ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" грудня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/362/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Шоляк О.В.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР, м. Київ (вх.№02.3.1-02/8592/24 від 05.11.2024) про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №907/362/23

у справі № 907/362/23

за заявою Акціонерного товариства МЕГАБАНК, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ, м. Ужгород

про стягнення суми 281 095,39 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Гнідченко Гліб Геннадійович ( в режимі відеоконференції)

від відповідача - Горбатова Альона Анатоліївна, довіреність № 01ДР-15-1222 від 20 грудня 2022 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з вимогою до відповідача про стягнення суми 281 095,39 грн. комісійної винагороди, посилаючись на порушення відповідачем умов договору №394 про надання гарантії від 29.10.2021 р. та положень ст. 530, 526, Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 р. справу № 907/362/23 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

Ухвалою суду від 04.05.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.02.2024 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ на користь Акціонерного товариства "Мегабанк" суму 200 547,46 грн. заборгованості, а також суму 3 008,21 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

08.07.2024 року на рішення суду видано відповідний наказ.

11.07.2024 року через систему Електронний суд до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ, м. Ужгород (вх. №02.3.1-02/5518/24 від 11.07.2024) про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 17.07.2024 р. розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 07 серпня 2024 р.

Ухвалою суду від 07.08.2024 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ, м. Ужгород (вх. №02.3.1-02/5518/24 від 11.07.2024) про розстрочення виконання рішення суду.

05.11.2024 року до суду надійшла заява від товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР, м. Київ (вх.№02.3.1-02/8592/24) про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №907/362/23, посилаючись на те, що 03.09.2024 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» (далі новий кредитор або ТОВ «ФК «ВІНСТАР») було укладено Договір №GL19N1126314 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липовенко С. М. та зареєстрований в реєстрі за №720 (далі Договір відступлення).

Як вказує заявник, згідно умов зазначеного договору відступлення Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту) та договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Ухвалою суду від 06.11.2024 року призначено розгляд заяви на 20.11.2024 року.

На день судового засідання, а саме 15.11.2024, представником відповідача подано суду письмове заперечення стосовно заяви про заміну стягувача.

В обґрунтування поданого заперечення представник відповідача зауважує, що як вбачається із долученого фінансовою компанією Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників за такими договорами (Додаток №1 до Договору NGL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024), АТ «МЕГАБАНК» відступив право вимоги на суму 80547,93 грн, тобто суму в якій рішенням господарського суду Закарпатської області Банку було відмовлено (281 095,39 грн. (заявлені позовні вимоги) - 200 547,46 грн. (задоволені позовні вимоги) = 80547,93 грн.).

Крім того, вказує, що на момент укладання Договору № GL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 у ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ» були відсутні будь-які зобов`язання перед АТ «Мегабанк».

Ухвалою суду від 20.11.2024 р. розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР, м. Київ (вх.№02.3.1-02/8592/24 від 05.11.2024) про заміну стягувача (позивача) у виконавчому провадженні у справі №907/362/23 відкладено на 03 грудня 2024 р.

Ухвалою суду від 03.12.2024 р. розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР, м. Київ (вх.№02.3.1-02/8592/24 від 05.11.2024) про заміну стягувача (позивача) у виконавчому провадженні у справі №907/362/23 відкладено на 12 грудня 2024 р.

Аналізуючи доводи заявника з урахуванням письмово викладеної позиції боржника, суд констатує наступне.

Згідно статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Враховуючи ту обставину, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Тобто, поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Водночас, матеріалами справи не містять доказів наявності відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) суд повинен встановити факт відкриття виконавчого провадження, стан виконавчого провадження (чи завершено або не завершено виконання рішення), а у разі не пред`явлення виконавчого документа (або його повторного пред`явлення) - встановити чи не порушений строк на його пред`явлення до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не вказано жодної інформації щодо виконавчого провадження, а також не надано жодного доказу пов`язаного з цим питанням.

З огляду на наведене, суд не досліджує обставини матеріального та процесуального правонаступництва, оскільки не має можливості встановити обставини пов`язанні з виконавчим провадженням та його суб`єктами, що у свою чергу є перешкодою у винесенні правового та процесуально правильного рішення щодо заміни сторони у виконавчому провадженні на її правонаступника.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що Позивачем по справі №907/362/23 відступлено право вимоги за договором №GL19N1126314 заявнику, за основними договорами, а не за рішенням суду по даній справі.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 28.08.2024 ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ» було здійснено повну оплату згідно рішення суду на користь АТ «МЕГАБАНК», а саме погашено 200 547,46 грн. заборгованості, а також 3 008,21 грн. судового збору.

Таким чином, на момент укладання Договору N GL19N1126314 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 у ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ» були відсутні будь-які зобов`язання перед АТ «Мегабанк».

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про заміну стягувача правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись ст. 52, ч. 2 ст. 232, ст. ст. 233, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР, м. Київ (вх.№02.3.1-02/8592/24 від 05.11.2024) про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №907/362/23 відмовити.

Згідно з ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала підписана 23.12.2024.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Ф. Ремецькі