УХВАЛА

19 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 908/2948/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1

про зупинення дії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 (колегія суддів у складі : Мороз В.Ф. - головуючий, Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.)

у справі № 908/2948/23

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 у справі №908/2948/23, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.01.2025 на 11:00, відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про зупинення дії оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції у цій справі до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

18.12.2024 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшло повторне клопотання про зупинення дії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 у справі №908/2948/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Розглянувши вказане клопотання ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на те, що у зв`язку з припиненням мораторію на задоволення вимог кредиторів через скасування оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції ухвали Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023, існують безумовні ризики здійснення Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" стягнення в позасудового порядку на вказане майно, що призведе до його втрати та неможливості повернення у випадку задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 . Скаржник зазначила, що Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" було надіслано вимогу від 09.10.2024 № 17-9082 про усунення порушень за кредитним договором №101121-АЕ від 10.11.2021 , в якій банк повідомив, що у разі непогашення заборгованості, останній буде вживати заходів щодо звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_1 . Також, Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" направлено вимогу від 09.10.2024 № 17-9083 про усунення порушень за кредитним договором №190122-А від 19.01.2022 і в якій повідомило, що банком будуть вжито заходів щодо звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_1 . На підтвердження своїх доводів, заявником до заяви додані копії вищевказаних вимог Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" від 09.10.2024.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд враховує ймовірність утруднення повороту виконання рішення у разі скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушення прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи) на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву/клопотання належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).

Сумніви скаржника щодо дотримання судами попередніх інстанцій норм права під час постановлення оскаржених судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання оскарженого рішення або зупинення його дії та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.

Набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання чи дія, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання та дія судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.

Так, навіть саме по собі проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. Разом з тим, в ухвалі про зупинення виконання судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення. Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

У разі зміни або скасування судового рішення після його виконання ст. 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§ 43). Право на суд, захищене ст. 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь - якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.

Крім того, слід враховувати, що зупинення дії судового рішення або зупинення його дії в силу ст. 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 у справі №908/2948/23 не може бути задоволено Верховним Судом, оскільки заявник не обґрунтував достатніми доводами те, що для відновлення його порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат або буде неможливим поворот виконання судового рішення, якщо воно буде скасовано.

Керуючись статтями 234, 235, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 у справі №908/2948/23 до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді В. Білоус

В. Пєсков