглося частково виконати умови Договору (на суму 8 881 532,20 грн), що відповідачем не заперечується, однак у 2023 році вартість устаткування та матеріалів, закупівлю яких було передбачено укладеним Договором, значно здорожчала.

Так, із наданих позивачем пояснень та цінової довідки №В-510 від 21.11.2023 Івано-Франківської Торгово-промислової палати, яка надавалася відповідачу разом із листом №22/11-23 від 22.11.2023, вбачається, що вартість певного устаткування та обладнання з моменту формування позивачем тендерної пропозиції у січні 2022 року до вересня 2023 року збільшилась на 20%-48,5%, що безумовно впливає на загальну вартість Договору й фактично робить подальше виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за спірним Договором економічно необґрунтованим.

Вказана обставина відповідачем належними та допустимими доказами не спростована.

Усе зазначене у сукупності свідчить про те, що обставини, які позивач враховував при укладанні Договору зазнали істотних непередбачуваних змін, що в свою чергу призвело до зміни співвідношення інтересів сторін за договором.

У даному випадку ТОВ «Браманте», висуваючи 26.01.2022 тендерну пропозицію (тобто погоджуючись на всі умови майбутнього Договору), не знало і не припускало, що 24.02.2022 російська федерація розпочне широкомасштабне вторгнення, що в свою чергу стане підставою для виникнення сукупності непередбачуваних негативних факторів, які призведуть до настання істотної зміни обставин у правовідносинах сторін за Договором.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що в момент укладення Договору як позивач, так і відповідач виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Посилання скаржника при цьому на те, що сторонами при укладенні Договору закріплено домовленість на випадок зміни цін на необхідні для його виконання ресурси й у пункті 3.4. Договору погоджено, що підрядник не має права вимагати уточнення договірної ціни у зв`язку зі зростанням цін на ресурси, що використовуються для виконання робіт, не впливають на вищезазначені висновки суду, оскільки у даному випадку позов заявлено не про зміну умов Договору в частині визначення ціни, а про його розірвання через те, що внаслідок його подальшого виконання суттєво зміниться рівновага договірних стосунків. При цьому позивач, формуючи тендерну пропозицію, не міг передбачити таке суттєве зростання цін на матеріали та устаткування, адже воно стало наслідком початку повномасштабного вторгнення рф на територію незалежної України.

Із приводу наявності другої умови, передбаченої частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України (зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися), колегія суддів зазначає, що вона з однієї сторони вказує на характер причин, які зумовили зміну обставин, з іншого - передбачає оцінку поведінки заінтересованої сторони: чи могла вона усунути зазначені причини.

Згідно з вимогами добросовісності виконання зобов`язання кожна із сторін договору повинна: вживати заходів щодо досягнення мети зобов`язання, вчиняти дії, направлені на полегшення виконання зобов`язання, та уникати вчинення дій, які можуть обтяжити виконання зобов`язання чи взагалі унеможливити його; не допускати порушення прав іншої сторони тощо (статті 525, 526 Цивільного кодексу України, стаття 193 Господарського кодексу України тощо). Тобто, сторони мають докладати усіх зусиль для належного виконання договірного зобов`язання.

Проте, у даному випадку причини, що зумовили зміну обставин (початок повномасштабного вторгнення рф на територію України та всі економічні наслідки такого вторгнення), не могли бути усунуті зусиллями заінтересованої сторони, навіть якщо б вона добросовісно таких зусиль доклала. При цьому, як уже зазначалося, позивач певний час, попри наявні складнощі, докладав зусиль задля виконання укладеного договору, однак у подальшому таке виконання стало надто обтяжливим для нього з незалежних від нього причин.

Враховуючи зазначене, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Із приводу наявності третьої умови (виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору) колегія суддів зазначає таке.

Для застосування статті 652 Цивільного кодексу України важливо довести порушення еквівалентності у відносинах сторін.

Сторони, вступаючи в договірні відносини, розраховують задовольнити свій майновий інтерес, об`єктивною мірою цінності якого в умовах цивільного обороту є гроші. Майнова цінність зобов`язання виражається в певній грошовій сумі залежно від цінності того матеріального об`єкту , який поступить в майнову сферу кредитора або іншої особи в результаті вчинення боржником дії, до вчинення якої він зобов`язаний.

Майнові інтереси сторін мають перебувати в збалансованому стані. Виконання договору за істотної зміни обставин може призвести до порушення цього балансу. У підсумку заінтересована сторона договору не лише не задовольнить свої інтереси, а й може зазнати збитків.

Суд, встановлюючи наявність або відсутність третьої умови застосування статті 652 Цивільного кодексу України має визначити коло майнових інтересів сторін, і, орієнтуючись на можливі доходи і витрати, пов`язані з виконанням зобов`язання в умовах істотної зміни обставин (розмір яких підтверджується відповідними розрахунками), дійти висновку щодо можливості порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавлення заінтересованої сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору, якщо останній збереже свою чинність.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача стосовно того, що на момент судового розгляду виникла ситуація, що фактично позбавляє позивача того, на що він розраховував при формуванні тендерної пропозиції, подальше виконання договірних зобов`язань порушуватиме співвідношення майнових інтересів сторін, позбавить позивача можливості одержати прибуток, що є основою підприємницької діяльності та призведе до завдання позивачу значних збитків.

Розглянувши третю умову, суд дійшов висновку, що у разі , якщо договір збереже свою чинність, за обставин, що склалися, це призведе до порушення співвідношення майнових інтересів сторін, адже відповідач не зазнав майнових збитків невиконанням частини договору, а отже, покладення тягаря негативних наслідків від істотної зміни обставин лише на позивача, суперечить принципам пропорційності, співмірності та рівноваги, як то передбачено статтею 3 Цивільного кодексу України.

Четвертою умовою, із якою закон пов`язує можливість розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин є те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Із приводу цього колегія суддів зазначає, що із суті спірного Договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин, зокрема щодо початку збройної агресії російської федерації проти України та спричинених нею наслідків, несе позивач. При цьому вказаний ризик не є ризиком ведення підприємницької діяльності у розумінні статті 42 Господарського кодексу України.

Таким чином, позивачем підтверджено факт наявності істотної зміни обставин у правовідносинах сторін за Договором, що є правовою підставою для його розірвання на підставі приписів частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України. Висновки суду першої інстанції з цього приводу є обґрунтованими.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність зміни істотних обставин на підставі неналежного доказу - висновку Івано-Франківської Торгово-промислової палати №Ф-1007/12 від 19.12.2023 про настання істотної зміни обставин (HARDSHIP) є безпідставними, оскільки рішення суду не містить таких висновків і фактично суд дійшов висновку про істотну зміну обставин на підставі сукупного аналізу наявності чи відсутності чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що фактично обставини, покладені позивачем в обґрунтування позову, могли бути кваліфіковані як форс-мажорні у разі дотримання позивачем положень пунктів 8.2.-8.4. щодо повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про їх настання, а не як істотна зміна обставин у розумінні статті 652 Цивільного кодексу України, судом відхиляються з огляду на таке.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Стаття 652 Цивільного кодексу України містить приписи для ситуацій, коли сторона об`єктивно може виконати зобов`язання, проте внаслідок зміни обставин таке виконання втрачає для неї сенс або кінцевий результат, буде не тим, на який вона розраховувала на початку. У цьому разі виникає потреба зміни умов зобов`язання (договору) до змінених суттєвим чином обставин або розірвання договору.

Тобто, на відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов`язання в принципі, істотна зміна обставин, як уже наголошувалось судом, є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Подібний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20.

У даному випадку, як вбачається з обставин справи, позивач не стверджує про неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, наявність підстав для звільнення його від відповідальності за таке невиконання, зазначаючи, що ТОВ «Браманте» об`єктивно може виконати зобов`язання, взяте на себе за умовами Договору, та закупити матеріали й устаткування для виконання договору за цінами, що зросли в діапазоні від 20% до 48,5%, проте внаслідок істотної зміни обставин таке виконання втратило для нього майновий інтерес, адже фактично призведе до завдання йому збитків.

Відповідно, суд вважає недоцільними посилання скаржника на положення умов Договору, які регулюють дії сторін у разі настання обставин непереборної сили, а застосування позивачем та судом першої інстанції положень статті 652 Цивільного кодексу України є цілком обґрунтованим з огляду на характер спірних правовідносин та мету, з якою було заявлено позов у даній справі.

З огляду на викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Браманте» про розірвання Договору про закупівлю послуг № від 22.06.2022 внаслідок істотної зміни обставин є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню, висновки суду першої інстанції з приводу чого є правильними.

Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість заявлених позовних вимог про розірвання Договору, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду в цій частині.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду у даній справі підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №910/3688/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №910/3688/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

Матеріали справи №910/3688/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.12.2024.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко