СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Харків Справа № 905/156/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта): Батовська Т.І., довіреність №21/11-3 від 21.11.2023;

від відповідача: не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ (вх. № 2449 Д/2),

на рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 (повний текст складено 17.09.2024) у справі № 905/156/23 (суддя Макарова Ю.В.),

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ,

до Державного підприємства "Селидіввугілля", м. Селидове Донецької області,

про стягнення 103998123,85грн,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Селидіввугілля" (далі - ДП "Селидіввугілля") про стягнення 107238776,78грн, з яких: 86800342,82грн - основного боргу, 1020676,06грн - пені, 2219976,87грн - штрафу, 1952667,98грн - 3 % річних, 15245113,05грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №85 від 06.03.2020 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період лютий 2022 - червень 2022 року та оплати актів корегування (врегулювання) за період травень 2021 - липень 2022 року, лютий 2022 року. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню, штраф, 3% річних та інфляційні втрати у вказаних вище сумах.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач проти позовних вимог заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що відповідно до підписаних між сторонами актів коригування (врегулювання) заборгованості за період лютий - червень 2022 року вартість наданих послуг з урахуванням фактичних об`ємів отриманої електроенергії складає 0,00грн, у зв`язку з чим різниця вартості отриманих послуг становить 79829608,03грн в сторону зменшення, що не було враховано позивачем при визначенні заборгованості.

23.07.2024 до Господарського суду Донецької області надійшла заява ПрАТ "НЕК "Укренерго" про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме щодо заявлених сум пені у розмірі 1020676,06грн та штрафу у розмірі 3329976,87грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Селидіввугілля" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" основний борг в сумі 26488799,62грн, 3% річних в сумі 669935,05грн, інфляційні втрати в сумі 6176659,28грн, витрати на оплату судового збору в сумі 301113,79грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні заборгованості позивачем не було враховано підписані між сторонами акти коригування (врегулювання), з урахуванням яких розмір заборгованості відповідача за період березень - червень 2022 року є меншим на 60311543,20грн. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактичний розмір заборгованості за надані послуги становить 26488799,62грн. Часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат мотивовано тим, що розрахунок таких нарахувань має здійснюватися саме від фактичного розміру заборгованості (з урахуванням актів коригування), а не за даними виставлених рахунків. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 26488799,62грн, суд першої інстанції, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних у розмірі 669935,05грн та інфляційних втрат у сумі 6176659,28грн. В частині стягнення 3% річних у розмірі 1282732,93грн та інфляції у розмірі 9068453,77грн у позові відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач - ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "НЕК "Укренерго" про стягнення з ДП "Селидіввугілля" суми основного боргу 60311543,20грн, 3% річних 1282732,93грн, інфляційних втрат 8537774,45грн та витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 638286,21грн;

- в частині стягнення основного боргу в сумі 26488799,62грн, 3% річних в сумі 669935,05грн, інфляційних втрат в сумі 6176659,28грн та витрат із сплати судового збору в сумі 301113,79грн судове рішення - залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості з урахуванням актів коригування (врегулювання) розміру заборгованості, оскільки за існуючим порядком на балансуючому ринку заборгованість має сплачуватися відповідно до рахунків, а не за актами купівлі-продажу електричної енергії та актами коригування (врегулювання);

- аналогічний підхід щодо обов`язку сплати вартості небалансів відповідно до виставлених рахунків та визначення моменту відліку строку на оплату платіжного документа відповідно до пункту 7.6.4 глави 7.6 розділу VII Правил ринку був застосований Верховним Судом у постановах від 01.06.2022 у справі №910/11109/21, від 13.09.2022 у справі №910/8901/20, від 18.10.2022 у справі №910/6578/21, від 08.11.2022 у справі №910/21124/20, правовідносини у яких є подібними за об`єктом спору та за змістовним критерієм до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі №905/156/23;

- неправомірне зменшення судом суми основної заборгованості за актами коригування (врегулювання) призвело до неправильного розрахунку 3% річних та інфляційних втрат;

- надані відповідачем копії актів коригування (врегулювання) розміру заборгованості за період березень червень 2022 року не відповідають ані формі електронного документа, ані паперового, оскільки вони містять одночасно електронний цифровий підпис (КЕП) з боку позивача, що є ознакою електронного документу, а також власноруч проставлений підпис з боку відповідача, що є ознакою паперового документа.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 (після усунення недоліків апеляційної скарги) поновлено ПрАТ "НЕК "Укренерго" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №905/156/23 на 20.11.2024 о 12:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 задоволено заяву представниці ПрАТ "НЕК"Укренерго" адвоката Батовської Т.І. про участь у судових засіданнях у справі №905/156/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024, у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.

У зв`язку із перебуванням у відпустці станом на дату розгляду справи (20.11.2024) судді Здоровко Л.М., яка входить до складу колегії суддів, судове засідання з розгляду апеляційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23, призначене на 20.11.2024 на 12:00 год не відбулось.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2204 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23 відбудеться 11.12.2024 о 12:00 год.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 11.12.2024 приймала участь у режимі відеоконференції представниця позивача (апелянта), яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнить повністю.

Уповноважені представники відповідача у судове засідання 11.12.2024 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги сторони повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні представниці позивача (апелянта), судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії, на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків (АР) та є оператором системи передач ОСП.

ДП "Селидіввугілля" заявою про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії надало письмову згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, умови якого були затверджені наказом ПрАТ "НЕК "Укренерго" №85 від 06.03.2020.

Повідомленням №01/41726 від 16.11.2020 ПрАТ "НЕК "Укренерго" повідомило ДП "Селидіввугілля" про укладання договору.

Ідентифікатор договору №1873-01031; дата акцептування 16.11.2020.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2. договору, останній є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс (надалі - СВБ, відповідач), у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 договору сторона, відповідальна за баланс врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. Оператор системи передачі (надалі ОСП, позивач) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" (надалі - Закон) та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307 (надалі - Правила ринку).

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п. 1.5 договору).

У пункті 2.1 договору визначено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються адміністратором розрахунків (надалі - АР, позивач) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.

Відповідно до п. 2.2 договору порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

За змістом п. 3.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309, Законом та чинним законодавством України.

Оператор системи передачі має право: на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді (п. 3.2 договору), а також зобов`язаний: виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку; проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 3.5 договору СВБ зобов`язана здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку.

У пункті 4.1 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з п. 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п. 5.6 договору).

За змістом п. 5.7 договору якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП.

Надані заперечення враховуються ОСП при обчисленні платежів з врегулювання у порядку, передбаченому Правилами ринку (п. 5.8. договору).

У відповідності до п. 5.9 договору ОСП надає СВБ два примірники Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів (надалі - акт), підписані зі своєї сторони, до 08 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано.

Сторона, відповідальна за баланс протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта (п. 5.10 договору).

Цей договір набирає чинності з дати реєстрації оператором системи передачі сторони, відповідальної за баланс відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (п. 9.1 договору).

За умовами пункту 9.2 договору, якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним договору суду не надано.

Відповідно до п. 5.29.4. Правил ринку для кожного розрахункового місяця здійснюються 3 подекадні розрахунки - один для кожної декади. У контексті подекадних розрахунків АР переглядає щоденні звіти про розрахунки, видані протягом відповідного періоду, і визначає та коригує будь-які помилки в дебетуванні і кредитуванні небалансів електричної енергії. Подекадний розрахунок здійснюється на п`ятий робочий день після 11,21 та останнього дня розрахункового місяця.

Згідно із п. 7.3.1 Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Пунктом 7.7.3 Правил ринку визначено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа.

Позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) щодекадно надсилав відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів із зазначенням суми, що СВБ зобов`язано сплатити АР.

На виконання умов договору та п.п. 7.1., 7.3. Правил ринку, позивачем сформовані та виставлені відповідачу рахунки за електричну енергію для врегулювання небалансів за спірний період, які розміщені ОСП в системі управління ринком (MMS).

За твердженнями позивача, станом на 20.01.2023 не сплаченим є борг за договором на загальну суму 86800342,82грн, що включає в себе:

1) Борг по виставленим рахункам за періодами:

- перша декада лютого 2022 року - 5811754,63грн;

- друга декада лютого 2022 року - 7925340,65грн;

- третя декада лютого 2022 року - 5780969,56грн;

- перша декада березня 2022року - 6771747,54грн;

- друга декада березня 2022 року - 6518734, 22грн;

- третя декада березня 2022 року - 5897793,40грн;

- перша декада квітня 2022 року 4814120,58грн;

- друга декада квітня 2022 року 4490498,12грн;

- третя декада квітня 2022 року 4694585,87грн;

- перша декада травня 2022 року 465556,16грн;

- друга декада травня 2022 року 5219252,27грн;

- третя декада травня 2022 року 5422951,31грн;

- перша декада червня 2022 року 4239476, 42грн;

- друга декада червня 2022 року 3830993,74грн;

- третя декада червня 2022 року 3755826,56грн.

2) Наявний борг за попередні періоди згідно актів коригування:

- за травень 2021 на суму 5424152,82грн;

- за червень 2021 на суму 340382,62грн;

- за липень 2021 на суму 223275,85грн;

- за серпень 2021 на суму 740912,77грн;

- за лютий 2022 на суму 242010,72грн.

Звертаючись до господарського суду з позовом у даній справі, позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання з оплати вартості послуг з поставки за електричну енергію з метою врегулювання небалансів електричної енергії не виконав, вартість наданих послуг не сплатив.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної сплати коштів за період лютий 2022 - червень 2022 року та оплати актів корегування (врегулювання) за попередні періоди травень 2021 - липень 2022 року, лютий 2022 року утворилася заборгованість у загальній сумі 107238776,78грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати основного боргу, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення пеню у сумі 1020676,06грн, штраф у сумі 2219976,87грн, 3% річних у сумі 1952667,98грн, а також інфляційні втрати у сумі 15245113,05грн.

Несплата відповідачем вказаних вище сум стала підставою звернення позивача до Господарського суду Донецької області з позовом у дані справі.

Як вже зазначалося, за результатом розгляду позовних вимог Господарським судом Донецької області 02.08.2024 прийнято оскаржуване рішення у справі №905/156/23, яким позовні вимоги (з урахуванням заяви позивача про залишення без розгляду частини позовних вимог щодо штрафу та пені) задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 26488799,62грн, 3% річних в сумі 669935,05грн та інфляційні втрати в сумі 6176659,28грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 60311543,20грн основного боргу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не враховано підписання між сторонами актів коригування (врегулювання) розміру заборгованості. Часткове задоволення вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат обґрунтоване тим, що розрахунок суми таких нарахувань має здійснюватися саме від фактичного розміру заборгованості (з урахуванням коригування).

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

Частиною 4 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів.

Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг (ч. 6 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з ч. 7 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у пор

Відповідно до п. 1.1.2 глави 1.1, п. 1.11.1 та п. 1.11.8 глави 1.11 розділу І Правил ринку (у редакції станом момент виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307 (надалі Правила ринку) система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

За приписами п. 5.25.1 глави 5.25 розділу V Правил ринку щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.

Пунктом 7.3.1 Правил ринку визначено, що АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

У відповідності до п. 7.6.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа (п.7.7.3 згідно з постановою НКРЕКП №516 від 28.02.2020).

Відповідно до п. 10.11 розділу X Правил (у редакції постанови НКРЕКП №234 від 15.02.2021) у термін до 31 березня 2021 року включно виставлення рахунків за небаланси електричної енергії здійснюється щодекадно, а платежів за невідповідність - щомісячно.

За приписами ч. 7 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора систем передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що обов`язком щодо формування, надсилання платіжних документів та здійснення розрахунків між учасниками ринку в Системі наділений саме адміністратор розрахунків (АР). При цьому, оплата платіжного документа на банківський рахунок АР має здійснюватися протягом двох банківських днів з дати направлення відповідного платіжного документа.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору та Правил ринку, позивачем за загальний період лютий 2022 року - червень 2022 року та за актами корегування (врегулювання) за травень 2021 - серпень 2021 року, лютий 2022 року були сформовані та виставлені відповідачу рахунки за електричну енергію для врегулювання небалансів за спірний період, які розміщені ОСП в системі управління ринком (MMS).

У свою чергу, відповідачем будь-яких зауважень щодо неотримання цих рахунків та/або їх змісту не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що строк оплати за спірні періоди є таким, що настав.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про ринок електроенергії" унормовано, що оператор системи передачі (ОСП) має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку.

Відповідно до п. 3.2 договору ОСП має право, зокрема, на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) та ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача заборгованість, окрім іншого, за надані послуги з врегулювання небалансів за період з першої декади лютого 2022 року по третю декаду червня 2022 року. Загальний розмір боргу по кожному з вказаних місяців за розрахунком позивача становить: березень 2022 року 19188275,16грн; квітень 2022 року 13999204,57грн; травень 2022 року 15297766,74грн; червень 2022 року 11826296,72грн. Всього за вказаний період сума боргу визначена позивачем у розмірі 60311543,20грн

Суд першої інстанції не погодився з наведеним позивачем розрахунком основної суми заборгованості, яка виникла за період лютий червень 2022 року, оскільки позивачем не було враховано підписані між сторонами акти коригування (врегулювання) розміру заборгованості.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами були підписані акти коригування (врегулювання) розміру заборгованості та узгоджено:

- акт № ВР/21/08-1873 від 10.08.2022 за березень 2022 про зменшення загальної суми на 19188275,16грн;

- акт № ВР/22/04-1873 від 16.09.2022 за квітень 2022 про зменшення загальної суми на 13999204,57грн;

- акт № ВР/22/05-1873 від 05.10.2022 за травень 2022 про зменшення загальної суми на 15297766,74грн;

- акт № ВР/22/06-1873 від 07.11.2022 за червень 2022 про зменшення загальної суми на 11826296,72грн.

Вищевказані акти коригування підписані представниками обох сторін без будь-яких заперечень.

За змістом апеляційної скарги позивач стверджує, що заборгованість має сплачуватися відповідно до рахунків, а не за актами купівлі-продажу електричної енергії та актами коригування (врегулювання) заборгованості.

Колегія суддів апеляційної інстанції, проаналізувавши наведені доводи, зазначає, що вартість небалансів електричної енергії (яка у розглядуваному випадку є основною заборгованістю) це фактична вартість небалансів електричної енергії, яка за періоди березень 2022, квітень 2022, травень 2022, червень 2022 відображена/узгоджена сторонами в актах коригування (врегулювання) розміру заборгованості. Фактично, підписавши такі акти коригування, сторони підтвердили невідповідність визначеної у рахунках-фактурах вартості електричної енергії для врегулювання небалансів.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність обрахунку заборгованості саме виходячи з даних, наявних у таких актах коригування (врегулювання) заборгованості.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, з урахуванням наведених приписів процесуального законодавства, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для визначення дійсної суми основної заборгованості відповідача необхідним є врахування підписаних між сторонами актів коригування (врегулювання) розміру заборгованості.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26.10.2023 у справі №905/4/22, в якій розглядався спір про стягнення заборгованості за врегулювання небалансів між тими ж сторонами за попередній період з березня 2021 по листопад 2021 року.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у даному випадку позивачем безпідставно не було враховано підписані між сторонами акти коригування (врегулювання) розміру заборгованості в бік зменшення.

З огляду на викладене, а також враховуючи підписані між сторонами акти коригування (врегулювання) за період з березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким також погоджується колегія суддів, що розмір заборгованості відповідача є меншим на 60311543,20грн і, відповідно, заборгованість за період з першої декади березня 2022 року по третю декаду червня 2022 року у відповідача відсутня.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго" також посилається на те, що підхід щодо обов`язку сплати вартості небалансів відповідно до виставлених рахунків та відповідного визначення моменту відліку строку на оплату платіжного документа був застосований Верховним Судом у постановах від 01.06.2022 у справі №910/11109/21, від 13.09.2022 у справі №910/8901/20, від 18.10.2022 у справі №910/6578/21, від 08.11.2022 у справі №910/21124/20, правовідносини у яких є подібними за об`єктом спору та за змістовним критерієм до тих, що виникли у справі, яка розглядається.

Відхиляючи вищенаведені доводи скаржника, апеляційний господарський виходить з наступного.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 у справі №925/3/7; п. 40 постанови від 25.04.2018 у справі №910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19; п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16).

Колегія суддів зазначає, що у справах №910/11109/21, №910/8901/20, №910/6578/21 та №910/21124/20, на які посилається апелянт, Верховним Судом досліджувалося питання правомірності обчислення строку для розрахунків з дня розміщення (формування) рахунку відповідачем у системі управління ринком.

Водночас, хоча у вищевказаних справах предметом судового розгляду були подібні позовні вимоги, зокрема, про стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії у частині своєчасного здійснення розрахунків, проте у межах цих справ судами не було встановлено обставин підписання між сторонами актів коригування розміру заборгованості, що є основним доводом апелянта за апеляційною скаргою у справі, що розглядається. Отже, відсутність дослідження обставин та висновків з приводу підписання між сторонами актів корегування (врегулювання) розміру заборгованості у справах, на які посилається апелянт, виключає подібності правовідносин.

Разом з цим, позивачем також було заявлено до стягнення заборгованість за надані послуги з врегулювання небалансів за лютий 2022 року у розмірі 19518064,84грн (перша декада лютого 2022 року - 5811754,63грн; друга декада лютого 2022 року - 7925340,65грн; третя декада лютого 2022 року - 5780969,56грн) та борг за актом коригування (врегулювання) №ВР/22/02-1873 від 18.07.2022, за яким обсяг електричної енергії небалансів за лютий 2022 збільшився на суму 242010,72грн.

Судом встановлено, що акт коригування (врегулювання) № ВР/22/02-1873 від 18.07.2022 підписаний представниками обох сторін без будь-яких заперечень.

З огляду на викладене, та враховуючи зазначений акт коригування, загальний розмір заборгованості відповідача за період лютий 2022 року становить 19760075,56грн, а відтак вимоги позивача в цій частині є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлений до стягнення борг за попередні періоди згідно актів коригування: за травень 2021 року на суму 5424152,82грн (акт ВР/21/05-1873 від 16.12.2021 підписаний сторонами), за червень 2021 року на суму 340382,62грн (акт №ВР/21/06-1873 від 30.12.2021 підписаний сторонами), за липень 2021 року на суму 223275,85грн (акт №ВР/21/07-1873 від 24.01.2022 підписаний сторонами), за серпень 2021 року на суму 740912,77грн (акт №ВР/21/08-1873 від 18.02.2022 підписаний лише зі сторони позивача).

Загальний розмір боргу за вказані попередні періоди складає 6728724,06грн, що також не заперечується відповідачем.

Таким чином, фактичний розмір заборгованості відповідача становить 26488799,62грн, і останнім в установленому порядку наведених обставин не спростовано, доказів оплати заборгованості суду не надано.

За розрахунком суду першої інстанції, який був перевірений колегією суддів, після здійснення сторонами коригування розмір заборгованості відповідача є меншим на 60311543,20грн та, відповідно, фактичний розмір заборгованості становить 26488799,62грн.

Таким чином, враховуючи підписані між сторонами акти коригування (врегулювання) розміру заборгованості за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року на загальну суму 60311543,20грн, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що фактичний розмір заборгованості відповідача за врегулювання небалансів за період лютий 2022 року та з оплати актів корегування (врегулювання) за період травень 2021 липень 2022 року, лютий 2022 року складає 26488799,62грн. Оскільки відповідачем не надано доказів оплати основної заборгованості в зазначеній сумі, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго" про те, що акти коригування (врегулювання) заборгованості за період березень червень 2022 року не відповідають формі електронного та паперового документа, оскільки одночасно містять ЕЦП позивача та власноручний підпис відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів коригування (врегулювання) заборгованості № ВР/21/08-1873 від 10.08.2022 за березень 2022 року, № ВР/22/04-1873 від 16.09.2022 за квітень 2022 року, № ВР/22/05-1873 від 05.10.2022 за травень 2022 року, № ВР/22/06-1873 від 07.11.2022 за червень 2022 року, останні підписані: з боку ПрАТ "НЕК "Укренерго" - в.о. начальника Департаменту адміністратора розрахунку Волкова О.М. (з використанням кваліфікованого електронного підпису - КЕП) та з боку ДП "Селидіввугілля" - в.о. головного механіка Гаєвик С.М. (власноручним підписом).

Разом з цим, колегія суддів враховує, що за умовами п. 5.9 договору (в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 31.01.2022 №58) передбачено, що ОСП надає СВБ у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням КЕП) два примірники Акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано.

Відповідно до п. 5.10 договору, СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді засобами електронного документообігу з накладенням КЕП).

Тобто, сторони погодили альтернативну можливість підписання та направлення актів купівлі-продажу (так само як і внесення до них змін на підстав актів коригування) у паперовому вигляді (власноручним підписом) або у електронному вигляді (накладенням КЕП).

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному.

Таким чином, документ вважається таким, що має юридичну силу, якщо він підписаний або фізично особисто, або за допомогою електронного цифрового підпису. Обидві форми підпису визнаються рівноцінними та такими, що створюють правові наслідки для сторін, які підписали документ (аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 02.07.2024 у справі № 580/2646/22).

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що складені акти коригування (врегулювання) заборгованості не відповідають формі електронного документа та/або паперового, зважаючи на те, що такі документи мають обов`язкові реквізити документу - підписи сторін (електронний та письмовий), тоді як КЕП має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Разом з цим, судова колегія звертає увагу, що долучені позивачем акти коригування за період травень серпень 2021 року та лютий 2022 року, на підставі яких судом першої інстанції визнано обґрунтованою заборгованість, також містять аналогічний електронний підпис з боку ПрАТ "НЕК "Укренерго". Проте жодних зауважень щодо підписання та узгодження з відповідачем цих актів позивачем не наведено.

З матеріалів справи також вбачається, що у зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати електричної енергії для врегулювання небалансів за спірний період позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1952667,98грн та інфляційні втрати у розмірі 15245113,05грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Враховуючи підписані між сторонами акти коригування (врегулювання) розміру заборгованості за період березень 2022, квітень 2022, травень 2022, червень 2022 року заборгованість за вказані періоди фактично відсутня. Оскільки у відповідача відсутні грошові зобов`язань перед позивачем за вказані періоди, тому також відсутні правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Водночас, судом встановлено, що відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання за договором за надані послуги з врегулювання небалансів за лютий 2022 року (з урахуванням акту коригування), а також за актами корегування за періоди травень 2021 серпень 2021 та лютий 2022 року, а тому наявні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу відповідно до ст. 625 ЦК України.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за надані послуги з врегулювання небалансів за лютий 2022 року з урахуванням акту корегування №ВР/22/02-1873 від 18.07.2022, використовуючи період нарахування та відліковуючи його від третьої декади лютого 2022, в якому здійснювалось коригування, на суму основного боргу 19518067,84грн, за період нарахування з 15.03.2022 по 21.04.2023, суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтований розмір 3% річних складає 500518,05грн, а інфляційних втрат 4683250,46грн.

Разом з цим, перевіривши розрахунок 3% річних за актами корегування за періоди травень 2021 серпень 2021 та лютий 2022 року, судом першої інстанції встановлено, що розрахунок 3% річних є правомірними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі 169417,00грн.

Водночас, суд встановив наявність арифметичних помилок при здійснення розрахунку інфляційних втрат за вищевказаними актами корегування, у зв`язку з чим, здійснивши власний перерахунок заявлених сум за допомогою програми "ЛІГА Закон", дійшов висновку, що правильним та обґрунтованими розрахунком інфляційних втрат позивача за актами корегування за періоди травень 2021 серпень 2021 та лютий 2022 року є сума 1493408,82грн.

Колегія суддів, перевіривши здійснений господарським судом першої інстанції розрахунок нарахувань, погоджується з висновком місцевого суду про те, що арифметично правильними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 669935,05грн та інфляційних втрат у сумі 6176659,28грн. В решті позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 1282732,93грн та інфляційних втрат у розмірі 9068453,77грн не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.

Крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга ПрАТ "НЕК "Укренерго" не містить доводів щодо незгоди із здійсненим судом першої інстанції розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, відповідного контррозрахунку позивачем надано не було. У зв`язку з цим, відсутні підстави для відмови у стягнення 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з меж апеляційного перегляду у розумінні ч. 1 ст. 269 ГПК України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПрАТ "НЕК "Укренерго" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі № 905/156/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 02.08.2024 у справі №905/156/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.12.2024.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.А. Пуль