ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2024 Справа № 917/1301/23
м. Полтава
про стягнення 2 253 057,00 грн
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" про повернення в натурі безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 68 110,00 куб.м.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.07.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", призначено підготовче засідання у справі на 24.08.2023 на 12:30 год.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було порушено умови Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867, у травні 2021 року, а тому отримання природного газу на підставі Договорів ПСО не здійснювалося, та набутий у цей період природний газ є набутим відповідачем без достатньої правової підстави.
Ухвалою від 16.08.2023 суд задовольнив заяву представника позивача про проведення судового засідання 24.08.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
- залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз";

Відповідач зазначає, що 24.09.2020 між сторонами спору укладено три договори постачання природного газу № 20/21-8100-ТЕ-24; № 20/21-8101-БО-24; № 20/21-8102-КП-24, який використовується для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води по категоріям споживачів: населення; бюджетні установи, інші споживачі (далі - Договори ПСО), за якими постачальник передає споживачу у жовтні 2020 - квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг природного газу.
30.04.2021 між сторонами спору укладено додаткові угоди до Договорів ПСО, якими визначено обсяг природного газу, який постачальник передає споживачу у період з 01 травня 2021 року до 20 травня 2021 року, а саме: 71,900 тис.куб.м. (населення), 2,200 тис.куб.м. (бюджетні установи), 0,100 тис.куб.м. (інші споживачі).
20.05.2021 між сторонами спору укладено додаткові угоди до Договорів ПСО, якими сторони погодили ціну за 1000 куб.м природного газу з 01 травня 2021 року по 19 травня 2021 року (включно) за цими Договорами яка складає 7 802,32 гривень, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 9 362,78 грн. При цьому сторони спору погодили, що ці додаткові угоди поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 травня 2021 року.
Таким чином, позивач взяв на себе зобов`язання поставити з 01.05.2021 по 19.05.2021 природний газ відповідачу по ціні 9 362,78 грн. за 1000 куб.м.
За положенням абзаців 1-3 пункту 9 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила постачання природного газу), постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу.
Пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.
На виконання умов договору розподілу у травні 2021 року Оператором ГРМ надано відповідачу послуги розподілу природного газу оптового постачальника НАК «Нафтогаз України», що підтверджується актом приймання-передачі послуг з розподілу природного газу від 31.05.2021 в обсязі 68,110 тис.м3 (в т.ч. для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням - 67.667 тис.м3, бюджетними установами та організаціями - 0.000 тис.мЗ та іншими споживачами - 0,388 тис.м3).
Обсяг розподіленого відповідачу газу (68,110 тис.куб.м.) був в межах планованих обсягів, які були передбачені у пунктах 2.1. Договорів ПСО, а тому договірний характер правовідносин виключає застосування ст. 1212 ЦК України.
Крім того, відповідач зазначає, що в матеріалах справи наявна копія повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 30.04.2021, проте дане повідомлення отримано відповідачем 11.05.2021. При цьому у повідомленні не міститься дата і час, коли споживачу необхідно самостійно припинити газоспоживання. Також відсутність в матеріалах справи вказаних доказів, як і доказів на підтвердження вжиття постачальником або Оператором ГРМ/ГТС на замовлення постачальника заходів щодо обмеження або припинення газопостачання споживача, свідчить про недоведеність споживання відповідачем природного газу у спірний період з порушенням вимог чинного законодавства, без достатньої правової підстави.
Отже, ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" добровільно здійснить оплату спожитого в травні 2021 року природного газу за Договорами ПСО, за вказаними НАК "Нафтогаз України" платіжними реквізитами.

Також, представник позивача просить суд відмовити відповідачу в задоволенні клопотань про залучення АТ "Лубнигаз" у якості третьої особи та у витребуванні доказів.
Згідно ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
У клопотання про витребування судом доказів повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростовувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;
5) причини неможливості отримати цей доказ самостійною особою, яка подає клопотання.
Суд, звертає увагу на те, що КП "Лубнитеплоенерго" не наведено обгрунтування того, які обставини може підтвердити зведений реєстр про фактичний обсяг розподілу природного газу по споживачу КП "Лубнитеплоенерго", ЕІС - код 56Х0000005Р12В009, за травень місяць 2021 року та акт прийому передачі або які аргументи вони можуть спростувати.
Крім того, суд зазначає, що КП "Лубнитеплоенерго" не наведено обгрунтування заходів, яких було вжито ним для самостійного отримання доказів та причини чому самостійно отримати документи не вдалося.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що КП "Лубнитеплоенерго" не дотримано вимог ст. 81 ГПК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання про витребування доказів.
Суд також не вбачає підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз", оскільки рішення у даній справі не вплине на права та обов`язки Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" щодо відповідача.
Судове засідання, призначене на 24.08.2023 на 12:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 12.09.2023 призначено розгляд справи на 30.11.2023 на 11:00 год.
Ухвалою від 25.09.2023 суд задовольнив клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 30.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову та відкладено розгляд справи на 01.02.2024 на 14:00 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
- з метою формування тарифів на теплову енергію виробником теплової енергії використовується ціна природного газу обсягу II (інші споживачі, потреби яких не задовольняються відповідно до обсягу I та обсягу III) на рівні 16 390 грн (з ПДВ) за 1000 куб. метрів газу;
Отже, відповідач вважає, що всього вартість природного газу обсягом 68 110,00 м3 складає 508 856,56 грн., а не 2 253 057,00 грн. як зазначає позивач.
30.01.2024 (вхід.№1266) від представника позивача до матеріалів справи надійшло пояснення, в яких представник посилається на те, що у травні 2021 року природний газ був набутий відповідачем поза межами Договорів ПСО. Отже, правомірним є відшкодування вартості природного газу, як безпідставно набутого на підставі ч. 2 ст. 1213 ЦК України.
Ухвалою суду від 01.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.04.2024 на 11:00 год. в режимі відеоконференції.
11.04.2024 (вхід. № 4956) від представника позивача до матеріалів справи надійшло клопотання/вступне слово.
В судовому засіданні 11.04.2024 представник позивача позові вимоги підтримує. Представник відповідача проти позову заперечує. Судом оголошено перерву до 30.05.2024 до 15:00 год. в режимі відеоконференції.
16.05.2024 (вхід. № 6849) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи для визначення вартості відібраного природного газу.
Судове засідання, призначене на 30.05.2024 на 15:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 20.06.2024 призначено розгляд справи на 09.07.2024 на 14:00 год. в режимі відеоконференції.
08.07.2024 (вхід. № 9423) від представника відповідача до матеріалів справи надійшла заява про застосування актуальних цін на природний газ.
В судовому засіданні 09.07.2024 представник відповідача заявив клопотання про залишення без розгляду клопотання про призначення судової економічної експертизи, яке задоволено судом. Судом оголошено перерву до 20.08.2024 на 12:00 год. в режимі відеоконференції.
Судове засідання, призначене на 20.08.2024 на 12:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 04.09.2024 призначено розгляд справи на 28.11.2024 на 10:00 год. в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні 28.11.2024 оголошено перерву до 05.12.2024 до 15:00 год. в режимі відеоконференції.
Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2024 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечує та просить в позові відмовити.
В судовому засіданні 05.12.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства, такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними.
Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 (Положення № 867) на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивача) було покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ виробникам теплової енергії на умовах та у порядку визначених у Положенні №867.
Пунктом 11 Положення №867 визначено умови щодо належного рівня розрахунків з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та погашення існуючої заборгованості, у разі виконання яких виробник теплової енергії отримував право з 01.11.2018 по 20.05.2021 придбавати природний газ у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".
Окрім цього, пунктом 11 Положення №867 було визначено, що постачання природного газу здійснюється за спеціальними цінами, визначеними у такому Положенні та на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії.
24.09.2020 року на підставі Положення №867 між позивачем та Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (відповідачем) було укладено Договор постачання природного газу №20/21-8100-ТЕ-24, №20/21-8101-БО-24, № 20/21-8102-КП-24 (далі - Договори ПСО).
Згідно преамбули договорів ПСО сторони укладали його керуючись Положенням №867.
Відповідно до пункту 2.1. Договорів ПСО, з урахуванням додаткових угод, сторони погодили, що природний газ передається в тому числі за травень 2021 в обсязі 74,000 тис. куб. м., а саме:
- 71,900 тис. куб.м. в травні 2021 на підставі Договору №20/21-8100-ТЕ-24 від 24.09.2020;
- 2,200 тис. куб. м. в травні 2021 на підставі Договору №20/21-8101-БО-24 від 24.09.2020;
- 0,100 тис. куб. м. в травні 2021 на підставі Договору №20/21-8102-КП-24 від 24.09.2020.
Відповідно до пункту 3.2. Договорів ПСО, постачання газу здійснюється НАК Нафтогаз України виключно за умови одночасного виконання таких умов:
- виконання КП Лубнитеплоенерго вимог пункту 11 Положення №867;
- включення КП Лубнитеплоенерго до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на Інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи (далі - Реєстр) за умови дотримання КП Лубнитеплоенерго вимог пункту 11 Положення №867;
- відсутності реєстрації Споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.
Відповідно до пункту 3.3. Договорів ПСО, якщо КП Лубнитеплоенерго порушило вимоги пункту 11 Положення №867, НАК Нафтогаз України не здійснює постачання природного газу за цими Договорами та не передає замовлений в п. 2.1. Договорів ПСО обсяг (об`єм) природного газу.
Відповідно до п. 3.4. Договорів ПСО НАК Нафтогаз України направляє КП Лубнитеплоенерго повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з дати, зазначеної в Повідомленні.
Відповідно до пункту 3.5. Договорів ПСО відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення КП Лубнитеплоенерго умов пункту 11 Положення №867, покладаються виключно на КП Лубнитеплоенерго.
Відповідно до пункту 6.2. Договорів ПСО, КП Лубнитеплоенерго зобов`язалося самостійно контролювати використання газу, припиняти використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором, а також у інших випадках передбачених договором та законодавством.
Відповідно до пункту 10.6. Договорів ПСО сторони зафіксували, що договір з усіма додатками і доповненнями, складений за повного розуміння предмета та умов договору.
У Договорі ПСО сторони погодили механізм, відповідно до якого постачання природного газу здійснюється виключно за умови дотримання КП Лубнитеплоенерго вимог пункту 11 Положення № 867. КП Лубнитеплоенерго самостійно контролює використання газу та самостійно припиняє використання природного у випадку порушення вимог щодо розрахунків.
КП Лубнитеплоенерго порушило вимоги пункту 11 Положення №867, у зв`язку з чим, як зазначає позивач, у НАК Нафтогаз України не було правових підстав постачати КП Лубнитеплоенерго природний газ у травні 2021, а у КП Лубнитеплоенерго виник обов`язок самостійно припинити використання природного газу.
Відтак, з 01.05.2021 НАК Нафтогаз України перестало бути постачальником для КП Лубнитеплоенерго на підставі Договорів ПСО, виключивши споживача з Реєстру.
Щодо невиконання КП "Лубнитеплоенерго" умов пункту 11 Положення № 867.
Пунктом 11 Положення №867 передбачено, що виробник теплової енергії має право з 01.11.2018 до 01.05.2021 придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК Нафтогаз України у разі укладення договору постачання природного газу з НАК Нафтогаз України та виконання певних умов, зокрема:
- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами про постачання природного газу (купівлі- продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01.12.2018 до 01.04.2019 - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16.11.2018 до 01.04.2019 та у період з 01.10.2019 до 01.05.2021 - не нижче 60 відсотків);
або
- укладення з НАК Нафтогаз України договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору;
або
- подання виробником теплової енергії до НАК Нафтогаз України погодженого НАК Нафтогаз України та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 щодо всіх Договорів з НАК Нафтогаз України), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК Нафтогаз України, та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.
Згідно пункту 11 Положення №867 КП "Лубнитеплоенерго" мало право придбати газ у НАК "Нафтогаз України" у разі виконання хоча б однієї із зазначених вище умов. Проте КП "Лубнитеплоенерго" такі умови не виконало: досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01 грудня 2018 року до 01 квітня 2019 року - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року та у період з 01 жовтня 2019 року до 01 травня 2021 року - не нижче 60 відсотків); або укладення з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або подання виробником теплової енергії до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" погодженого Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01 січня 2021 року щодо всіх договорів з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.
Згідно пункту 11 Положення №867 відповідач мав право придбавати газ у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у разі виконання хоча б однієї із зазначених вище умов. Проте відповідач не виконав наступні умови: відповідно до укладених між позивачем та відповідачем договорів станом на 23.04.2021 року рівень розрахунків становив - 86%, а розмір заборгованості становив 88 098 508,81 грн; між позивачем та відповідачем договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором не укладались та відповідачем не було подано до позивача графіки погашення заборгованості.
Таким чином, сукупність викладеного вище, свідчить про невиконання КП "Лубнитеплоенерго" жодної з умов пункту 11 Положення № 867, та підтверджує відсутність у НАК "Навфтогаз України" правових підстав постачати природний газ КП "Лубнитеплоенерго" на підставі Договорів ПСО.
Як вже зазначав суд вище, у травні 2021 року у зв`язку з невиконанням КП "Лубнитеплоенерго" умов пункту 11 Положення №867, споживання відповідачем природного газу на підставі Договорів ПСО не здійснювалося.
У свою чергу, згідно пункту 3 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, що затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2493 (Кодекс ГТС), якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому позивачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками Реєстр закріплених за ними споживачів.
У разі якщо споживач, який додатково включений до Реєстру постачальника із спеціальними обов`язками, буде виключений з Реєстру інших постачальників у певний період постачання, вважається, що діючим постачальником такого споживача у цьому періоді буде визначений закріплений за ним постачальник із спеціальними обов`язками.
Зазначені норми Кодексу ГТС наділили оператора газотранспортної системи правом самостійно реєструвати на інформаційній платформі постачальника із спеціальними обов`язками за споживачем, у визначених випадках.
У травні 2021 оператор газотранспортної системи самостійно зареєстрував постачальника НАК "Нафтогаз України" за споживачем КП "Лубнитеплоенерго" на інформаційній платформі, що підтверджується відомостями з такої платформи.
Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, з моменту реєстрації споживача за постачальником на інформаційній платформі постачальник стає відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.
Загальний зміст положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС свідчить, що подача замовником послуг транспортування обсягів природного газу в газотранспортну систему протягом кожної газової доби повинна дорівнювати сукупності відборів таким замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи протягом цієї газової доби.
Коли сукупна добова подача замовником природного газу в газотранспортну систему менша за сукупний відбір цим замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи виникає негативний небаланс.
Відповідно до пунктів 4, 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС :
небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;
алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників;
добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу.
Відповідно до пункту 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника.
Вищезазначене призвело до виникнення у НАК "Нафтогаз України" обов`язку здійснити плату за такий небаланс.
Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.
В силу вищезазначених положень, в момент отримання природного газу на точці виходу ГТС для врегулювання негативного небалансу, такий газ подається вже як придбаний замовником в ТОВ "Оператор ГТС", а тому Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як власник придбаного таким чином газу, має за нього розрахуватися з ТОВ "Оператор ГТС" навіть за наявності заперечень.
18.06.2021 НАК "Нафтогаз України" здійснило оплату ТОВ "Оператор ГТС" 9 721 536,50 грн за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2021 згідно Акта №05-2021, що підтверджується банківською випискою від 18.06.2021.
Таким чином, сукупність викладеного вище свідчить, що у травні 2021 року природний газ був відібраний КП "Лубнитеплоенерго" саме з ресурсу НАК "Нафтогаз України", однак без згоди останнього та не на підставі Договорів ПСО.
Відповідно до пункту 10.6. договорів сторони зафіксували, що договір з усіма додатками і доповненнями, складений за повного розуміння предмета та умов договору.
Згідно пункту 6.2. договорів відповідач зобов`язався самостійно контролювати використання газу, припиняти використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором.
Викладене свідчить, що у договорі сторони погодили механізм, відповідно до якого КП "Лубнитеплоенерго" самостійно контролює використання газу та самостійно припиняє використання природного у випадку порушення вимог щодо розрахунків.
Дотримання умов пункту 11 Положення № 867 передбачає здійснення належного рівня розрахунків з позивачем, тобто вимагає здійснення зі сторони КП "Лубнитеплоенерго" дій щодо перерахування коштів на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".
Відтак, оскільки умови пункту 11 Положення № 867 вимагають здійснення дій саме зі сторони відповідача, то не здійснивши такі дії КП "Лубнитеплоенерго" було обізнано про те, що підприємство не дотримується умов пункту 11 Положення № 867, та у нього виник обов`язок самостійно припинити споживання природного газу на підставі договору незалежно від повідомлень про припинення (обмеження) газопостачання.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Положення цієї статті застосовуються до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна у однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстав для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто, обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами ст. 11 Цивільного кодексу України. До відсутності правової підстави стаття 1212 Цивільного кодексу України відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним тощо.
Твердження КП "Лубнитеплоенерго" про те, що відбір природного газу не можна вважати безпідставним, оскільки НАК "Нафтогаз України" не припинив постачання природного газу, суд до уваги не приймає, оскільки у відповідності до положень п.6.2. Договорів ПСО, КП "Лубнитеплоенерго" було зобов`язано самостійно припинити споживання газу.
В той же час, КП "Лубнитеплоенерго" своїх обов`язків не дотрималося та споживання природного газу у травні 2021 року не припинило, внаслідок чого набуло природний газ без належної правової підстави.
Доказів правомірності підстав відбору природного газу в травні 2021 року відповідачем суду не надано.
Посилання відповідача на факт підписання позивачем додаткових угод від 30.04.2021 та від 20.05.2021 до Договорів ПСО є безпідставним, оскільки додаткові угоди не скасовують вимоги пункту 3.2 Договорів ПСО щодо можливості отримання природного газу виключно за умови виконання пункту 11 Положення № 867. Крім того, відповідно до п. 3.8. Договорів ПСО приймання - передача газу, переданого Постачальником Споживачеві, оформлюється актом приймання передачі газу, а не додатковими угодами.
Згідно з розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 29.09.2021 №1187, від 11.10.2021 №1234 здійснено відповідні корпоративні погодження щодо укладення ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" примірної додаткової угоди до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії на 2021-2024 роки.
Таким чином, під час розрахунку цін природного газу виробникам теплової енергії позивач керувався відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України.
Відповідно до умов цього договору ціна природного газу для виробників теплової енергії з 01.06.2021 по 31.05.2022 становила 6 183,33 грн за тис. куб. м (без урахування ПДВ і тарифу на послуги з транспортування природного газу) для фіксованого Обсягу І, який розраховувався як середньоарифметичне значення обсягу фактичного використання природного газу споживачем за останні три роки у відповідному місяці для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
Керуючись рішенням правління НАК "Нафтогаз України" від 28.05.2021, протокол №243, ціна на природний газ для Обсягу І (фіксований) у період з 01.06.2022 по 31.05.2023 (включно), що визначено у порядку, передбаченому підпунктом 4.1.1 Договору ПСО постачання природного газу між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та виробниками теплової та електричної енергії, укладення яких погоджено рішенням ДК "Газ України" про вчинення цих правочинів, становить 24 356,38 грн за тис. куб. м без ПДВ.
Постачання додаткових обсягів природного газу (Обсягу II) підприємствам теплокомуненерго здійснюється за ринковою ціною на основі форвардних індикаторів, яка визначається щомісяця.
Рівень ціни на природний газ для Обсягу II на грудень 2022 року, що визначена у порядку, передбаченому підпунктом 4.1.2 Договору ПСО постачання природного газу між ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та виробниками теплової та електричної енергії, укладення яких погоджено рішенням ДК Газ України про вчинення цих правочинів, становить 26 341,69 грн за тис. куб. м (без ПДВ і тарифу на послуги транспортування природного газу).
Крім того зазначається, що ціна на природній газ в Україні відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 становить:
- ціна для періоду постачання в грудні 2022 року в джерелі котирувань звіт "Argus European Natural Gas" (середньоарифметичне значення між цінами "Bid" та "Ask" November advance payment), опублікованими під заголовком "Ukraine market information and prices") - 26 623,02 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;
- ціна для періоду постачання в грудні 2022 року в звіті ICІS European Spot Gas Market (середньоарифметичне значення між цінами "Bid" та "Ask", опублікованими під заголовком "UAVTP Gas Price Assessment") - 25 838,1 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;
- ціна у звіті ExPro Gas&Oil під заголовком "Ринок газу" (середньоарифметичне значення між цінами "Пропозиції продавців" та "Пропозиції покупців", Ціни на природний газ в Україні) для періоду постачання у листопаді 2022 року - 26 804,31 без ПДВ, у грн за тис.куб.м, для періоду постачання у грудні 2022 року - 26 852,08 без ПДВ, у грн за тис.куб.м;
- ціна придбання ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" природного газу на торгівельній платформі ТОВ "СааС платформа ЮАйСіі" для періоду постачання у листопаді 2022 року - 26 983,33 без ПДВ, у грн за тис.куб.м.
Сукупність викладеного вище свідчить, що середній рівень цін на природний газ відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 та за результатами торгів природним газом становить 27 566,4 грн за тис.куб.м без ПДВ.

Однак, суд не погоджується з доводами позивача щодо вартості безпідставно відібраного природного газу у розмірі 2 253 057,00 грн., з огляду на наступне.
Згідно статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
З аналізу вищевказаної норми суд дійшов висновку про те, що природний газ не може бути повернений в натурі, а тому правомірним є відшкодовування вартості безпідставно набутого майна - природного газу на підставі частини 2 статті 1213 ЦК України.
Розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення.
Отже, враховуючи приписи частини 2 статті 1213 ЦК України, а також приймаючи до уваги, що вартість природного газу з часом змінюється, суд дійшов висновку про застосування актуальних цін на природний газ на момент вирішення спору та прийняття рішення, а тому при вирішенні даного спору слід застосувати ціни на природний газ станом на грудень 2024 року (18 481,20 грн з ПДВ за тис. куб. м), та здійснивши розрахунок вартості безпідставно відібраного відповідачем природного газу, встановив, що вартість природного газу, яка підлягає відшкодуванню становить 1 258 754,53 грн (18 481,20 грн - ціна газу за тис.куб.м. з ПДВ х 68 110,00 куб.м. - обсяг газу = 1 258 754,53 грн).
Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо визнання відповідачем під час розгляду справи позовних вимог в сумі 644 156, 50 грн (за надання послуг населенню) та в сумі 3 690,56 грн (за надання послуг іншим споживачам), оскільки ця сума становить за розрахунком відповідача вартість спожитого природного газу у травні 2021 в обсязі 68 110,00 куб.м згідно умов Договорів ПСО.
Оскільки відповідач набув природний газ, діючи всупереч як меті і юридичному змісту договору на постачання природного газу, так і всупереч Положенню №867, тобто за відсутності правової підстави, то сама лише наявність цього договору не може свідчити про віднесення спірних правовідносин до договірних.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів або ж доказів, які б підтверджували ту обставину, що газ в обсязі 68 110,00 куб.м. у травні 2021 року ним не споживався. При цьому, у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, а також усно в судовому засіданні представник відповідача повідомив суд, що відповідачем не заперечується обсяг спожитого останнім природного газу у травні 2021.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в розмірі 1 258 754,53 грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з положеннями 13 Господарського процесуального кодексу України. судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.4 ч.3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
3. В решті позовних вимог - відмовити.
Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне рішення складено 20.12.2024
Суддя Солодюк О.В.