ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024м. ХарківСправа № 922/4124/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149)
до Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" (в`їзд Балакірєва, 1, м. Харків, 61103)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України", в якій просить суд:

Стягнути з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т Зайцева Національної академії медичних наук України" () на користь АТ «Харківобленерго» () заборгованість за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 2-0049С від 01.01.2019 у сумі 119 233, 54 грн, з яких: 71 696, 09 грн заборгованість з оплати наданих послуг з розподілу електричної енергії; 13 597, 86 грн 3 % річних нарахованих на заборгованість за надану послугу з розподілу електричної енергії; 341, 34 грн 3% річних нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електроенергії; 32 842, 66 грн інфляційних збитків нарахованих на заборгованість за надану послугу з розподілу електричної енергії; 755, 59 грн інфляційних збитків нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електроенергії.

Стягнути з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" () на користь АТ «Харківобленерго» () суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028, 00 грн.

Також позивач просить суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обгрунтовано порушенням відповідачем умов Договору споживача № 2-0049С про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 2-0049С від 18.06.2004 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх.№4124/24) залишено без руху. Встановлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача;

- доказів сплати судового збору на банківські реквізити Господарського суду Харківської області.

Від представника Акціонерного товариства "Харківобленерго" 25.11.2024 через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків (Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.11.2024, вх.№ 29524/24), де представник позивача повідомляє, що Акціонерним товариством "Харківобленерго" 12.11.2021 зареєстровано Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Натомість, у відповідача Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС не зареєстрований. Також позивач надає платіжну інструкцію № 23346 від 19.11.2024 як доказ сплати судового збору за подання до Господарського суду Харківської області позовної заяви, платіжну інструкцію № 18747 від 19.09.2024 просить вважати як помилково направлену та таку, що не стосується розгляду справи № 922/4124/24.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4124/24. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні 18 грудня 2024 р. об 11:30.

У судовому засіданні 18.12.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання, призначене на 18.12.2024 об 11:30, свого повноважного представника не направив.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Копія ухвали про відкриття провадження від 25.11.2024 направлялась відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві, що кореспондується із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримана представником відповідача 28.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 18.12.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено таке.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №1446 Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі Позивач, АТ «Харківобленерго») є оператором системи розподілу (надалі ОСР) та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії та не є постачальником електричної енергії.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами (разом Учасники роздрібного ринку), є зокрема, Закон, Кодекс систем розподілу (надалі КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі Постанова № 312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі Договір), який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ «Харківобленерго».

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання, що є додатком 1 до нього, та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з Договором споживача про розподіл та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п. 4 Постанови 312, п.п. 1.2.15, п.п. 2.1.6 ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. 3, п. 5 Постанови № 312 з дати набрання чинності Договором, ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Відповідно до п. 1.2 Договору умови Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до п. 2.1.5 ПРРЕЕ Договір в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного енергопостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.

Відповідно до п. 1.1 Договору сторонами погоджено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі Споживач) як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього Договору.

Згідно з п 2.3 Типового Договору Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків".

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати Постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Відповідно до п.п. 5.1 - 5.5 Договору ціною цього Договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) Споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора.

Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку Споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих Споживачу послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно п. 11.1 Договору цей Договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з п.п. 5.1.1 глави V ПРРЕЕ та п. 7.1 Типового Договору Оператор системи має право на отримання своєчасної оплати на надання послуги з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Згідно п. 1 Додатка №4 «Порядок розрахунків» до Договору (далі Додаток № 4) розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до п. 2 Додатка №4 оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 3 Додатка № 4 визначено, що оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг розподіленої електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Оператором системи.

Відповідно до п. 4 Додатка № 4 розрахунок суми коштів, яку має оплатити Споживач за послугу з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) з розподілу у розрахунковому періоді.

Згідно з п. 5 Додатка № 4 рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії надаються Споживачу Оператором системи протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах Оператора системи. В разі неотримання Споживачем рахунків Оператор системи розподілу направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послугу з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Відповідно до п. 6 Додатка №4 у разі порушення Споживачем строків оплати перетікання реактивної електричної енергії, передбачених п. 5 даного Порядку, Оператор системи проводить нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування та 3% річних, від суми боргу, за кожен день прострочки, у тому числі за день оплати. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Пунктом 6.2 Договору передбачено обов`язок Відповідача виконувати умови цього Договору.

Крім цього, згідно п. 1.1 Додатку №10 «Договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії» до Договору на надання послуг з розподілу електричної енергії (далі Додаток № 10) оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а Споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату Оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 2.2 Додатку №10 споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії який є додатком до цього Договору.

Пунктом 7 Порядку розрахунку за перетікання реактивної електричної енергії, який є Додатком №1 до Додатку №10 до Договору, визначено, що рахунки за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від отримання рахунка Споживачем.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що між Акціонерним товариством «Харківобленерго» та Державною установою "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України 22.12.2018, відповідно до п. 4 Постанови НКРЕКП №312, п.п. 1.2.15, п.п. 2.1.6 ПРРЕЕ, шляхом підписання заяви-приєднання укладено договір споживача № 2-0049С про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі Договір № 2-0049С), який почав діяти з 01.01.2019, на умовах договору про постачання електричної енергії № 2-0049С від 18.06.2004 за особовим рахунком № 0049 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

Так, позивачем у позові зазначено про те, що відповідач отримував від позивача послуги з розподілу електричної енергії. За грудень 2023 року позивачем розподілено електричну енергію обсягом 70 420 кВт*год, на загальну суму 142 203, 34 грн, що підтверджується звітом про використання електроенергії, складеним та наданим відповідачем, актом про обсяги розподіленої електричної енергії, актом приймання-передачі про надання послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідач належним чином повідомлений про виникнення в нього зобов`язання шляхом надання останньому рахунку на оплату послуги з розподілу електричної енергії та відповідного акту приймання-передачі за грудень 2023 року, що відображено у витязі з журналу видачі документів у АТ «Харківобленерго» та реєстрі на письмову кореспонденцію.

Проте, як зазначає позивач, в порушення умов Договору № 2-0049С оплата вказаного рахунку за надані послуги здійснена частково з порушенням строків, встановлених Додатком №4 «Порядок розрахунків» до Договору № 2-0049С. Крім того, відповідачем неодноразово допускались прострочення строку виконання зобов`язання шодо сплати рахунків за надані послуги з розподілу електричної енергії, а також за перетікання реактивної енергії.

Внаслідок порушення Відповідачем зобов`язання за вказаним договором щодо своєчасної оплати рахунків за надані послуги позивачем нараховано 13 597, 86 грн. 3% річних за невиконання зобов`язання з оплати наданих послуг за розподіл електричної енергії, наданих у травні 2022 року, липні 2022 року - квітні 2023 року, серпні 2023 року - жовтні 2023 року, грудні 2023 року - травні 2024 року, вересні 2024 року; 32 842, 66 грн. інфляційних збитків за невиконання зобов`язання з оплати наданих послуг за розподіл електричної енергії, наданих у травні 2022 року, липні 2022 року - березні 2023 року, серпні 2023 року - вересні 2023 року, грудні 2023 року, січні 2024 року - квітні 2024 року; 341, 34 грн. 3% річних за невиконання зобов`язання з оплати за перетікання електроенергії у травні 2022 року, липні 2022 року - квітні 2023 року, серпні 2023 року, жовтні 2023 року, січні 2024 року - квітні 2024 року, липні 2024 року, вересні 2024 року; 755, 59 грн. інфляційних збитків за перетікання реактивної електричної енергії у травні 2022 року, липні 2022 року - березні 2023 року, січні 2024 року - лютому 2024 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи установлено, що АТ «Харківобленерго» є оператором системи розподілу, який відповідно до постанови НКРЕКП від 16.11.2018 № 1446 та положень п. 13 розділу ХVІІ Закону з 01.01.2019 здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на території Харківської області. Згідно з Законом та ПРРЕЕ учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

З обставин справи вбачається, що між Акціонерним товариством «Харківобленерго» та Державною установою "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України 22.12.2018 шляхом підписання заяви-приєднання укладено договір споживача № 2-0049С про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі Договір № 2-0049С), який почав діяти з 01.01.2019, на умовах договору про постачання електричної енергії № 2-0049С від 18.06.2004 за особовим рахунком № 0049 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору позивачем надавались послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується Звітами про покази засобів обліку електричної енергії, Актами про обсяги розподіленої електричної енергії. При цьому за надані послуги оплати здійснені відповідачем з порушенням строків здійснення таких оплат, а за грудень 2023 року оплата за надані послуги з розподілу електричної енергії на суму 142 203, 34 грн відповідачем проведена не в повному обсязі. Також позивач надав послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії. Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що за надані послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії оплати здійснені відповідачем з порушенням строків здійснення таких оплат.

Матеріали справи свідчать, що за результатами розрахункових періодів та на підставі узгоджених документів оператором системи розподілу надані споживачу акти про обсяги розподіленої електричної енергії, рахунки на оплату отримувалися представниками споживача або такі документи направлялися на його поштову адресу.

Отже, судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії за Договором не виконав, а надані послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за спірний період здійснені відповідачем з порушенням строків здійснення таких оплат.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач викладені позивачем обставини не спростував, доказів належної та своєчасної оплати заборгованості не надав.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за грудень 2023 року у розмірі 71 696,09 грн, як обґрунтованої, підтвердженої доданими до матеріалів справи доказами та не спростованої відповідачем.

Також, позивачем заявлено до стягнення 13 597, 86 грн 3% річних за невиконання зобов`язання з оплати наданих послуг за розподіл електричної енергії, 32 842, 66 грн інфляційних збитків за невиконання зобов`язання з оплати наданих послуг за розподіл електричної енергії, 341, 34 грн 3% річних за невиконання зобов`язання з оплати за перетікання електроенергії, 755, 59 грн інфляційних збитків за перетікання реактивної електричної енергії.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Нарахування 3% річних та інфляційних здійснено позивачем відповідно до п. 6 додатку № 4 Порядок розрахунку № 6 до Договору, яким визначено, що у разі порушення строків оплати за перетікання реактивної електричної енергії, передбачених п. 5 даного порядку, споживач сплачує оператору системи розподілу 3% річних та інфляційні від суми боргу, за кожен день прострочи, у тому числі за день оплати.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум 3% річних та інфляційних витрат, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок, здійснений внаслідок прострочення строків оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії та послуг із перетікання реактивної електричної енергії, відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заявлених 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Здійснюючи розподіл судових витрат, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" (в`їзд Балакірєва, 1, м. Харків, 61103, ) на користь АТ «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, ) заборгованість за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 2-0049С від 01.01.2019 у сумі 119 233,54 грн, з яких: 71 696,09 грн заборгованість з оплати наданих послуг з розподілу електричної енергії; 13 597,86 грн 3 % річних нарахованих на заборгованість за надану послугу з розподілу електричної енергії; 341,34 грн 3% річних нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електроенергії; 32 842,66 грн інфляційних збитків нарахованих на заборгованість за надану послугу з розподілу електричної енергії; 755,59 грн інфляційних збитків нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електроенергії.

Стягнути з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України" (в`їзд Балакірєва, 1, м. Харків, 61103, ) на користь АТ «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, ) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, ).

Відповідач: Державна установа "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" (в`їзд Балакірєва, 1, м. Харків, 61103, ).

Повне рішення складено "18" грудня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк