ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1538/24

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство», Донецька обл., м. Краматорськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП», Київська обл., Броварський р-н., м. Бровари

про стягнення заборгованості та збитків

представники:

від позивача С.Левченко

від відповідача О.Сіроштан

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» б/н від 14.06.2024 року (вх. №839/24 від 17.06.2024) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» (далі відповідач) про стягнення 2630426,38 грн., з яких 1170071,83 грн. основного боргу, 727170,32 грн. пені, 71022,85 грн. 3% річних, 276960,41 грн. інфляційних втрат, 98273,84 грн. неустойки та 286927,13 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем умов Договору оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Донецької області №7 від 26.07.2021 року.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1538/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.07.2024 року.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 20.06.2024 року (вх. №7152/24 від 24.06.2024) про відкладення розгляду справи.

Також, від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання б/н від 03.07.2024 року (вх. №5167 від 03.07.2024) про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду даної справи, у судове засідання 09.07.2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 09.07.2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1538/24 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 10.09.2024 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 10.07.2024 року (вх. №7696/24 від 15.07.2024), в якому відповідач просить позов задовольнити частково в частині стягнення основного боргу у розмірі фактичного боргу.

Також, від позивача надійшли пояснення б/н від 09.09.2024 року (вх. №9152/24 від 09.09.2024).

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 09.09.2024 року (вх. №9188/24 від 10.09.2024) про витребування доказів.

Також, судом у судовому засіданні 10.09.2024 року прийнято відзив відповідача б/н від 10.07.2024 року (вх. №7696/24 від 15.07.2024) до розгляду.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року у задоволенні клопотання відповідача б/н від 09.09.2024 року (вх. №9188/24 від 10.09.2024) про витребування доказів відмовлено. Відкладено підготовче засідання на 15.10.2024 року.

До суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив б/н від 13.09.2024 року (вх. №9986/24 від 16.09.2024).

Також, від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 07.10.2024 року (вх. №11039/24 від 07.10.2024).

До суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення б/н від 10.10.2024 року (вх. №11269/24 від 11.10.2024).

Ухвалою суду від 15.10.2024 року відкладено підготовче засідання на 26.11.2024 року.

До суду від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання б/н від 04.11.2024 року (вх. №12353/24 від 04.11.2024) про приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі №911/1538/24 та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2024 року.

До суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від 13.12.2024 року про долучення доказів.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що йому стало відомо про наявність нових доказів, що мають важливе значення для розгляду справи, а саме, Актів приймання передачі транспортних засобів від 26.07.2021 по Договору №7 від 26.07.2021, які містять підписи представника ТОВ «ДСП Пром Груп», про те, що автомобілі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 повернуто відповідачем 15.08.2022 року розукомплектованими, з відсутністю складових та із значними пошкодженнями цих машин (поворотний відвал відсутній, колесо запасне відсутнє, лопата штикова відсутня, насос шестерний відсутній, ключі запалення та інше). Оскільки, вказані докази виявлено позивачем лише перед складанням річної фінансової звітності під час проведення інвентаризації всіх активів і зобов`язань із перевіркою і документальним підтвердженням їх наявності станом на 02.12.2024 відповідно до наказу підприємства №16-ОД від 22.11.2024, а тому, раніше адвокату Левченко С.М. не було відомо про наявність таких документів. Зазначені докази було передано позивачем адвокату, тому, для правильного вирішення справи №911/1538/24 та дослідження усіх обставин справи, позивач просить долучити вказані документи до матеріалів справи.

Розглянувши у судовому засіданні 17.12.2024 року клопотання позивача від 13.12.2024 року про долучення доказів у справі №911/1538/24, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач зазначає, що вказані докази виявлено позивачем лише перед складанням річної фінансової звітності під час проведення інвентаризації всіх активів і зобов`язань, включаючи основні засоби, нематеріальні активи, товарно-матеріальні цінності, грошові кошти, розрахунки із контрагентами, із перевіркою і документальним підтвердженням їх наявності станом на 02.12.2024 відповідно до наказу підприємства №16-ОД від 22.11.2024.

При цьому, суд зазначає, що Акти приймання передачі транспортних засобів від 26.07.2021 по Договору №7 від 26.07.2021 мають важливе значення для розгляду справи, що також зазначено і самим позивачем.

Суд зазначає позивачу, що він зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Якщо якісь докази позивач не може надати разом з позовом, він має про це зазначити у позовній заяві.

Разом з цим, позивачем при зверненні до суду з позовом не було зазначено про докази, які не можуть бути подані разом з позовною заявою, тобто, станом на момент подання позову позивач вважав, що всі необхідні докази подані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано причин неподання цих доказів раніше.

Крім того, статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, позивачем при зверненні до суду з клопотанням від 13.12.2024 року про долучення доказів у справі №911/1538/24 не подано заяви про поновлення пропущеного строку для подання таких доказів.

Згідно п. 6 ч.2 статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У відповідності до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано причин неподання цих доказів раніше, тому, суд не приймає такі докази під час розгляду справи №911/1538/24.

Представник позивача у судовому засіданні 17.12.2024 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.12.2024 року проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та запереченнях та просив в позові відмовити повністю.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 17.12.2024 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Автотранспортне підприємство» (за договором - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» (за договором -Орендар) 26.07.2021 укладено Договір оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл селиш, міст Донецької області №7 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого, Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування майно, а саме, три автомобіля вантажних спеціальних, машини дорожні комбіновані МДК3-17-06 з піскорозкидальним обладнанням та поворотним відвалом, відповідної комплектації, на базі самоскида МА3-65015 з державними номерними знаками: НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , про що між сторонами у відповідності до п. 2.1. Договору складено відповідні Акти приймання передачі транспортних засобів від 26.07.2021 року, що є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.2.1 Розділу 3.2 Змінюваних умов Договору сторони погодили адресу електронної пошти Орендаря, на яку направляються офіційні повідомлення за цим Договором, включаючи Акти виконаних робіт на надання орендних послуг, а саме: .

Відповідно до п. 3.1 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору, орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата визначена за результатом проведення аукціону (протокол аукціону №LLE001-UA-988 від 06.07.2021) за базовий місяць 30.11.2020 року становить 110000,22 грн. без ПДВ (п. 9.1 Змінюваних умов Договору).

Пунктом 3.2 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору встановлено спосіб визначення орендної плати за другий та кожен наступний місяць оренди шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць

Згідно п. 3.3 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору, Орендар сплачує орендну плату за звітний місяць до 5 числа місяця наступного за звітним. У випадку, якщо граничний термін виконання припадає на вихідний день, оплата орендної плати здійснюється у перший робочий банківський день, після настання граничного терміну.

Відповідно до п. 3.4. Незмінюваних умов Договору, Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Орендодавця. Орендодавець виставляє рахунок на загальну суму орендної плати, із зазначенням орендної плати, ПДВ нараховується на загальну суму орендної плати згідно з чинним законодавством. Орендар сплачує Орендодавцю належну йому частину орендної плати разом із ПДВ, нарахованим на загальну суму орендної плати. Орендодавець надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати платежу. Протягом 5 робочих днів після закінчення поточного місяця оренди Орендодавець передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг.

Пунктом 3.7 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору визначено, що Орендна плата, яка не перерахована Орендарем або перерахована не в повному обсязі, стягується Орендодавцем, шляхом зверненням із позовом про стягнення орендної плати і інших платежів за цим Договором, по яких у Орендаря є заборгованість.

Відповідно до п.3.10 Договору, припинення договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, ураховуючи санкції.

Пунктом 12.1 Договору погоджено, що Договір укладено з 26.07.2021 по 27.07.2022.

Як зазначено позивачем, відповідач перестав виконувати зобов`язання з оплати орендної плати з січня 2022 року (за користування майном за грудень 2021 року), останній платіж здійснено відповідачем 30.12.2021 року за листопад 2021 року.

Позивачем на електронну пошту відповідача, яка вказана у Договорі, направлялися рахунки на оплату, акти виконаних робіт, акти звіряння розрахунків за Договором. Крім того, позивачем 03.11.2022 року повторно на адресу відповідача засобами поштового зв`язку направлялися первинні документи, які отримано відповідачем 10.11.2022, що підтверджується повідомленням про вручення. Однак, відповідачем протягом 2022-2024 не було здійснено оплат за Договором. У зв`язку із чим, за ним утворилась заборгованість з орендної плати за період січень 2022 (за грудень 2021) по 15.08.2022 у сумі 1170071,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, бухгалтерською довідкою №7 від 10.05.2024 та Актом звірки взаємних розрахунків за Договором.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором, а саме, 1170071,83 грн. основного боргу, 991170,32 грн. пені, нарахованої згідно п. 3.8 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору, 276960,41 грн. інфляційних втрат, 71022,85грн. 3% річних.

Крім того, позивачем зазначено, що останнім днем користування майном визначено 27.07.2022 року включно. Тобто, відповідач був зобов`язаний здійснити повернення майна до 01.08.2022 року, що останнім зроблено не було.

Посилаючись на ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна, а також, п. 4.5 Незмінюваних умов Договору позивачем зазначено, що розмір неустойки, нарахований за період з 02.08.2022 по 15.08.2022, становить 98273,84 грн.

Згідно п. 4.1. «Повернення майна з оренди та забезпечувальний депозит» Незмінюваних умов Договору, у разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов`язаний: Протягом 3-х робочих днів повернути орендоване майно Орендарю відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу; Сплатити Орендодавцю орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення Майна із оренди, пеню нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, відшкодувати Орендодавцю збитки в разі погіршення стану або ВТРАТИ (повної або часткової орендованого Майна з вини Орендаря (і в межах сум, що перевищують суму страхового відшкодування, якщо воно поширюється на такі випадки погіршення стану або втрати орендованого Майна)) або в разі демонтажу або іншого вилучення невід`ємних поліпшень капітального ремонту.

Відповідно до п. 4.2. Договору, протягом 3-х робочих днів з моменту припинення або розірвання цього договору, Орендодавець зобов`язаний оглянути Майно і зафіксувати його поточний стан в акті про повернення з оренди Орендованого майна.

Як зазначено позивачем, ним неодноразово надсилались листи відповідачу №345 від 30.11.2021, №24 від 15.02.2022, №24/а від 17.06.2022, №34/а від 09.07.2022, №37/а від 29.07.2022, №34/а від 29.09.2023 про сплату заборгованості з орендної плати, пені та щодо необхідності надання транспортних засобів для їх огляду позивачем для складання відповідного акту приймання передачі (повернення) майна.

Листом від 13.07.2022 №1307/01 відповідачем повідомлено про припинення Договору оренди та можливість повернення орендованого майна в Черкаській області, а також, відмолено у сплаті заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій.

Позивачем вказано, що згідно Актів повернення майна з оренди транспортних засобів по Договору оренди від 15.08.2022 (складених в м. Черкаси) встановлено, що відповідачем повернуто позивачу машини дорожні комбіновані МДК3-17-07 з державними номерними знаками: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 розукомплектованими, з відсутністю складових та із значними пошкодженнями цих машин (поворотний відвал відсутній, колесо запасне відсутнє, лопата штикова відсутня, насос шестерний відсутній, ключі запалення та інше).

Позивачем проведено оцінку для визначення розміру збитків, у зв`язку із пошкодженням, розукомплектування (КТ3), що були передані відповідачу в оренду.

Згідно Висновку експерта з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №17/11 від 17.11.2023, складеного судовим експертом Булейко О.А., встановлено: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ СБМ МДКЗМА3-17-07 з піскорозкидальним обладнанням та швидкісним відвалом, відповідної комплектації, на базі самоскида МА3-6501С5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті втрати складових, пошкодження та розукомплектування, станом на 15.08.2022, в цінах на час проведення дослідження, становить 13727,60 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ СБМ МДКЗМА3-17-07 з піскорозкидальним обладнанням та швидкісним відвалом, відповідної комплектації, на базі самоскида МА3-650/С5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті втрати складових, пошкодження та розукомплектування, станом на 15.08.2022, в цінах на час проведення дослідження, становить 273199,53 грн.

Таким чином, у зв`язку з пошкодженням відповідачем майна (КТЗ) позивачу завдано матеріальних збитків у розмірі 286927,13 грн.

Пунктом 6.2. Незмінюваних умов Договору визначено, що Орендар зобов`язаний забезпечувати збереження орендованого Майна, запобігати його пошкодженню, і псуванню.

Пунктом 7.1. Незмінюваних умов Договору визначено, що Орендар зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дня укладення цього Договору застрахувати майно на суму не менше ніж зазначено у п. 6.2. Умов, на користь Орендодавця. Договір страхування укладається відповідно до умов, затверджених Департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації; протягом 10 календарних днів з дня укладення договору страхування надати Орендодавцю по одному екземпляру договору страхування і платіжного доручення (платіжних доручень) про сплату страхового платежу (страхових платежів); щорічно поновлювати договір страхування так, щоб протягом строку дії цього Договору Майно було застраховано, і надавати Орендодавцю по одному екземпляру договору страхування і доказів сплати страхового платежу. Оплата послуг страховика здійснюється за рахунок Орендаря (страхувальника).

На адвокатський запит позивача страховою компанією - ПАТ «СК`УСТ» надано лист №М03/1789 від 06.05.2024 з доданими документами, зокрема, Договору страхування №42-1509-21-00001 від 29.07.2021, відповідно якого, ТОВ «ДС Пром Груп», як страхувальником, було застраховано машини дорожні комбіновані MДK3-17-06 з державними номерними знаками: АН2435KТ, AН2436KT, AH2447КТ та сплачено страхові платежі відповідно до доданих квитанцій. ПАТ «СК`УСГ» не отримувала повідомлень про настання страхової події щодо пошкоджень, вилучення, знищення або псування машин, не отримувала заяв про настання страхової події або інших документів від ТОВ «ДС Пром Груп».

Крім того, на адвокатський запит позивача листом Краматорського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області від 09.05.2024 №46аз/201/01-2024 повідомлено, що згідно даних ІТС ІПНП звернень, за фактом пошкодження, вилучень, знищення або втрати вказаних машин ТОВ «ДС Пром Груп» до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області не надходили, кримінальних проваджень за вказаним фактом у провадженні слідчих СВ Краматорського РУП не перебуває.

Позивач зазначає, умовами Договору передбачено, що майно повинно бути повернуто Орендодавцю у зв`язку із закінченням строку оренди за Договором у справному стані з урахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації. Однак, відповідачем повернуто орендоване майно розукомплектованим та з пошкодженнями. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що в діях відповідача наявна протиправна поведінка, яка полягає у порушенні договірних зобов`язань щодо збереження майна у належному стані та неповернення орендованого майна позивачу, а тому, позивач, посилаючись на ст.ст. 22, 803 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224 , 226 Господарського кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 286927,13 грн. збитків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл селиш, міст Донецької області №7 від 26.07.2021, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування майно - три автомобіля вантажних спеціальних, машини дорожні комбіновані МДК3-17-06 з піскорозкидальним обладнанням та поворотним відвалом, відповідної комплектації, на базі самоскида МА3-65015 з державними номерними знаками: НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Пунктом 12.1 Договору погоджено, що Договір укладено з 26.07.2021 по 27.07.2022.

Згідно ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 ГК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором, а орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Згідно ч. 7 ст. 193 ГК України, законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, починаючи з 24.02.2022, який був неодноразово продовженим та триває на даний час.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Постанови КМУ «Про особливості оренди державного і комунального майна у період воєнного стану» №634 від 27.05.2022 року (далі - Постанова №634) визначено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31.12.2022 року, за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, зокрема, які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь) (далі - визначені території).

Згідно п. 4 ч. 1 Постанови №634, на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1 - 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Звільнення або перерахунок орендної плати, відповідно до цього пункту, здійснюється без окремого рішення орендодавця (ч. 5 п. 1 Постанови №634).

Орендодавцям державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24 лютого 2022 року (п. 16 Постанови №634).

Позивач є комунальним підприємством, тому майно, що перебуває у його господарському віданні, віднесено до об`єктів комунальної власності, отже до правовідносин сторін підлягає застосуванню Постанова №634.

Як зазначено відповідачем, з моменту прийняття автомобіля вантажного, спеціального, машин дорожніх комбінованих МДК3-17-06 з піскорозкидальним обладнанням та поворотним відвалом, відповідної комплектації на базі самоскида МА3-6501С5 з державними номерними знаками НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в оренду за Договором, ТЗ перебували на території Донецької області (м. Українськ, Донецької області), де використовувалися відповідачем в своїй господарській діяльності.

У зв`язку з тим, що у відповідача відпала необхідність у використанні техніки згідно умов Договору, відповідачем на адресу позивача направлено лист №1304/01 від 13.07.2022 про припинення Договору оренди. Як зазначено відповідачем, ним докладено всіх зусиль для повернення орендованого майна на безпечну територію, в результаті чого техніку було переміщено на територію Черкаської області лише 15.07.2022, що підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 15.07.2022 року.

Виходячи з вищезазначених положень Постанови №634, приймаючи до уваги місцезнаходження орендованого нерухомого майна м. Українськ, Донецької області, з огляду на те, що законодавець не пов`язує звільнення від орендної плати з окремим рішенням орендодавця, суд дійшов висновку, що відповідач у період з 24.02.2022 по 14.07.2022 був звільнений від орендної плати за спірне нерухоме майно, оскільки в цей період тривав воєнний стан в Україні.

На думку суду, орендна плата могла нараховуватися позивачем в повному обсязі з 01.12.2021 по 23.02.2022 включно, та в розмірі 50% розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) за період з 15.07.2022 по 27.07.2022.

За таких обставин, заборгованість відповідача за грудень 2021 року становить 136542,79 грн., за січень 2022 року 138317,84 грн., за лютий 2022 року (23 дні) 111455,57 грн., за липень 2022 29482,15 грн. (13 днів з урахуванням положень п. 4 ч. 1 Постанови №634).

Водночас, відповідно до п. 3.5 Незмінюваних умов Договору, на дату укладання цього Договору або до такої дати Орендар сплачує Орендодавцю авансовий платіж за кілька місяців та у розмірі, зазначеному у п. 10 Умов Договору.

Відповідно до пп. 10.1 пункту 10 Умов «Розмір авансового орендного платежу», дві місячні орендні плати - сума, грн., без ПДВ 220000,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідачем 08.09.2021 сплачено авансовий платіж, в тому числі ПДВ, у розмірі 264000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2405.

Відповідно до п. 80 Постанови КМУ №483 від 03.06.2020 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», до укладення договору оренди або в день підписання такого договору переможець електронного аукціону зобов`язаний сплатити на рахунок, зазначений орендодавцем, авансовий внесок у розмірах та порядку, що передбачені проектом договору оренди майна, опублікованим в оголошенні про передачу майна в оренду, а в разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди - також вартість невід`ємних поліпшень (у разі їх здійснення чинним орендарем згідно з пунктом 158 цього Порядку) у сумі, зазначеній в оголошенні про продовження договору оренди.

Орендодавець зараховує авансовий внесок у рахунок майбутніх платежів орендаря з орендної плати та перераховує його відповідно до пропорцій, що визначені: пунктами 132, 133 цього Порядку, щодо державного майна: представницькими органами місцевого самоврядування, щодо комунального майна.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача, з урахуванням суми авансового платежу, яка підлягає зарахуванню в рахунок платежів з орендної плати, складає: за грудень 2021 року становить 0,00 грн., за січень 2022 року 10860,63 грн., за лютий 2022 року (23 дні) 111455,57 грн., за липень 2022 29482,15 грн. (13 днів з урахуванням положень п. 4 ч. 1 Постанови №634), всього 151798,35 грн.

Щодо заперечень позивача з приводу застосування Постанови №634 з посиланням на те, що така постанова суперечить вимогам частини 5 ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку передачі в оренду держаного та комунального майна, затвердженого Постановою КМУ №483 від 03.06.2020 року, суд зазначає, що відповідна Постанова №634 є спеціальним нормативним актом, покликаним врегульовувати правовідносин під час воєнного стану та в умовах повномасштабної збройної агресії.

Також, суд дійшов висновку, що «перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану» визначений в самому підпункті 1 пункту 1 Постанови КМУ №634 від 27.05.2022.

При цьому, суд виходить з принципу правової визначеності, який означає, що «обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).

Судом також враховано, що на момент постановлення Кабінетом Міністрів України постанови №634 від 27.05.2022 діяв наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 «Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану», згідно з яким (в редакції станом на дату винесення Постанови КМУ №634 від 27.05.2022) до переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, включено Донецьку область.

Судом також враховано, що з акту приймання-передачі транспортних засобів за Договором вбачається, що місцем передачі об`єкта оренди визначене місто Краматорськ. Сторони в Договорі оренди не погодили місце використання орендованого майна. Водночас, позивачем не надано суду доказів того, що майно транспортні засоби було переміщено відповідачем на територію Київської області. Як встановлено судом, основним видом діяльності відповідача є будівництво доріг та автострад. Відповідачем зазначено, що він здійснює господарську діяльність з будівництва, ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг по всій території України, в тому числі (до воєнного стану) на території Донецької області, що підтверджується доданими до матеріалів справи договорами. На підтвердження місця перебування орендованої техніки відповідачем до суду надано копію договору №50 оренди майна від 01.06.2021; копію договору №01- 06/21 про надання послуг з організації місць для тимчасової стоянки транспортних засобів від 01.06.2021 та додаткової угоди до нього; копії актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобі від 15.07.2022, якими підтверджується наявність виробничих потужностей відповідача в м. Українськ, Донецької області.

Стосовно вимог позивача про стягнення пені у сумі 991170,32 грн., 276960,41 грн. інфляційних втрат та 71022,85грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.8 Незмінних умов Договору оренди визначено, що на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично невірним, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем зазначено, що відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, разом з цим, пунктом 3.8 Договору, визначено нарахування пені за кожен день прострочення, тобто, на думку позивача, до остаточного усунення недоліків.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Таким чином,законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України.

Отже, Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №927/1091/17.

Також, подібні за змістом до даних правовідносин є висновки у ряді інших постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові від 07.06.2019 по справі №910/23911/16, у постанові від 13.09.2019 по справі №902/669/18, від 12.06.2018 по справі № 910/4164/17, від 22.11.2018 по справі № 903/962/17, у яких висловлено позицію про те, що "умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції".

Так, судом встановлено, що Договір не містить умов нарахування пені більше 6 місяців.

Пункт 3.8 Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 ГК України, який є більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати.

Відповідно до вірного розрахунку, зробленого судом, розмір пені з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 136542,79 за період з 06.01.2022 по 06.07.2022 складає 17320,36 грн.; на заборгованість у сумі 138317,84 грн. за період з 07.02.2022 по 07.08.2022 складає 21297,16 грн.; на заборгованість у сумі 111455,57 грн. за період з 07.03.2022 по 07.09.2022 складає 20184,15 грн.; на заборгованість у сумі 29482,15 грн. за період з 15.07.2022 по 15.01.2023 складає 7471,50 грн., а всього 66273,17 грн. є обґрунтованим та арифметично вірним.

Водночас, відповідно до п. 4.6 Незмінюваних умов Договору, з метою виконання зобов`язання за цим Договором, в день підписання цього Договору Орендар сплачує на рахунок Орендодавця забезпечувальний депозит в розмірі, визначеному у п. 11 Умов,

Відповідно до п. 11 Умов, «Сума забезпечувального депозиту» - дві місячні орендні плати, але в будь якому випадку у розмірі не меншому, ніж розмір мінімальної заробітної плати станом на перше число місяця, в якому укладається цей Договір. Сума, грн., без ПДВ 220000,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Сума забезпечувального платежу відповідачем сплачена 06.12.2021, що підтверджується платіжною інструкцією №4071.

Відповідно до п. 4.9 Договору, орендодавець не пізніше п`ятого робочого для з моменту отримання від Орендаря примірника акта повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень Орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря у такій черговості: у першу чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати пені (п. 3,8. Договору); у другу чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати неустойки (п. 4.5 Договору); у третю чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати частини орендної плати; у четверту чергу погашаються зобов`язання Орендаря з компенсації суми збитків, завданих орендованому Майну; у п`яту чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати інших платежів за цим Договором або в рахунок погашення інших не виконаних Орендарем зобов`язань за цим Договором.

В матеріалах справи міститься лист позивача №34/а від 29.09.2023, яким відповідача повідомлено про зарахування забезпечувального депозиту в розмірі 264000,00 грн. у рахунок невиконаних зобов`язань за Договором.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача зі сплати пені, з урахуванням суми забезпечувального платежу, яка, згідно п. 4.9 Договору, підлягає зарахуванню в рахунок зобов`язання Орендаря зі сплати пені, складає 0,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вірного розрахунку, зробленого судом, розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 136542,79 за період з 06.01.2022 по 01.05.2024 складає 9501,88 грн.; на заборгованість у сумі 138317,84 грн. за період з 07.02.2022 по 01.05.2024 складає 9261,61 грн.; на заборгованість у сумі 111455,57 грн. за період з 07.03.2022 по 01.05.2024 складає 7206,45 грн.; на заборгованість у сумі 29482,15 грн. за період з 15.07.2022 по 01.05.2024 складає 1591,23 грн., а всього 27561,14 грн. є обґрунтованим, арифметично вірним та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вірного розрахунку, зробленого судом, розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 136542,79 за період з 06.01.2022 по 31.03.2024 складає 47301,48 грн.; на заборгованість у сумі 138317,84 грн. за період з 07.02.2022 по 31.03.2024 складає 45526,42 грн.; на заборгованість у сумі 111455,57 грн. за період з 07.03.2022 по 31.03.2024 складає 34351,96 грн.; на заборгованість у сумі 29482,15 грн. за період з 15.07.2022 по 31.03.2024 складає 4326,92 грн., а всього 131506,78 грн. є обґрунтованим, арифметично вірним та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, як встановлено судом вище, згідно п. 4.9 Договору, орендодавець не пізніше п`ятого робочого для з моменту отримання від Орендаря примірника акта повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень Орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря у такій черговості: у третю чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати частини орендної плати.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати, з урахуванням суми забезпечувального платежу, яка, згідно п. 4.9 Договору, підлягає зарахуванню в рахунок зобов`язання Орендаря зі сплати частини орендної плати, складає 0,00 грн. (264000,00 (сума забезпечувального платежу) - 66273,17 грн. (сума нарахованої пені) = 197726, 83 грн. (залишок забезпечувального платежу який покриває заборгованість з орендної плати у сумі 151798,35 грн.)

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 98273,84 грн. згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України, суд зазначає наступне.

В обґрунтування зазначених вимог позивач вказує, що відповідач був зобов`язаний здійснити повернення майна до 01.08.2022 року, що останнім не було зроблено, у зв`язку з чим нараховує неустойку у порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 02.08.2022 по 15.08.2022 у розмірі 98273,84 грн.

Відповідно до п. 5 Постанови №634, договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення - чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди (абз. 2 п. 5 Постанови №634).

Якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення майна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання однієї з таких подій, зокрема, отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору (п. 5 Постанови №634).

Заяву про припинення Договору подано відповідачем засобами електронного зв`язку 13.07.2022.

Як зазначено відповідачем, Орендоване майно на момент направлення позивачу листа №1307/01 від 13.07.2022 перебувало на території Донецької області (м. Українськ). З початком війни в Україні відповідачем зупинено господарську діяльність на цій території, а місцезнаходження відповідача зареєстровано в Київській області, де він фактично перебуває, враховуючи відсутність можливості забезпечити участь повноважного представника під час повернення майна через небезпечну ситуацію на цій території, що становила загрозу для життя та здоров`я людини, останній був позбавлений можливості повернути орендоване майно у строк та у порядку, що визначені Договором.

Листом №24/а від 17.06.2022 року позивач повідомив про необхідність повернення орендованого майна з оренди 28.07.2022, у зв`язку з чим просив забезпечити огляд (надати можливість оглянути) транспортні засоби для складання відповідного акту приймання-передачі (повернення з оренди орендованого майна) уповноваженим представникам позивача.

Відповідач листом №1307/01 від 13.07.2022 повідомив позивача про необхідність прибуття уповноважених представників позивача для повернення транспортних засобів з оренди 28.07.2022 за адресою: Черкаська обл., с. Дубіївка, вул. Тракторна, 14. Однак, у визначену дату представники позивача не прибули, в подальшому, в телефонному режимі визначено іншу дату для прийняття транспортних засобів з оренди 15.08.2022.

Відповідно до п. 4.2 Договору, протягом 3-х робочих днів з моменту припинення або розірвання цього Договору Орендодавець зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан, а також, стан розрахунків за цим Договором, в акті повернення з оренди орендованого майна.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Невиконання наймачем передбаченого частиною 1 ст. 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 цього Кодексу, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Тобто, судам потрібно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №914/4238/15, від 24.04.2018 у справі №910/14032/17 та від 09.09.2019 у справі № 910/16362/18).

Приймаючи до уваги обставини, що перешкоджали відповідачу підписати акт повернення майна з оренди, переміщення майна з м. Українськ Донецької області на територію Черкаскьої області для його збереження та повернення позивачу та положення Постанови КМУ №634, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 286927,13 грн. суд зазначає наступне.

Згідно п. 4.2 Договору, протягом 3-х робочих днів з моменту припинення або розірвання цього Договору Орендодавець зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан в Акті повернення майна з оренди.

Як встановлено судом вище, у відповідності до п. 5 Постанови КМУ №634 відповідачем позивачу електронною поштою 13.07.2022 року надіслано заяву про припинення Договору.

Листом №1307/1 від 13.07.2022 відповідач повідомив позивача про необхідність прибуття уповноваженого представника позивача в Черкаську область з метою прийняття орендованого майна з оренди, яке було переміщено відповідачем, що підтверджується копіями актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 15.07.2022 року, а також місце, дату та час повернення орендованого майна.

Однак, позивач, у визначені відповідачем дату та час, не прибув та не повідомив відповідача про причини неявки. Фактично повернення майна відбулося 15.08.2022 року. Під час повернення майна з оренди та його огляду позивачем не було заявлено про розукомплектування майна, його недоліки. Відповідні акти про повернення майна 15.08.2022 року сторонами підписано не було, що позивачем під час розгляду справи не спростовано.

Натомість, такі акти було пізніше надіслано позивачем на адресу відповідача, однак, вони не були підписані відповідачем, оскільки останній не погоджується із зауваженнями позивача, що майно транспортні засоби повернуто відповідачем розукомплектованими.

До матеріалів справи позивачем долучено акти повернення майна з оренди від 15.08.2024 року, які підписано позивачем в односторонньому порядку.

Оскільки, в порушення п. 4.2. Договору, акти повернення майна з оренди від 15.08.2022 року не було складено та підписано сторонами в момент повернення майна, а складені пізніше акти, які надіслано на адресу відповідача, не підписано останнім, при цьому, відповідач заперечує факт передачі майна розукомплектованим, суд позбавлений можливості встановити факт наявності недоліків майна розукомплектування при його поверненні.

Враховуючи зазначене, позивачем не доведено завдання відповідачем збитків у сумі 286927,13 грн., а Висновок експерта з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №17/11 від 17.11.2023, складений судовим експертом Булейко О.А., не може бути прийнято судом в якості доказу, який підтверджує розмір завданих збитків.

При цьому, судом враховано, що згідно п. 5 Постанови №634, якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення манна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання однієї з таких подій, зокрема, отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору.

Посилання позивача на те, що згідно листа ПАТ «СК`УСГ» №М03/1789 від 06.05.2024 останнє не отримувало повідомлень про настання страхової події щодо пошкоджень, вилучення, знищення або псування машин, не отримувало заяв про настання страхової події або інших документів від ТОВ «ДС Пром Груп», а також, згідно листа від 09.05.2024 №46аз/201/01-2024 Краматорського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області повідомлено, що згідно даних ІТС ІПНП звернень, за фактом пошкодження, вилучень, знищення або втрати вказаних машин ТОВ «ДС Пром Груп» до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області не надходило, кримінальних проваджень за вказаним фактом у провадженні слідчих СВ Краматорського РУП не перебуває, є необґрунтованими, враховуючи, що у відповідача не було необхідності повідомлення ПАТ «СК`УСГ» та ГУ Національної поліції в Донецькій області, оскільки, псування, пошкодження, знищення транспортних засобів, які перебували в оренді відповідача, не було.

Згідно ст. 226 ГК України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний відшкодувати на вимогу суб`єкту завдані збитки у добровільному порядку в повному обсязі. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, яка полягає у порушенні договірних зобов`язань, зокрема, позивачем не доведено факту не збереження відповідачем майна у належному стані та неповернення вчасно та у справному стані орендованого майна позивачу, а також, причинно-наслідкового зв`язку між збитками і протиправною поведінкою відповідача, що виключає задоволення вимоги про стягнення з відповідача 286927,13 грн. збитків.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» про стягнення заборгованості та збитків задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» (07403, Україна, Київська обл., місто Бровари, вулиця Олега Оникієнка, будинок, 2/1, ) на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Академічна, будинок 11, ) 131506 (сто тридцять одну тисячу п`ятсот шість) грн. 78 коп. інфляційних втрат, 27561 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят одну) грн. 14 коп. 3% річних, 2386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) грн. 02 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 20.12.2024 року.

Суддя Д.Г. Заєць