ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

19 грудня 2024 року Справа № 915/1222/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Могили А.С.,

розглянувши матеріали заяви, сформованої в системі Електронний суд 09.12.2024 (вх. № 15546/24 від 09.12.2024) Миколаївської обласної прокуратури про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, у справі

за позовом: першого заступника прокурора Миколаївської області, 54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28,в інтересах держави

до відповідача-1: Миколаївської міської ради, 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 (),

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Нерейінтертранс, 54017, м. Миколаїв, пр. Центральний, 81 (),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дитячо-юнацький спортивно-оздоровчий комплекс,

54052, м. Миколаїв, пл. Заводська, 1 (),

про: визнання незаконними та скасування пунктів 2, 2.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 27.06.2013 №29/43, визнання недійсними договорів оренди землі від 14.11.2013 №9729 та від 14.11.2013 №9730, повернення земельних ділянок площею 92015 кв.м з кадастровим номером :07:003:0006 та площею 33098 кв.м з кадастровим номером :07:003:0005 по пр. Корабелів, 2-Б у місті Миколаєві

Миколаївська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Миколаївської області з заявою, сформованою в системі Електронний суд 09.12.2024 (вх. № 15546/24 від 09.12.2024) в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 915/1222/19, стягнути на користь Миколаївської обласної прокуратури 7 684 грн. судового збору з Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради ().

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2024 заяву прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 19.12.2024

19.12.2024 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю Нерейінтертранс подано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи, сформовану в системі «Електронний суд» 19.12.2024 (вх. № 16042/24) в якій зазначає, що у зв`язку з тим, що заява стосується виключно взаємовідносин Миколаївської міської ради та прокуратури, та жодним чином не торкається та не порушує прав та інтересів ТОВ Нерейінтертранс, просить суд розглянути заяву прокуратури без участі ТОВ Нерейінтертранс за наявними в матеріалах справи документами.

Так, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Нерейінтертранс залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.11.2019 у справі № 915/1222/19 - без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Нерейінтертранс на користь прокуратури Миколаївської області 849873,22 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19. Стягнуто з Миколаївської міської ради на користь прокуратури Миколаївської області 7684 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19. Здійснено поворот виконання додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 у справі № 915/1222/19. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Нерейінтертранс на користь прокуратури Миколаївської області 643168 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, стягнутих на підставі додаткової постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 у справі № 915/1222/19. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Нерейінтертранс на користь прокуратури Одеської області 849873,22 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 у справі № 915/1222/19. Стягнуто з Миколаївської міської ради на користь прокуратури Одеської області 7684 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 у справі № 915/1222/19.

07.11.2024 Господарським судом Миколаївської області на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 було видані відповідні накази.

09.12.2024 Миколаївська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Миколаївської області із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 915/1222/19, стягнути на користь Миколаївської обласної прокуратури (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд.28; ідент. Код 02910048; банк ДКСУ м. Києва, р/р UA0000340) 7684 грн. судового збору з Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (). В обґрунтування зазначає, що Управлінням Державної казначейської служби України у місті Миколаєві Миколаївської області листом від 25.11.2024 повернуло виконавчий документ, оскільки боржник Миколаївська міська рада в органах Казначейства не обслуговується, відкритих рахунків не має. Відсутність у Миколаївської міської ради розрахункових рахунків унеможливлює виконання судового рішення про стягнення судового збору. Вказує, що Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси закріплені за виконавчими органами Миколаївської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.

Заява Миколаївської обласної прокуратури про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 915/1222/19 підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У відповідності до ч. 1 п. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Пунктом 7.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року з останніми змінами Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України встановлено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів (ст. 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України). Розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад (ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 76, 77 Бюджетного кодексу України). Виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи (ст. 63, 64 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 43, 46-51, 78 Бюджетного кодексу України).

Законом України Про місцеве самоврядування в Україні (ст.ст. 1, 2) встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами;

Відповідно до ч. 1,3 ст. 16 вказаного Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Отже, Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має.

За таких обставин, фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, у місцевих рад не має фінансових ресурсів. Таким чином, стягнення за наказом повинно здійснюватись з відповідного виконавчого органу - в спірному випадку виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду, оскільки виконання судового рішення по даній справі щодо стягнення судового збору з Миколаївської міської ради (органу місцевого самоврядування) є неможливим, оскільки остання не є розпорядником бюджетних коштів та не обслуговується в Управлінні державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області. За таких обставин, є правомірними вимоги заявника про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2024. При цьому, зміна порядку виконання судового рішення жодним чином не змінює останнє по суті. Таким чином, стягнення 7684 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19 на користь Прокуратури Миколаївської області слід здійснити з боржника Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву, сформовану в системі Електронний суд 09.12.2024 (вх. № 15546/24 від 09.12.2024) Миколаївської обласної прокуратури про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення задовольнити та змінити порядок його виконання.

2. Здійснити стягнення з відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 () через виконавчий комітет Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 () на користь Миколаївської обласної прокуратури (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд.28; ідент. код 02910048; банк ДКСУ м. Києва, р/р UA0000340) 7684 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі № 915/1222/19.

3. Ухвала є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до виконання протягом 3-х місяців.

Ухвала суду, у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст. ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук