ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2608/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Сіда Р.В. (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства Науково-виробнича фірма Тирас (46008, м. Тернопіль, вул. Торговиця, 32, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Дунай Агрос (68831, Одеська область, Ренійський район, с. Орлівка, вул. Суворова, 28, ) про стягнення 150617,12грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Тирас» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунай Агрос» про стягнення 150617,12грн.

В обґрунтування позову Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Тирас» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунай Агрос» умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №П-15534 від 15.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2024 відкрито провадження у справі №916/2608/24, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 18.07.2024 о 11:10.

18.07.2024 судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2024 призначено судове засідання на 06.08.2024 о 11:30 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 06.08.2024 було оголошено перерву на 12.09.2024 о 11:40 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 12.09.2024 було оголошено перерву на 15.10.2024 о 12:10 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 14.10.2024, судове засідання 15.10.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.10.2024 призначено судове засідання на 21.11.2024 о 11:00 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судове засідання від 21.11.2024 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 відкладено судове засідання на 03.12.2024 о 12:55 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 03.12.2024 було оголошено перерву на 10.12.2024 о 12:50 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 10.12.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2608/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 15.10.2021 між Приватним підприємством Науково-виробнича фірма Тирас (позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Дунай Агрос (відповідач, Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №П-15534 (далі договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність Покупця насіння пшениці озимої сорту Богемія І репрод., вирощеної в Україні, в кількості 8,0т, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити дане насіння (п 1.1. договору).

Відповідно до п.2.1. договору термін поставки насіння за цим договором здійснюється в строк до 25.10.2021 року.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що загальна вартість насіння, що поставляється за цим договором, складає 104000,00грн, в тому числі ПДВ (14,0%).

Згідно п. 3.3. договору розрахунок за насіння здійснюється по факту отримання, але не пізніше як до 30.07.2022, шляхом перерахування коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі Місцезнаходження та реквізити Сторін даного договору.

Відповідно до п. 4.4. договору за прострочення термінів оплати насіння, Покупець виплачує Постачальникові за вимогою останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недооплаченого насіння за кожний день прострочення.

Позивач зазначає, що 18.10.2021, на виконання договору позивач здійснив передачу, а відповідач прийняв насіння пшениці озимої сорту Богемія І репродукції, в кількості 8,0 тон на суму 104 000,00грн, що підтверджується накладною №П-0015534 від 18.10.2021. Позивач виконав обов`язок передачі товару за договором вчасно та у повному обсязі. Відповідач не виконав зобов`язання з оплати отриманого від позивача товару, у зв`язку з чим сума боргу відповідача перед позивачем становить 104000,00грн, що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем актом звіряння взаємних розрахунків №1 від 27.03.2023 (за період 01.10.2021 - 27.03.2023), а також актом звіряння взаємних розрахунків№55 від 26.04.2024 (за період 01.06.2023 - 26.04.2023), в якому заборгованість за договором зазначена як сальдо початкове.

Позивач вказує, що не пізніше, ніж до 30.07.2022, відповідач повинен був сплатити позивачу 104000,00грн, але зазначеного обов`язку не виконав, тому з 31.07.2022 в позивача виникло право нарахувати пеню на суму боргу 104 000,00грн за період 31.07.2022 - 30.01.2023 у розмірі 26 213,70грн.

Крім того, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу інфляційні збитки у розмірі 14 671,30грн та 3% річних у розмірі 5 732,12грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 104 000,00грн основного боргу, 26 213,70грн пені, 14 671,30грн інфляційних збитків, 5 732,12грн 3% річних.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як видно з матеріалів справи15.10.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №П-15534 відповідно до умов якого позивач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність відповідача насіння пшениці озимої сорту Богемія І репрод., вирощеної в Україні, в кількості 8,0т, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити дане насіння.

18.10.2021, на виконання договору позивач здійснив передачу, а відповідач прийняв насіння пшениці озимої сорту Богемія І репродукції, в кількості 8,0 тон на суму 104 000,00грн, що підтверджується накладною №П-0015534 від 18.10.2021.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 3.3. договору розрахунок за насіння здійснюється по факту отримання, але не пізніше як до 30.07.2022, шляхом перерахування коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі Місцезнаходження та реквізити Сторін даного договору.

Відповідач не виконав зобов`язання з оплати отриманого від позивача товару, у зв`язку з чим сума боргу відповідача перед позивачем становить 104000,00грн, що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем актом звіряння взаємних розрахунків №1 від 27.03.2023 (за період 01.10.2021 - 27.03.2023), а також актом звіряння взаємних розрахунків№55 від 26.04.2024 (за період 01.06.2023 - 26.04.2023), в якому заборгованість за договором зазначена як сальдо початкове.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Однак, станом на день розгляду справи відповідач за отриманий товар не розрахувався, доказів, що спростовують позовні вимоги не надав у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 104 000,00грн підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 26 213,70грн за період 31.07.2022 - 30.01.2023, слід зазначити наступне.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.4. договору за прострочення термінів оплати насіння, Покупець виплачує Постачальникові за вимогою останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недооплаченого насіння за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 26 213,70грн за період 31.07.2022 - 30.01.2023, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 26 213,70грн.

Щодо стягнення з відповідача та 14 671,30грн інфляційних збитків та 5 732,12грн 3% річних слід зазначити наступне.

За вимогами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних збитків у сумі 14 671,30грн за період серпень 2022 квітень 2024, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні збитки у сумі 14 671,30грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 5 732,12грн за період 31.07.2022 - 31.05.2024, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 5 732,12грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Приватного підприємства Науково-виробнича фірма Тирас до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Дунай Агрос про стягнення 150617,12грн у тому числі 104 000,00грн основного боргу, 26 213,70грн пені, 14 671,30грн інфляційних збитків, 5 732,12грн 3% річних, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства Науково-виробнича фірма Тирас (46008, м. Тернопіль, вул. Торговиця, 32, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Дунай Агрос (68831, Одеська область, Ренійський район, с. Орлівка, вул. Суворова, 28, ) про стягнення 150617,12грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дунай Агрос (68831, Одеська область, Ренійський район, с. Орлівка, вул. Суворова, 28, ) на користь Приватного підприємства Науково-виробнича фірма Тирас (46008, м. Тернопіль, вул. Торговиця, 32, ) 104 000,00грн основного боргу, 26 213,70грн пені, 14 671,30грн інфлляційних збитків, 5 732,12грн 3% річних, 3 028,00грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 20 грудня 2024 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 13.12.2024.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова