РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2024Справа № 910/11408/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Блажівської О.Є.

при секретарі судового засідання - Рєпкіній Ю.Є.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи №910/11408/24

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвельт" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, к. 417, )

про стягнення 460,00 грн. штрафу та 460,00 грн. пені,

за участю представників:

від позивача - Тацишиної О.П.,

від відповідача - не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвельт" про стягнення 460,00 грн. штрафу та 460,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було своєчасно оплачено штраф за рішенням № 60/153-р/к від 27.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.10.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 відкладено підготовче засідання у даній справі на 13.11.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 22.11.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 розгляд справи по суті відкладено на 26.11.2024.

26.11.2024 у судове засідання з`явився представник позивача, заявив клопотання про перехід зі стадії розгляду даної справи по суті на стадію підготовчого провадження; визнати неподання доказів позивачем на стадії підготовчого провадження поважними; долучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції.

У судовому засіданні 26.11.2024 судом заяву позивача задоволено частково: відмовлено у переході зі стадії розгляду даної справи по суті на стадію підготовчого провадження. При цьому, судом визнано поважними неподання позивачем доказів на стадії підготовчого провадження та долучено до матеріалів справи копію платіжної інструкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 розгляд справи по суті відкладено на 11.12.2024.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачем штраф сплачено у строки, передбачені ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", просив стягнути на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України сплачений судовий збір.

У судове засідання 11.12.2024 представник відповідача не з`явився. Ухвали суду були направлені відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, к. 417. Конверти з ухвалами суду було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з зазначенням про те, що поштове відправлення не було вручено відповідачу, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду від 19.09.2024, 16.10.2024, 22.11.2024, 26.11.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи викладене, відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

В судовому засіданні 11.12.2024 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення):

- визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Екомед», (ідентифікаційний код юридичної особи 22922786, м. Київ) та товариство з обмеженою відповідальністю «Медвельт», (ідентифікаційний код юридичної особи 34879999, м. Київ) вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі із закупівлі «Лапароскопічна стійка гінекологічна», яка проводилась клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами за допомогою електронної системи «Prozorro», Ідентифікатор закупівель в системі - UA-2017-12-12-002200-;

- за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Медвельт» (ідентифікаційний код юридичної особи 34879999) штраф у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень;

- визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Екомед», (ідентифікаційний код юридичної особи 22922786, м. Київ) та товариство з обмеженого відповідальністю «Медвельт», (ідентифікаційний код юридичної особи 34879999, м. Київ) вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі із закупівлі «Голки для біопсії» за Лотом №1, яка проводилась Львівським державним онкологічним регіональним лікувально діагностичним центром за допомогою електронної системи «Prozorro», ідентифікатор закупівель в системі - UA-2017-09-01-001303-b;

- за порушення, зазначене в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Медвельт» (ідентифікаційний код юридичної особи 34879999) штраф у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Так, супровідним листом від 28.12.2023 №60-02/5452 позивачем було направлено на адресу відповідача копію Рішення від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19. Відділенням поштового зв`язку акціонерного товариства «Укрпошта» вказане поштове відправлення повернуто АМК з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Інформація про прийняте рішення від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19 була оприлюднена в офіційному друкованому виданні центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» від 01.03.2024 №45 (7705).

Вказане рішення відповідачем не оскаржено в судовому порядку.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем не виконано рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» щодо сплати штрафу, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 460, 00 грн та пеню у розмірі 460, 00 грн.

Отже, спір у справі виник у зв`язку з несплатою відповідачем суми штрафу у розмірі 460, 00 грн., внаслідок чого позивачем додатково було нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 460,00 грн.

Під час розгляду справи представником позивача надано суду копію платіжної інструкції від 09.01.2024 № 1799 про сплату ТОВ «Медвельт» до бюджету 230, 00 грн. та копію платіжної інструкції від 09.01.2024 № 1800 про сплату ТОВ «Медвельт» до бюджету 230, 00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цимЗаконом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до ст. 3 цього Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції"передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно до ч. 2, 3ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Приписами ч. 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"передбачено, що суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Матеріалами справи встановлено, що Рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на товариство з обмеженою відповідальністю «Медвельт» (ідентифікаційний код юридичної особи 34879999) накладено штраф у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень та за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на товариство з обмеженою відповідальністю «Медвельт» (ідентифікаційний код юридичної особи 34879999) накладено штраф у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень.

Згідно поданих представником позивача копій платіжних інструкцій від 09.01.2024 № 1799 та від 09.01.2024 № 1800 застосований до ТОВ «Медвельт» Рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» штраф на загальну суму 460, 00 грн. сплачено - 09.01.2024.

У судовому засіданні 11.12.2024 представник позивача підтвердив факт сплати штрафу відповідачем у повному розмірі до подачі даного позову до суду; зазначив, що у разі своєчасної сплати штрафу, пеня не стягується. Також представник позивача зазначив про вістуність спору у даній справі.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 910/23359/15, від 18.06.2019 у справі № 914/891/16, від 18.07.2019 у справі № 916/3147/16, від 26.11.2019 у справі № 920/240/18, від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, від 16.08.2023 у справі № 910/5571/22.

Водночас особа, яка звертається до суду з позовом повинна довести конкретні факти порушення її прав та інтересів, та підтвердити, що її права та законні інтереси буде захищено та відновлено з допомогою певного способу захисту, визначеного у позові.

При цьому порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Суд зазначає, що, вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі № 906/1175/18, від 20.06.2023 у справі № 910/5529/19, від 12.04.2023 у справі № 916/156/22, від 22.02.2022 у справі № 910/2330/21, від 06.09.2022 у справі № 910/9228/21, від 29.11.2022 у справі № 910/745/20, від 04.11.2021 у справі № 910/18029/16, від 15.06.2021 у справі № 910/10440/19, від 01.07.2021 у справі № 910/7029/20, від 01.09.2020 у справі № 910/14065/18, від 18.08.2020 у справі № 910/7631/18, від 16.06.2020 у справі № 922/3371/19, від 10.12.2019 у справі № 906/43/19, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19, від 05.11.2019 у справі № 926/746/19, від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, 22.03.2023 у справі № 509/5080/18 та від 06 серпня 2024 року у cправі № 924/362/21.

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору на момент звернення з позовом до суду свідчить про відсутність порушеного права позивача, а тому є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, 17.09.2024 що підтверджується відміткою суду про отримання позовної заяви за № 11480/24 від 17.09.2024.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Як було встановлено вище, згідно копій платіжних інструкцій від 09.01.2024 № 1799 та від 09.01.2024 № 1800 ТОВ «Медвельт» оплатив застосований до нього Рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2023 № 60/153-р/к у справі № 87/60/92-рп/к.19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» штраф на загальну суму 460, 00 грн. - 09.01.2024.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що предмет спору про стягнення з відповідача 460,00 грн. штрафу та 460,00 грн. пені був відсутній до порушення провадження у справі (відкриття провадження в справі), а саме до 19.09.2024.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відмовити повністю.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2024.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА