ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

м. Київ

cправа № 918/785/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О. О. - головуючий, Баранець О. М., Кролевець О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2024

у складі колегії суддів: Мельник О. В. - головуючий, Петухов М. Г., Гудак А. В.

та на рішення господарського суду Рівненської області від 17.06.2024

суддя: Войтюк В. Р.

у справі № 918/785/23

за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньов Володимир Олександрович,

про визнання недійсним протоколу загальних зборів та скасування державної реєстрації,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 ,

від відповідача: Будній М.М.,

від третьої особи: не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

01 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" про визнання недійсним протоколу загальних зборів та скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що спірне рішення, оформлене оскаржуваним протоколом №1/2023 від 21 лютого 2023 року, та реєстраційна дія, проведена на підставі оскаржуваного протоколу є незаконними, протиправними та такими, що порушують корпоративні права позивача, як учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес". На переконання позивача, загальні збори, на яких прийнято рішення про зміну директора товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , проведено незаконно, оскільки як стверджує позивач, останнього не було допущено до участі у загальних зборах, із порядком денним відповідних зборів позивача не ознайомлено, жодних документів щодо питань порядку денного зборів позивачу не надано. Окрім того, позивач зазначає, що загальні збори на яких прийнято спірні рішення, фактично не відбулися, що у свою чергу свідчить про незаконність прийнятих рішень.

Короткий зміст оскаржуваних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх ухвалення

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.06.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2024, позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Антарес" від 21.02.2023, що оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Антарес" № 1/2023 від 21.02.2023. Скасовано запис №021016868 від 02.03.2023 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна інформації про директора юридичної особи) ТОВ "Антарес". Стягнуто з ТОВ "Антарес" на користь ОСОБА_1 2684 грн судового збору.

Рішення мотивовані порушенням вимог статуту товариства, Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо проведення загальних зборів, оскільки як вбачається із долученого позивачем електронного доказу оголошена головою перерва у загальних зборах товариства 21.02.2023 не закінчилась, про закінчення якої головою учасників загальних зборів товариства повідомлено не було. Вказані обставини відповідачем не спростовано, матеріали справи не містять доказів повідомлення учасників загальних зборів ТОВ "Антарес" про закінчення оголошеної ОСОБА_4 перерви.

Встановивши, що корпоративні права ОСОБА_1 порушено, суди дійшли висновку про наявність підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом № 1/2023 від 21.02.2023, а також шляхом скасування внесених змін на підставі оскаржуваних рішень, визнаних судом недійсними.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 та рішення господарського суду Рівненської області від 17.06.2024 у справі №918/785/23, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки на думку скаржника суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 310 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Недопустимим доказом скаржник вважає електронний доказ - відеофіксацію розмови на мобільний телефон, яку надано у копії на DVD диску та оглянуто оригінал на мобільному телефоні.

Скаржник стверджує, що відеоматеріали, що містяться на вказаному DVD диску, та на які посилаються суди першої та апеляційної інстанції відзняті позивачем без згоди та відома осіб, які на них фігурують (зокрема без згоди гр. ОСОБА_4 ); позивач не попереджав даних осіб про проведення такої зйомки, що говорить про порушення вимог статті 307 ЦК України; не відображають безпосередньо процес проведення загальних зборів учасників та процес обговорення та голосування по питанням порядку денного.

Оскільки на думку скаржника зйомка була проведена з порушенням ст. 307 ЦК України приписів, а відтак дане відео одержано позивачем з порушенням закону, що в силу ч. 2 статті 77 ГПК України робить дане відео (доказ) недопустимим.

Також скаржник звертає увагу Верховного Суду на те, що вищевказаний електронний доказ (відеозапис) було подано позивачем до суду в належному вигляді (із накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису) лише 10.06.2024, вже після закриття підготовчого провадження (29.04.2024), тобто із суттєвим порушенням строків подання доказів, передбачених ст. 80 ГПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивач заперечує проти її доводів та зазначає, що згоди на проведення зйомки на мобільний телефон публічного заходу такого, як загальних зборів ТОВ «Антарес», не потрібно, і законодавство не забороняє проводити таку зйомку. Також стверджує, що в судовому засіданні, за клопотанням представників відповідача, суд зобов`язав позивача - ОСОБА_1 надати оригінал електронного доказу. ОСОБА_1 надав до суду оригінал електронного доказу - мобільний телефон, на якому зафіксовано перебіг подій, які відбувалися 21 лютого 2023 року під час проведення загальних зборів ТОВ «Антарес», а саме початок зборів до оголошеної головуючим перерви.

Позивач просить Суд залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

09.06.1997 на підставі рішення установчих зборів засновників засновано товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес" (протокол №1 від 09.06.1997), яке діє на підставі статуту.

29.09.2011 на загальних зборах учасників ТОВ "Антарес" затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п.1.4., 3.3. статуту учасниками товариства з відповідними частками в статутному капіталі є: ОСОБА_5 (частка 25%); ОСОБА_6 (частка 25%); ОСОБА_7 (частка 20%); ОСОБА_1 (частка 15%); ОСОБА_3 (частка 7,5%); ОСОБА_8 (частка 7,5%).

У січні 2023 року на адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення від 17.01.2023 за підписом учасника товариства ОСОБА_6 про скликання загальних зборів учасників, призначених на 21.02.2023 о 16.00 год. в м. Рівне по вул. Кавказькій, 3, офіс 305. До повідомлення долучено проект статуту ТОВ "Антарес".

21.02.2023 ОСОБА_1 разом із представником учасника ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , прибули за вказаною адресою на загальні збори учасників.

ОСОБА_4 як представник учасників товариства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголосив про початок зборів та запропонував обрати голову. За пропозицією ОСОБА_3 головою зборів обрали ОСОБА_4 , який оголосив перерву в роботі загальних зборів.

У подальшому ОСОБА_4 вказав, що перерва продовжується, про закінчення її буде повідомлено, однак як стверджує позивач, про закінчення перерви та продовження зборів до кінця доби 21.02.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 повідомлення не надійшло.

Однак, як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Антарес" від 21.02.2023 №1/2023 збори все-таки відбулися та на них було прийнято ряд рішень згідно порядку денного:

1) вирішено обрати головою зборів учасників товариства ОСОБА_4 ;

2) питання про затвердження статуту товариства в новій редакції не розглядали, у зв`язку із відсутністю на зборах ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ;

3) прийнято рішення стосовно нерозподіленого прибутку;

4) звільнено з посади директора ТОВ "Антарес" ОСОБА_3 ;

5) обрано ОСОБА_4 на посаду директора ТОВ "Антарес" з 01.03.2023;

6) питання не розглядали.

Згідно зі змістом вказаного протоколу, присутніми учасниками ТОВ "Антарес" були ОСОБА_6 в інтересах якого діяв ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в інтересах якої діяв ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 . Учасники ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не прибули.

На підставі даного протоколу приватним нотаріусом внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині зміни керівника ТОВ "Антарес", відповідно до якого ОСОБА_4 зареєстрований як керівник ТОВ "Антарес".

Позивач, вважаючи, що протокол загальних зборів ТОВ "Антарес" №1/2023 від 21.02.2023 не відповідає вимогам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", статуту товариства, а загальні збори товариства, якщо такі відбулися, відбулися із порушенням статуту, звернувся з даним позовом до суду.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого господарського суду та господарського суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Учасники товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства (стаття 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів при скликанні та проведенні загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів юридичної особи, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема, щодо належного повідомлення учасників зборів, в тому числі ОСОБА_1 , а також про відповідність змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує звернення до суду з цим позовом порушенням його прав, оскільки його не було допущено до участі у загальних зборах. Позивач вважає, що протокол загальних зборів ТОВ "Антарес" №1/2023 від 21.02.2023 не відповідає вимогам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", статуту товариства, а загальні збори товариства, якщо такі відбулися, відбулися із порушенням статуту.

Задовольняючи позовні вимоги господарські суди попередніх інстанцій встановили, що за змістом протоколу загальних зборів учасників товариства №1/2023 від 21.02.2023, учасники ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на збори не з`явились, проте із оглянутого в судових засіданнях відеозапису беззаперечно встановлено протилежне, а саме прибуття позивача ОСОБА_1 на спірні загальні збори. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що ототожнення відповідачем неявки учасника товариства загальних зборів з відмовою пройти попередню реєстрацію не відповідає вимогам ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Крім того, суди обох інстанцій встановили, що факт прибуття позивача ОСОБА_1 та учасника ОСОБА_5 на спірні загальні збори учасників товариства, також підтверджується наявними у матеріалах справи нотаріально засвідченими заявами свідків, а саме ОСОБА_9 як представника учасника ОСОБА_5 та ОСОБА_10 як охоронця приміщення, у якому проводились загальні збори.

Також судами з відеозапису встановлено, що головою зборів ОСОБА_4 неодноразово оголошувалась перерва у загальних зборах товариства 21.02.2023, а також те, що учасникам буде повідомлено про її закінчення. Така перерва у загальних зборах товариства 21 лютого 2023 року не закінчилась, про закінчення останньої ОСОБА_4 учасників загальних зборів товариства 21 лютого 2023 року повідомлено не було. Відповідно до відеоматеріалів, ОСОБА_4 бачив що позивачем здійснюється відеозйомка учасників загальних зборів товариства, не заперечив проти її здійснення та о 20:24 год. 21 лютого 2023 року оголосив учасникам про перерву та те, що про закінчення її буде повідомлено учасників загальних зборів товариства та покинув приміщення де відбувалися збори.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_10 судами встановлено, що орієнтовно о 22.30 год. у приміщенні по вул. Кавказькій, 3, офіс 305 перебували лише ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , інші особи відсутні, в подальшому вказане приміщення було зачинено, що свідчить про продовження перерви та відповідно не відновлення роботи загальних зборів 21.02.2023.

Як встановлено судами, вказані обставини відповідачем не спростовано, матеріали справи не містять доказів повідомлення учасників загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" 21 лютого 2023 року про закінчення оголошеної ОСОБА_4 перерви.

Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що не повідомлення учасників ОСОБА_1 та ОСОБА_9 про закінчення перерви загальних зборів, та всупереч вказаному прийняття відповідних рішень саме 21.02.2023, оформлених протоколом №1/2023, свідчить про порушення корпоративних прав позивача як учасника ТОВ "Антарес", визначених ч.2 ст.29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо права учасника товариства бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Господарські суди вірно вказали, що загальні збори учасників ТОВ "Антарес" 21.02.2023 є такими, що не відбулися, а прийняті на них рішення, які оформлено протоколом загальних зборів учасників товариства №1/2023 від 21 лютого 2023 року є недійсними.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначив пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України - а саме те, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме на підставі відеозапису, який було подано позивачем до суду із суттєвим порушенням передбачених ст. 80 ГПК України строків подання доказів, а також зйомка була проведена з порушенням ст. 307 ЦК України, що в силу ч. 2 статті 77 ГПК України робить дане відео (доказ) недопустимим.

Верховний Суд вважає такі доводи скаржника необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 307 Цивільного кодексу України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Фізична особа, яка погодилася на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, може вимагати припинення їх публічного показу в тій частині, яка стосується її особистого життя. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За ч. 2 та ч. 8 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У постанові від 21.12.2023 у справі № 910/11210/22 Верховний Суд зазначив про те, що відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі, й відповідно, недостовірність електронного доказу. Вирішення питання достовірності такого доказу має відбуватися на загальних засадах, визначених ГПК України, і відповідно до стандарту доказування "баланс ймовірностей", передбаченого ст. 79 зазначеного Кодексу. Невикористання електронного підпису особами, які створили електронний доказ (лист, повідомлення, файл, аудіозапис, інші дані), не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, якщо інше не встановлено законом. Подібні висновки викладені також в постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/5408/21.

Верховний Суд враховує, що позивачем надано до позовної заяви електронний доказ - відеофіксація спірних загальних зборів. В подальшому, позивач долучив до матеріалів справи вказаний доказ, засвідчений електронним цифровим підписом.

У судових засіданнях 12 червня 2024 року та 17 червня 2024 року господарський суд першої інстанції досліджував долучений позивачем електронний доказ, а саме - відеофіксацію загальних зборів ОСОБА_1 на мобільний телефон, яку було надано у копії на DVD диску. Також судом було оглянуто оригінал на мобільному телефоні.

Зважаючи на долучення позивачем до позовної заяви копії електронного доказу без належного оформлення та в подальшому надання останнім такого відеозапису в копії, засвідченій електронним цифровим підписом, та надання суду першої інстанції для огляду оригіналу такого відео, Верховний Суд вважає безпідставними доводи скаржника про порушення строків подання позивачем доказів, передбачених ст. 80 ГПК України.

Щодо посилань скаржника на ст. 307 ЦК України та ст. 77 ГПК України, Суд звертає увагу, що господарський суд першої інстанції встановив, що відповідно до відеоматеріалів ОСОБА_4 бачив що позивачем здійснюється відеозйомка учасників загальних зборів товариства та не заперечив проти її здійснення.

Як вірно зазначив апеляційний господарський суд, зйомка проводилась на загальних зборах учасників ТОВ "Антарес", а відтак згода осіб, присутніх на відеозаписі, припускається із врахуванням ч. 1 ст. 307 ЦК України.

Таким чином, наданий позивачем доказ - відеофіксація загальних зборів ТОВ "Антарес" є належним та допустимим у розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України та відповідно оцінений судами у взаємному зв`язку доказів у їх сукупності із врахуванням стандарту доказування "вірогідності доказів", а наведена скаржником підстава касаційного оскарження не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цих підстав.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За результатами касаційного перегляду Судом не встановлено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувані судові рішення прийняті за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи скасування, за мотивів, наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Рівненської області від 17.06.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 у справі №918/785/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець