ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. Справа№ 910/7032/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Скрипки І.М.

Мальченко А.О.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Грищенко О.М. дов.;

від відповідача: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 (повний текст складено 21.11.2024)

за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу

за розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

про визнання бездіяльності державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії у справі №910/7032/17 (суддя Бондаренко - Легких Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександріна Консалт"

про стягнення 17 611,78 грн,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про визнання бездіяльності державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити його заяву про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9500,00 грн згідно договору №4-01-2021/38 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 04.01.2024 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9500,00 грн у зв`язку із оскарженням бездіяльності державного виконавця щодо виконання судового рішення у даній справі, тому позивач має право на компенсацію вказаних витрат за рахунок державного виконавця відділу ДВС, яким не доведено не співмірності витрат і не заявлялось клопотання про їх зменшення; господарським судом не враховано зміст та сутність послуг, котрі надані адвокатом Грищенком О.М. у даній справі; заявлений до відшкодування розмір судових витрати не є надмірним та завищеним; за весь період перебування наказу на виконанні орган ДВС свідомо допускав порушення норм чинного законодавства України та прав і інтересів стягувача; кількість участі у тих чи інших справах, як представника позивача, так і безпосередньо позивача, є наслідком діяльності самого представника позивача; позивач за весь свій час господарської діяльності не зловживав власними процесуальними правами; ухвала суду ґрунтується та мотивована фактами/обставинами, котрі не входять до предмету судового оскарження бездіяльності органу ДВС в межах даної справи; судом самостійно без правового обґрунтування, керуючись власною думкою, котра не співпадає із чинним законодавством, зроблено підміну понять при оцінці існуючих доказів, обставин та фактів справи; процесуальна позиція суду свідчить про недобросовісність, необґрунтованість та суперечливість; підставою для покладання на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про як повне, так і часткове перерахування коштів на користь адвоката.

Святошинський ВДВС у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що позивачем не додано розрахунку з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (позивачу, органу ДВС) та рекомендованим поштовим відправленням (відповідачу).

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідача і органу ДВС.

За клопотанням представника позивача судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2017 року Товариство з обмеженого відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександріна Консалт" про стягнення 17 611,78 грн заборгованості за договором поставки №1199 від 30.12.2016.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2017 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю "Олександріна Консалт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" 16 944,78 грн основного боргу, 601,11 грн пені, 65,89 грн процентів річних, 1 600,00 грн судового збору.

10.07.2017 на примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2017 у справі №910/7032/17 видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (позивача/стягувача) у справі № 910/7032/17 задоволено, замінено позивача - товариство з обмеженого відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (змінено назву на товариство з обмеженою відповідальністю "Сайнеко") на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2022 задоволено заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про видачу дубліката судового наказу у справі № 910/7032/17.

Видано дублікат наказу господарського суду міста Києва № 910/7032/17 від 10.07.2017.

Вказаний наказ був пред`явлений для примусового виконання до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У квітні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 закрито провадження у справі № 910/7032/17 в частині зобов`язання ДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу позивача постанови (або іншого виконавчо-процесуального документа) ДВС, винесеної за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.07.2017 у справі № 910/7032/17 та додатково обґрунтованими документами (доказами) з врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження" (з урахуванням усних уточнень); скаргу Компанії в частині визнання неправомірною бездіяльність ДВС під час примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.07.2017 у справі № 910/7032/17 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність ДВС під час примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.07.2017 у справі № 910/7032/17, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій.

Додатковою ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 та постановою Верховного Суду від 30.01.2023, заяву позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з органу ДВС на користь позивача 3 150,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні іншої частини заяви позивача відмовлено.

21.06.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанії "Ніко-Тайс" до Господарського суду міста Києва надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу ДВС у місті Києві у виконавчому провадженні №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 10.07.2017 року у справі №910/7032/17 (том 3 а.с.23-37).

Також у вказаній скарзі зазначено, що позивачем понесені та будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із поданням скарги, розмір яких на день подання скарги визначити неможливо, при цьому згідно договору вартість однієї години роботи адвоката становить від 1400 до 1600 грн (в залежності від різного роду умов та чинників), вартість участі у судовому засіданні складає від 2000 до 2500 грн/судове засідання, докази понесення яких будуть надані після прийняття рішення по скарзі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 липня 2017 року по справі №910/7032/17, що виразилось у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 липня 2017 року по справі №910/7032/17 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження".

Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 липня 2017 року по справі №910/7032/17 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

11.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 9500 грн (том 3 а.с.80-91).

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд скарги.

Ухвала мотивована тим, що дату ухвалення даного рішення (ухвали), заявником не надано доказів здійснення оплати адвокату за надані послуги з професійної правничої допомоги у розмірі 9 500, 00 грн у відповідності до пункту 3.2. договору №04-01-2021/38 від 04.01.2024 та пункту 3 акту від 11.09.2024 строк оплати якої настав, відповідно до доказів поданих самим заявником, у той же час поведінка заявника щодо подання скарг та розгляду заяв про прийняття додаткової ухвали про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є систематичною, що в свою чергу встановлено Верховним Судом, тому у випадку застосування такої практики заявник тим більше повинен був подати докази понесення фактичних витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у скарзі на бездіяльність органу ДВС зазначено, що позивачем понесені та будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із поданням скарги, розмір яких на день подання скарги визначити неможливо, при цьому згідно договору вартість однієї години роботи адвоката становить від 1400 до 1600 грн (в залежності від різного роду умов та чинників), вартість участі у судовому засіданні складає від 2000 до 2500 грн/судове засідання, докази понесення яких будуть надані після прийняття рішення по скарзі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 скаргу задоволено повністю.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

11.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 9500 грн.

До вказаної заяви позивачем були додані (у копіях): договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №04-01-2021/38 від 04.01.2024, який укладений між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та адвокатом Грищенком О.М.; акт прийому-передачі документів від 04.01.2024; акт від 11.09.2024 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги); довідка форми №4-ОП від 18.02.2014; повідомлення форми №2-ЄСВ від 19.03.2014; оригінал довіреності №б/н від 24.07.2024, виданої директором ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" Грищенку О.М.

Отже, позивачем була зроблена відповідна заява до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення судом першої інстанції рішення по скарзі на бездіяльність органу ДВС.

Статтею 344 ГПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки скарга позивача на бездіяльність органу ДВС була задоволена, понесені ним судові витрати підлягають покладенню на орган державної виконавчої служби, тобто на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2024 між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", як замовником, та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем, як виконавцем, було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №04-01-2021/38 (далі - договір), за умовам якого виконавець зобов`язується надати заявнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ "Олександріна Консалт" та Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), котрі виникли у виконавчому проваджені №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.07.2017 по справі №910/7032/17.

Згідно пункту 1.2. договору правова допомога за цим договором вважаються наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1.3. договору сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та надання послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного договору.

У відповідності до підпункту 2.2.9. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується своєчасно сплачувати суми судових витрат та інших встановлених чинним законодавством платежів у строки, рекомендовані виконавцем.

Згідно пункту 3.1. договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 500, 00 грн. Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись становить:

- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 500, 00 грн;

- судові засідання - 2 000, 00 грн/ за одне судове засідання (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 2 500, 00 грн);

- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1 500, 00 грн/год;

- витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду справи №910/7032/17 за скаргою замовника на дії та/або бездіяльність державного виконавця Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому проваджені №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.07.2017 по справі №910/7032/17.

Згідно пункту 3.3. договору розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

11.09.2024 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та адвокат Грищенко О.М. підписали акт здачі-приймання виконаних робіт щодо адвокатських послуг (правової допомоги), згідно якого адвокатом надані наступні послуги:

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих.№20-1/06 від 20 червня 2024 року ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 липня 2017 року по справі №910/7032/17. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва скарги вих.№20-1/06 від 20 червня 2024 року ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 липня 2017 року по справі №910/7032/17 (5 годин);

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 10 вересня 2024 року у справі №910/7032/24, а також надання пояснення, підтримання процесуальної позиції тощо - 2000,00 грн.

Згідно пункту 2 акту загальна вартість наданих послуг склала 9 500,00 грн. (1500 грн х 5 годин + 2000 грн вартість участі у судовому засіданні).

Пунктом 3 акту встановлено, що замовник, на підстав пункту 3.2. договору №04-01-2021/38 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 04.01.2024, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно, визначених у пункті 2 відповідно до даного акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду справи №910/7032/17 за скаргою вих. №20-1/06 від 20.06.2024 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Святошинського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому проваджені №68703138 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.07.2017 по справі №910/7032/17 - проголошення/прийняття Ухвали Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 по справі №910/7033/17 - до 10.10.2024.

Правничу допомогу у справі позивачу в суді першої інстанції, під час розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця, надавав адвокат Грищенко О.М., повноваження якого підтверджувались довіреностями від 31.08.2023 та від 24.07.2024.

Матеріали справи не містять доказів сплати позивачем вказаних витрат, однак відповідно до правових позицій Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Висновок суду першої суду першої інстанції про те, що на час прийняття додаткової ухвали (05.11.2024) строк оплати наступив, тому після 10.10.2024, тобто з 11.10.2024 року заявник мав та зобов`язаний був подати відповідні докази здійснення оплати до суду, але не подав їх, апеляційний господарський суд вважає таким, що не відповідає норам процесуального законодавства, оскільки заява позивача про стягнення судових витрат була подана 11.09.2024, суд першої інстанції, в силу приписів частини 2 статті 221 ГПК України, мав її розглянути не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (у даному випадку - ухвали від 10.09.2024 про задоволення скарги), тобто до 25.09.2024, однак суд ухвалою від 19.09.2024 призначив розгляд заяви лише на 05.11.2024.

При цьому суд першої інстанції не зобов`язував позивача надати докази фактичної сплати послуг, після настання строку їх оплати, і норми ГПК України також не зобов`язують сторону подавати докази фактичної сплати послуг у разі, якщо строк оплати настав після подання відповідної заяви про розподіл судових витрат та до прийняття судового рішення за наслідком її розгляду.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Орган ДВС під час розгляду заяви позивача у суді першої інстанції не скористався правом подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши поданий позивачем акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11.09.2024, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання таких робіт, оскільки зміст скарги на бездіяльність державного виконавця майже повністю складається з цитування різних норм чинного законодавства та висновків Верховного Суду у різних справах, тому враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду першої інстанції адвокатом документів, зважаючи численну кількість поданих позивачем скарг на дії ДВС у інших справах, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивача в сумі 2000,00 грн.

В іншій же частині заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду справи, не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не розподіляються судом.

Апеляційний господарський суд при цьому враховує правові позиції та висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у даній справі (том 2 а.с.228-238), предметом розгляду якої також було стягнення на користь позивача з органу ДВС витрат на професійну правничу допомогу, та в якій зазначено, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Практика стягнення ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" з відділів державної виконавчої служби витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. У переважній більшості справ, у яких Компанія зверталась до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу.

За таких обставин додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва визнати законною та обґрунтованою не можна, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Святошинський ВДВС судових витрат на професійну правничу допомогу. Отже, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнити частково.

2. Скасувати додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2024 року.

3. Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м.Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, офіс 315; ) - 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.12.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді І.М. Скрипка

А.О. Мальченко