ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" грудня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/3423/24

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС МАКС», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЕЛІТСЕРВІС» про стягнення 4 574 608,80рн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТАК» (далі позивач, ТОВ «Ітак») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС МАКС» (далі відповідач 1, ТОВ «Імекс Макс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЕЛІТСЕРВІС» (далі відповідач 2, ТОВ «Автоелітсервіс») та просить стягнути з:

- відповідача 1 - 4 564 608,8грн, що складається з: 4 002 710,03грн основний борг, 14 882,97грн 3% річних за період з 21.10.2024 по 18.12.2024; 52 433,69грн втрати від інфляції за період з 21.10.2024 по 17.12.2024; 132 429,92грн пеня за період з 22.10.2024 по 18.12.2024; 362 152,19 проценти за користування грошовими коштами, нараховані за період з 21.10.2024 по 18.12.2024;

- відповідача 2 - 10 000грносновного боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем 1 ТОВ «Імекс Макс» зобов`язань за договором поставки від 13.02.2023 №15 в частині оплати переданого товару у встановлений договором строк. При цьому, позивач вказує, що відповідач 2 ТОВ «Автоелітсервіс» поручився за виконання відповідачем 1 зобов`язань за таким договором у розмірі 10 000грн на підставі договору поруки від 18.09.2024 б/н, що укладений між ТОВ «Імекс Макс» та ТОВ «Автоелітсервіс».

Разом з позовною заявою позивачем подано:

- заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Імекс Макс» в межах суми 2 688 060,86грн, а також на все рухоме та нерухоме майно, що належать відповідачу та/або знаходиться на балансі відповідача;

- клопотання про витребування доказів оригіналів видаткових накладних.

Дослідивши подану позовну заяву, суд встановив, що така справа не підсудна Господарському суду Київської області і підлягає передачі до Господарського суду Харківської області.

В силу ч. 1 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.29 ГПК України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Разом з тим, ст.30 ГПК України встановлює виключення із правил про загальну та альтернативну підсудність, визначених ст.ст.27,29 ГПК України.

Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом; виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності; правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі №916/142/19).

Так, в силу ч.15 ст.30 ГПК України, у випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Оскільки у позовній заяві позивачем об`єднано вимоги щодо виконання основного правочину (договору поставки) з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання за договором поставки (договору поруки), відповідна позовна заява підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача 1 ТОВ «Імекс Макс», який є стороною основного зобов`язання - договору поставки від 13.02.2023 №15.

Як визначено ч.2 ст.27 ГПК України, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.4 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» закріплено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідач 1 у даній справі ТОВ «Імекс Макс» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано за адресою: 61072, м. Харків, пр-т. Науки, буд. 54.

За таких обставин, справа підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Заява про забезпечення позову, що передбачено положеннями ч.1 ст.138 ГПК України, подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

передати матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКС МАКС», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЕЛІТСЕРВІС» про стягнення 4 574 608,8грн разом із заяврю про забезпечення позову до Господарського суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова