ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

м. Київ

Справа № 910/8594/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 (суддя Курдельчук І.Д.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 (колегія суддів: Демидова А.М., Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.)

у справі за позовом Рівненської обласної організації Федерації боксу України

до відповідачів: 1) Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" (далі - ВГО ФБУ),

2) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ))

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Київської міської організації Федерації боксу України (далі - Київська МО ФБУ)

про визнання недійсними рішень конференції

за заявою Рівненської обласної організації Федерації боксу України (далі - Рівненська ОО ФБУ)

про забезпечення позову до подання позовної заяви.

ВСТУП

1. 08.06.2024 відбулася конференція ВГО ФБУ, на якій були прийняті рішення про: 1) обрання голови та секретаря конференції; 2) припинення повноважень президента ВГО ФБУ; 3) обрання президента ВГО ФБУ; 4) уповноваження особи здійснювати необхідні дії для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ВГО ФБУ.

2. Рівненська ОО ФБУ, виявивши намір оскаржити вказані рішення, звернулася до суду із заявою про забезпечення позову (до його подання); просила заборонити до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти щодо ВГО ФБУ будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР ЮО), Реєстрі громадських об`єднань.

3. 10.07.2024 суд першої інстанції задовольнив заяву повністю; заборонив вчинення щодо ВГО ФБУ будь-яких реєстраційних дій на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024 №1, зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи.

4. 11.07.2024 суд постановив ухвалу про виправлення описки, з якої випливає, що формулювання "на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024 №1" вжито помилково та є опискою.

5. Як наслідок, це формулювання було виключене з п.2 резолютивної частини ухвали. Заборона, встановлена судом, фактично поширилася на вчинення щодо ВГО ФБУ будь-яких реєстраційних дій, а не лише на підставі спірних рішень конференції ВГО ФБУ.

6. Суд апеляційної інстанції залишив ухвалу про забезпечення позову без змін.

7. ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

8. Перед Верховним Судом постали такі питання:

- чи відповідає заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо юридичної особи вимогам співмірності та адекватності за обставин, встановлених у цій справі;

- чи повинен суд з`ясовувати наявність / відсутність порушеного права або законного інтересу скаржника в ході касаційного перегляду судових рішень про застосування заходу забезпечення позову?

9. Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу, скасував ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

10. Рівненська ОО ФБУ звернулася до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову від 09.07.2024 (до подання позовної заяви), у якій просила до набрання рішенням у справі законної сили забезпечити позов шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон №755-IV) (нотаріусам (державним та приватним)), у тому числі Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, Офісу протидії рейдерству, особам, які перебувають у трудових відносинах із суб`єктом державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії в ЄДР ЮО та Реєстрі громадських об`єднань щодо ВГО ФБУ, зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи.

11. Заява про забезпечення позову обґрунтована таким:

- Рівненська ОО ФБУ має намір подати до Господарського суду міста Києва позовну заяву до ВГО ФБУ та ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсними рішень конференції ВГО ФБУ з метою захисту своїх прав та законних інтересів;

- 08.06.2024 конференція ВГО ФБУ прийняла низку рішень, оформлених відповідним протоколом; порядок денний конференції та перелік рішень, зокрема, були такими:

1) про обрання голови та секретаря конференції;

2) про припинення повноважень діючого президента ВГО ФБУ;

3) про обрання президента ВГО ФБУ;

4) уповноваження особи здійснювати всі необхідні дії для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ВГО ФБУ;

- після проведення засідання конференції, прийняття рішень та складення протоколу ряд місцевих осередків ВГО ФБУ (в тому числі Київська МО ФБУ) висловили невдоволення процесом її організації та прийнятими рішеннями; істотною необхідністю для прийняття рішень конференцією є одноголосне погодження з ними усіх місцевих осередків ВГО ФБУ; з метою досягнення повноцінного консенсусу в межах ВГО ФБУ доцільним є просити суд визнати прийняті рішення недійсними; надалі доцільним буде повторний розгляд питань, з яких вже прийняті відповідні рішення, проте із досягненням одноголосної згоди усіх місцевих осередків ВГО ФБУ; попри належне повідомлення місцевих осередків ВГО ФБУ про проведення конференції та наявність кворуму для прийняття оскаржуваних рішень, такі рішення не можуть вважатися цілком правомірними для всіх місцевих осередків; оскарження рішень має на меті досягнення єдності серед місцевих осередків ВГО ФБУ та подальшої плідної співпраці в межах українського та міжнародного боксерського руху;

- визнання та виконання рішень конференції не всіма місцевими осередками ВГО ФБУ зумовлює ситуацію невизначеності у федерації, залучення Рівненської ОО ФБУ до внутрішніх конфліктів, вибіркового виконання оскаржуваних рішень, тоді як усі місцеві осередки ВГО ФБУ мають бути рівними в своїх правах та обов`язках;

- з урахуванням досить частих, не погоджених усіма місцевими осередками ВГО ФБУ змін у складі керівних органів, до моменту наступної конференції, скликаної та проведеної із дотриманням вимог статуту та чинного законодавства України, недоцільним є непогоджене всіма місцевими осередками ВГО ФБУ втручання в склад її керівних органів та внесення змін до складу осіб, які мають право діяти від імені та в інтересах ВГО ФБУ;

- найвищим пріоритетом для ВГО ФБУ та українського боксу загалом є участь українських спортсменів у Літніх Олімпійських Іграх 2024 року (ХХХІІІ Олімпіади), задля якої істотно важливою є необхідність контактувати та співпрацювати з Міжнародною асоціацією боксу, Олімпійськими комітетами національного та міжнародного рівнів тощо; будь-яке втручання, в тому числі шляхом реалізації непогоджених усіма місцевими осередками рішень конференції щодо керівного складу, може призвести до блокування повноцінної роботи ВГО ФБУ, що не дасть можливості представникам українського боксу належним чином брати участь в Олімпійських Іграх, інших міжнародних та національних змаганнях, адже істотною умовою для правомірної участі українських спортсменів у вказаних змаганнях є і достатня участь керівництва ВГО ФБУ.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

12. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2024 повністю задовольнив заяву Рівненської ОО ФБУ про забезпечення позову; заборонив до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/8594/24 будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону №755-IV (нотаріусам (державним та приватним)), у тому числі Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, Офісу протидії рейдерству, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії в ЄДР ЮО та в Реєстрі громадських об`єднань на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024 №1, стосовно ВГО ФБУ (), зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи.

13. Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована таким:

- заявник просить про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій на виконання оскаржуваного рішення органу управління громадської організації, що може бути предметом спору в справі; такий вид забезпечення позову не підпадає під заборону, встановлену п.4 ч.5 ст.137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК);

- заборона вчинення конкретних реєстраційних дій, які стосуються прийнятих рішень позачергової конференції, проведеної 08.06.2024, які оформлені відповідним протоколом №1, повністю узгоджується із заявленим майбутнім предметом спору в справі; суд зазначає про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій щодо ВГО ФБУ, які можуть бути вчинені на виконання спірного рішення;

- господарський суд вже розглядає справи №910/7194/24 та №910/14618/23 щодо оскарження рішень ВГО ФБУ; це свідчить про можливість збільшення кількості переданих спорів щодо одних і тих самих по суті спірних правовідносин; отже, існує обґрунтована потреба у збереженні існуючого кола суб`єктів спірних правовідносин, що можливо не інакше як шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону №755-IV вчиняти будь-які реєстраційні дії на виконання оскаржуваного рішення, зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи;

- заборона вчинення конкретних реєстраційних дій щодо юридичної особи, які можуть бути вчинені на підставі спірного рішення, будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав заявника (майбутнього позивача) в разі задоволення позову, недопущення вчинення дій, які потягнуть необхідність подання нових позовів, оскільки обраний спосіб захисту не буде ефективним;

- вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення конкретних реєстраційних дій на виконання оскаржуваного рішення конференції ВГО ФБУ жодним чином не обмежить права та законні інтереси майбутнього відповідача, адже такі заходи мають тимчасовий характер і фіксують наявний стан керівних органів відповідача / органів управління відповідача, що внесені до ЄДР ЮО, на момент розгляду спору; вказане не перешкодить відповідачу в здійсненні його статутної та економічної діяльності за наявного складу керівних органів, проте такий захід забезпечення позову здатний запобігти розширенню пред`явлених позовних вимог, кола учасників справи, зокрема відповідачів, та буде сприяти забезпеченню принципу судочинства щодо ефективного захисту прав у судовому процесі.

14. 11.07.2024 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про виправлення описки; визначив, що п.2 резолютивної частини ухвали про забезпечення позову від 10.07.2024 необхідно читати без формулювання "на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024 №1".

15. Північний апеляційний господарський суд постановою від 22.10.2024 залишив ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 без змін; погодився з мотивами суду першої інстанції, що наведені в п.13 цієї постанови.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

16. 08.11.2024 ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) з використанням засобів поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу (надійшла 11.11.2024) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024, у якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви Рівненської ОО ФБУ про забезпечення позову.

17. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається, зокрема, на порушення судами норм процесуального права (статей 77, 79, 86, 136, 137, 236 ГПК) та зазначає, що:

- заходи забезпечення позову не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру; суди не взяли до уваги, що забезпечення позову містить вимогу про втручання в повноваження необмеженого кола реєстраторів та інших осіб і органів;

- суди фактично надали оцінку доказам у справі, вдалися до встановлення обставин справи; до заяви про забезпечення позову не додано жодного належного та допустимого доказу, який міг би підтвердити необхідність застосування відповідних заходів та підтвердити обставини, на які посилається позивач; суд апеляційної інстанції не спростував доводів відповідача, що наведені в апеляційній скарзі;

- вжиті заходи забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог; задовольняючи заяву, суди фактично вирішили справу без її розгляду по суті, що не відповідає меті правового інституту забезпечення позову;

- суди ухвалили рішення про забезпечення позову, ґрунтуючись лише на припущеннях позивача про неможливість виконання судового рішення в майбутньому.

18. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) посилається на п.1 ч.2 ст.287 ГПК та наводить висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.03.2021 у справі №420/4037/20, від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 07.09.2020 у справі №904/1766/20, від 19.10.2020 у справі №916/30/20 від 16.12.2020 у справі №915/2460/19, від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 15.08.2018 у справі №907/835/17, від 18.05.2023 у справі №910/9654/22.

19. 09.12.2024, у межах встановленого Верховним Судом строку, Рівненська ОО ФБУ з використанням підсистеми "Електронний суд" подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення - залишити в силі.

20. У відзиві, зокрема, вказано:

- у межах справи розглядається проблематика прийняття рішень конференцією ВГО ФБУ, подальше виконання таких рішень, однак не втручання в діяльність Міністерства юстиції України та встановлення заборон і обмежень його діяльності; особою, до якої Рівненська ОО ФБУ пред`являє матеріально-правові вимоги, є ВГО ФБУ, тоді як Міністерство юстиції України є виключно суб`єктом державної реєстрації, на якого покладені повноваження забезпечити відображення відповідних рішень ВГО ФБУ в ЄДР ЮО; вимоги до Міністерства юстиції України є похідними від вимог до ВГО ФБУ;

- обраний Рівненською ОО ФБУ спосіб забезпечення є обґрунтованим, адекватним та спрямований на ефективний захист і поновлення порушених прав у разі задоволення позову;

- касаційна скарга, як і раніше подана апеляційна скарга ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ), спрямована не на захист порушених або оспорюваних прав та інтересів саме скаржника, а є спробою, імовірно, надалі забезпечити внесення змін до відомостей про ВГО ФБУ, що містяться в ЄДР ЮО, попри рішення конференції ВГО ФБУ - вищого органу управління федерації; отже, відсутня логічна підстава для задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень;

- можливо припустити, що касаційна скарга подана нібито в інтересах ВГО ФБУ, проте Міністерство юстиції України не наділене повноваженнями діяти в інтересах ВГО ФБУ.

Рух справи в суді касаційної інстанції

21. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 11.11.2024 для розгляду справи №910/8594/24 визначено склад колегії суддів: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.

22. Верховний Суд ухвалою від 14.11.2024 залишив касаційну скаргу ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

23. Верховний Суд ухвалою від 27.11.2024 відкрив касаційне провадження у справі та призначив її розгляд у порядку письмового провадження; витребував з Господарського суду міста Києва та / або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи.

24. 02.12.2024 до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Чи відповідає заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо юридичної особи вимогам співмірності та адекватності за обставин, встановлених у цій справі?

25. ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) стверджує, що заходи забезпечення позову не відповідають процесуальним нормам, які регулюють спірні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру; забезпечення позову містить вимогу про втручання в повноваження необмеженого кола реєстраторів та інших осіб і органів.

26. Рівненська ОО ФБУ заперечує проти вказаних доводів скаржника та наводить протилежні за змістом аргументи.

27. У цьому контексті Верховний Суд звертає увагу на таке.

28. Забезпеченням позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

29. Вжиття заходів забезпечення позову (за наявності достатніх підстав) є невід`ємним елементом досягнення завдань господарського судочинства, інакше реальний захист порушених прав позивача та їх відновлення можуть стати недосяжними чи істотно ускладнитися.

30. Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст.136 ГПК, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

31. Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, що передбачений, зокрема, Законом №755-IV. Про це також зазначає ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ), посилаючись на постанови Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 07.09.2020 у справі №904/1766/20, від 19.10.2020 у справі №916/30/20 від 16.12.2020 у справі №915/2460/19.

32. Пункт 2 ч.1 ст.28 Закону №755-IV визначає наявність у ЄДР ЮО відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії підставою для відмови у державній реєстрації.

33. У цій справі Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2024 (з урахуванням виправленої описки), що залишена без змін ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024, задовольнив заяву Рівненської ОО ФБУ повністю; заборонив до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/8594/24 будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону №755-IV (нотаріусам (державним та приватним)), у тому числі Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, Офісу протидії рейдерству, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії в ЄДР ЮО та в Реєстрі громадських об`єднань стосовно ВГО ФБУ (), зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи; про керівника юридичної особи.

34. Водночас суди повинні зважати, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК).

35. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №910/10598/21, від 28.08.2023 у справі №906/304/23 та інших.

36. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

37. Універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову не існує; їх вжиття (або відмова у такому) залежить від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.10.2024 у справі №913/289/24.

38. Втім, у будь-якому разі заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом і підставою позову.

39. Підставою позову в цій справі є прийняття неправомірних, на думку Рівненської ОО ФБУ, рішень про припинення повноважень президента ВГО ФБУ та обрання нового президента, уповноваження здійснювати необхідні дії для проведення державної реєстрації змін до установчих документів.

40. Предметом позову Рівненської ОО ФБУ є визнання недійсними вказаних рішень, що оформлені протоколом позачергової конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024 №1.

41. Обрання належного заходу забезпечення позову, що відповідає предмету спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Водночас необхідно зважати на потребу дотримання балансу інтересів, неможливість порушення чи безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками судового процесу.

42. Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом №755-IV.

43. Втім, постановляючи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, суд має визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

44. Вказівка «зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи», яку застосував Господарський суд міста Києва, не є обмеженням / належною конкретизацією переліку реєстраційних дій, щодо вчинення яких встановлено заборону, оскільки:

- вживається для зосередження уваги на окремих різновидах реєстраційних дій, які забороняються (однак не означає, що інші реєстраційні дії є дозволеними);

- не спростовує того, що заборона має загальний характер, адже поширюється на всі («будь-які») реєстраційні дії в ЄДР ЮО та Реєстрі громадських об`єднань, як про це дослівно зазначив суд.

45. Резолютивна частина ухвали про забезпечення позову також не узгоджується з її мотивувальною частиною. Суд першої інстанції неодноразово наголошував, що заборона встановлюється на вчинення конкретних реєстраційних дій, які стосуються прийнятих рішень позачергової конференції, проведеної 08.06.2024, які оформлені відповідним протоколом №1.

46. Суд апеляційної інстанції погодився з мотивами суду першої інстанції.

47. Натомість Верховний Суд вважає, що заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії в ЄДР ЮО та в Реєстрі громадських об`єднань щодо ВГО ФБУ (навіть попри наявність формулюванням «зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи») виходить за межі предмета спору, не відповідає вимогам співмірності, адекватності, розумності, збалансованості інтересів сторін.

48. У цій справі заборона вчинення реєстраційних дій саме на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024 №1, узгоджується з предметом спору.

49. У такий спосіб окреслюється вичерпне коло реєстраційних дій, що забороняються вчиняти, попереджуються потенційні обмеження прав та законних інтересів юридичної особи, ризик втручання в її господарську діяльність.

50. Застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони визначених реєстраційних дій фіксує наявний стан керівних органів / органів управління ВГО ФБУ до вирішення спору. Вказане не створює невиправданих перешкод у здійсненні статутної та економічної діяльності юридичної особи, однак запобігає розширенню пред`явлених позовних вимог, кола учасників справи, сприяє забезпеченню принципу ефективного захисту прав у судовому процесі.

51. На підставі викладеного вище Верховний Суд вважає співмірним і таким, що забезпечує баланс інтересів сторін, захід забезпечення позову у вигляді:

«До набрання законної сили рішенням суду в справі №910/8594/24 заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (нотаріусам (державним та приватним)), у тому числі Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, Офісу протидії рейдерству, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань та в Реєстрі громадських об`єднань на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація Боксу України" від 08.06.2024 №1, щодо Всеукраїнської громадської організації "Федерація Боксу України" (), зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи».

52. Верховний Суд відхиляє твердження ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ), що вжитий захід забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

53. У розрізі цього скаржник посилається на мотиви, викладені в постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №420/4037/20: «Заява позивача про забезпечення позову ґрунтується на доводах та твердженнях, викладених у самій позовній заяві, поданій позивачем по даній справі разом із заявою про забезпечення позову до суду, тобто за своїм змістом фактично співпадають із обраним позивачем заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, а тому не можуть бути достатньо переконливими для висновку про наявність очевидної протиправності для застосування судом апеляційної інстанції заходів забезпечення позову за правилами встановленими статтями 150-151 КАС України».

54. Разом із тим Верховний Суд зазначає, що спосіб забезпечення позову в справі №420/4037/20 значно відрізняється від способу, обраного Рівненською ОО ФБУ в цій справі (№910/8594/24).

55. Так, у справі №420/4037/20 приватний нотаріус звернувся до суду з позовом про визнання протиправним і скасування наказу Міністерства юстиції України в частині анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; просив забезпечити позов шляхом зупинення дії п.3 оскаржуваного наказу та відновити доступ. Водночас у цій справі (№910/8594/24) забезпечення позову полягає в забороні вчинення реєстраційних дій щодо юридичної особи.

56. У постанові від 28.08.2023 у справі №906/304/23, на яку звертає увагу ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ), Верховний Суд переглядав судові рішення в частині заборони товариству розглядати питання про зміну виконавчого органу (керівника, директора), а не в частині не заборони вчинення реєстраційних дій. Таким чином, посилання на вказану постанову також є нерелевантним з огляду на різницю в способі забезпечення позову.

57. Верховний Суд зауважує, що спосіб забезпечення позову, наведений у п.51 цієї постанови, співвідноситься із предметом позову (існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги), однак не є тотожним із позовними вимогами та відповідає обставинам справи. Встановлена заборона не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямована лише на збереження існуючого становища сторін до закінчення розгляду справи.

58. За таких обставин заборона вчинення конкретних реєстраційних дій на підставі спірних рішень конференції ВГО ФБУ від 08.06.2024, що охоплюються предметом спору в справі, не є незаконним втручанням у господарські відносини ВГО ФБУ.

