РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2024Справа № 910/18449/23 (910/12024/24)
За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (02090, м. Київ, провулок Лобачевського, 7, ідентифікаційний номер 39123472)

про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва

в межах справи №910/18449/23

За заявою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (02090, м. Київ, провулок Лобачевського, 7, ідентифікаційний номер 39123472)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/18449/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг".

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 04.12.2024.

У судове засідання, призначене на 04.12.2024, представники сторін не з`явилися.

Представник позивача адвокат Чвир Олена Михайлівна була належним чином повідомлена про час та дату проведення судового засідання, про що свідчить Повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, наявне в матеріалах справи.

Від відповідача повернувся конверт, який був направлений на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуто до суду "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 03.11.2024.

Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 10.10.2024 є 03.11.2024 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Отже, згідно із п. 3. ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2014 між Цибульським Дмитром Ігоровичем (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (далі - Відповідач та/або ТОВ "Еверест-Буд-Інжиніринг") був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 799/ЕМ (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 2.2 Договору сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є Об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: місто Київ, вул. Лохвицька, буд. 4, в Дніпровському районі міста Києва з наступними характеристиками: господарське приміщення, загальна площа 3,00 кв.м., поверх 14, секція 1 (площа проектна).

Право на спорудження Об`єкта капітального будівництва - Житловий комплекс "Флагман", що розташований на земельній ділянці у м. Київ, вул. Лохвицька в Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер :66:248:0025, проектна адреса: м. Київ, пров. Лобачевського, буд. 7, виникло на підставі договору про часткову участь у будівництві № 17/03/2014 від 17.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еверест Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" та рішення Київської міської ради Х сесії IV скликання за № 729/3304 від 14.07.2005, а також дозволу на виконання будівельних робіт № 2871-Дн/С від 13.12.2007.

Згідно пункту 3.1 Договору майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріплюються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав.

Відповідно до пункту 4.2 вказаного Договору орієнтовна загальна вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості в день укладення цього Договору складає - 27 600,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 4 600,00 грн.

Відповідачем було видано ОСОБА_1 . Довідку про 100 % фінансування згідно Договору № 799/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 12.06.2014, згідно з якою ОСОБА_1 відповідно до умов Договору сплатив Продавцю грошові кошти у розмірі 27 600 грн., в тому числі ПДВ (20 %) - 4 600,00 грн., що складає 100 % вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, 4, проектна адреса: пров. Лобачевського, 7, а Продавець прийняв їх та після завершення будівництва гарантує передачу господарського приміщення загальною площею 3,00 кв.м. на 14 поверсі у 1 секції (дана площа - проектна).

Відповідно до п. 5.2 Договору Продавець зобов`язаний забезпечувати будівництво Об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію.

Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку оформити на Покупця право власності на об`єкт нерухомості. Станом на день звернення до суду доказів оформлення за Позивачем права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України від 18.09.1991 "Про інвестиційну діяльність".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки .

Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у повному обсязі проінвестував будівництво зазначеного вище об`єкта нерухомості, у зв`язку з чим відповідно до ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об`єкт та результати інвестицій є власністю інвестора.

Тобто, ОСОБА_1 виконав своє зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав № 799/ЕМ від 12.06.2014, сплатив внесок у визначеній Договором сумі, у зв`язку із чим за умовами договору набув майнові права щодо об`єкта нерухомості, зокрема право на отримання в подальшому у власність спірного господарського приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.7 Договору плановий термін прийняття будинку в експлуатацію - 4 квартал 2014 року.

Матеріали справи не містять доказів завершення будівництва об`єкту та введення будинку в експлуатацію.

Відтак, до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення будинку в експлуатацію позивачу належать майнові права на господарське приміщення загальною площею 3,00 кв.м. на 14 поверсі у 1 секції за адресою АДРЕСА_2 , (рекомендована адреса: АДРЕСА_3 ).

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.10.2019, справа №761/28769/13-ц.

Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином узятих на себе зобов`язань, а також, враховуючи, що зазначений будинок в м. Києві не введено в експлуатацію, з урахуванням повної сплати суми договору, суд прийшов до висновку, що право позивача порушене, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо здійснення реєстрації прав власності за позивачем на об`єкт інвестування не виконав.

Тобто, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання узятих на себе зобов`язань, що свідчить про порушення майнових прав позивача на вищевказаний об`єкт, який він очікував отримати до 4 кварталу 2014 року.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання майнових прав за ОСОБА_1 на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: на господарське приміщення загальною площею 3,00 кв.м., поверх 14, секція 1 (площа проектна) за адресою АДРЕСА_2 , (рекомендована адреса: АДРЕСА_3 ).

Виходячи з викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) майнове (речове) право на об`єкт інвестування, а саме: господарське приміщення, загальною площею 3,00 кв.м., на 14 поверсі у житловому будинку під будівельним № 4, секція 1, яка буде визначена згідно з вимірами суб`єктів господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна перед прийняттям в експлуатацію будинку по вулиці Лохвицька у місті Києві на земельній ділянці за кадастровим номером :66:248:0025.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (02090, м. Київ, пров. Лобачевського, 7, ідентифікаційний номер 39123472) в дохід Державного бюджету України 414 (чотириста чотирнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.12.2024

Суддя Д.В. Мандичев