59. Вказане спростовує доводи ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) з посиланням на постанову Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №907/835/17.

60. Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і скасовуються (можуть бути скасовані) в порядку, визначеному ст.145 ГПК. За клопотанням учасника справи суд також може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим (ч.1 ст.143 ГПК).

61. Зазначене є додатковою гарантією прав учасника, який за умови виникнення, зміни та / або припинення певних обставин, вправі звернутися до суду та поставити питання про скасування чи заміну відповідного заходу забезпечення позову.

62. Верховний Суд критично сприймає доводи ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ), яке зазначає, що суди фактично надали оцінку доказам у справі, вдалися до встановлення обставин справи; до заяви про забезпечення позову не додано жодного належного та допустимого доказу, який міг би підтвердити необхідність застосування відповідних заходів та підтвердити обставини, на які посилається позивач; суд апеляційної інстанції не спростував доводів відповідача, що наведені в апеляційній скарзі.

63. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц та постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №908/1795/19).

64. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому, діючи у межах повноважень та в порядку, що визначені ст.300 ГПК, не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі №912/3192/18, від 12.11.2019 у справі №911/3848/15, від 02.07.2019 у справі №916/1004/18).

65. Отже, незгода скаржника з оцінкою доказів, його прагнення здійснити нову перевірку обставин не є тими питаннями, що підлягають дослідженню на стадії касаційного перегляду судових рішень про забезпечення позову.

Чи повинен суд з`ясовувати наявність / відсутність порушеного права або законного інтересу скаржника в ході касаційного перегляду судових рішень про застосування заходу забезпечення позову?

66. Рівненська ОО ФБУ стверджує про відсутність порушеного права чи законного інтересу ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) внаслідок ухвалення судових рішень; з огляду на це вважає, що підстави для їх оскарження відсутні.

67. Верховний Суд не погоджується з цими доводами позивача.

68. Згідно зі ст.14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

69. Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

70. Статтею 45 ГПК передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст.4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

71. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи по суті, а не при вирішенні процесуальних питань, зокрема застосування заходів забезпечення позову.

72. Крім того, за змістом ч.2 ст.139 ГПК якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються відомості про осіб, які можуть отримати статус учасника справи.

73. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову (до його пред`явлення), Рівненська ОО ФБУ визначила ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) особою, яка може отримати статус відповідача.

74. Пізніше ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) було визначене Рівненською ОО ФБУ одним із відповідачів.

75. Таким чином, Верховний Суд вважає позицію Рівненської ОО ФБУ суперечливою.

76. Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку.

77. Оскільки ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) є учасником справи (відповідачем), воно має право на оскарження ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

78. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

79. Згідно з ч.1 ст.311 ГПК суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

80. Зважаючи на викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Розподіл судових витрат

81. Оскільки оскаржувані судові рішення скасовуються, з Рівненської ОО ФБУ на користь ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ) підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання касаційної та апеляційної скарг.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/8594/24 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким заяву Рівненської обласної організації Федерації боксу України про забезпечення позову задовольнити частково.

4. До набрання законної сили рішенням суду в справі №910/8594/24 заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (нотаріусам (державним та приватним)), у тому числі Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, Офісу протидії рейдерству, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань та в Реєстрі громадських об`єднань на підставі рішень, оформлених протоколом позачергової конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація Боксу України" від 08.06.2024 №1, щодо Всеукраїнської громадської організації "Федерація Боксу України" (), зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи, про керівника юридичної особи.

5. Ця постанова є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом "Про виконавче провадження", протягом 3 (трьох) років.

6. Стягувач - Рівненська обласна організація Федерації боксу України (33028, м. Рівне, вул. Замкова, буд. 20; ).

7. Боржник-1 - Всеукраїнська громадська організація "Федерація Боксу України" (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51/53, оф. 54; ).

8. Боржник-2 - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (01001, м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Д; ).

9. Стягнути з Рівненської обласної організації Федерації боксу України (33028, м. Рівне, вул. Замкова, буд. 20; ) на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (01001, м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Д; ) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

10. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець