ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р. Справа№ 910/11833/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Музика М.М. (поза межами приміщення суду),

від відповідача: Мартьянова Л.В. (в залі суду),

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СіПіДжі Енерджі" адвоката Музики М.П. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СіПіДжі Енерджі"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 (повний текст складено 06.06.2024)

у справі № 910/11833/23 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СіПіДжі Енерджі"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про зобов`язання припинити дії та стягнення 1 709 109,43 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

16.12.2024 до апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від представника представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СіПіДжі Енерджі" адвоката Музики М.П. надійшла заява, в якій він просить прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» 170 910,90 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій у справі № 910/11833/23.

У поданій заяві Товариство зазначило, що у позовній заяві було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу складуть 170 910, 00 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України під час судового засідання у Господарському суді міста Києва представник Товариства до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву, що докази суми судових витрат, заявлених до відшкодування будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Однак оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у задоволенні позову було відмолено, такі дії позивач не вчиняв.

Оскільки постановою суду апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду було скасоване, керуючись приписами абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, представник позивача (апелянта) під час судового засідання у суді апеляційної інстанції 11.12.2024 зробив відповідну заяву, що докази щодо суми судових витрат, заявлених до відшкодування, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

Товариство зазначає, що розмір його витрат на правничу допомогу адвоката у суді першої та апеляційної інстанцій становить 170 910,90 грн.

Позивач повідомляє про укладення ним 01.06.2023 з адвокатом Музикою М.П. договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №01/06-Ю, за умовами якого за надання такої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 170 910,9 грн; остаточна сума визначається сторонами в акті виконаних робіт. Цей договір був пролонгований договором №07/96-24 від 07.06.2024.

13.12.2024 сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг, яким визначили, що вартість наданої правової (професійної правничої) допомоги за договорами №01/06-Ю від 01.06.2023, №07/06-24 від 07.06.2024 складає 170 910,9 грн; у клієнта немає претензій щодо якості та обсягу наданих послуг.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (кладу суду) від 16.12.2024 заяву передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 прийнято до розгляду заяву представника ТОВ «СіПіДжі Енерджі» адвоката Музики М.П. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/11833/23. Розгляд заяви призначено на 23.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 заяву представника ТОВ "СіПіДжі Енерджі" адвоката Музики М.П. про участь у судовому засіданні, призначеному на 23.12.2024, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Позиції учасників справи.

Компанія надала заперечення проти поданої Товариством заяви, у якому проти задоволення цієї заяви заперечує та вважає витрати на професійну допомогу у розмірі 170 910,90 грн такими, що очевидно неспівмірні зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Відповідач також відзначає, що позивач не надав доказів понесення ним таких витрат.

На думку Компанії, заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є абсолютно необґрунтованою, не підтверджується жодними доказами, суперечить критеріям пропорційності, співмірності і розумності розміру витрат, з огляду на конкретні обставини справи. Оскільки позовна заява у цій справі не є складною, справа сама по собі не є унікальною та такою, що передбачає певні спеціальні знання та виключну кваліфікацію, з урахуванням суми позовних вимог, пред`явлення витрат у розмірі 170 910,90 грн, що є більшою за позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, є значно завищеним.

Компанія вважає, що у разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість підстав для стягнення таких витрат, з урахуванням всіх описаних вище обставин, розмір цих витрат на професійну правничу допомогу має бути зменшений до 5 000,00 грн.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У липні 2023 року ТОВ «СіПіДжі Енерджі» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило зобов`язати ПрАТ «НЕК «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №2100-02024 від 15.07.2021 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії, та стягнути з Компанії 1 709 109,43 грн безпідставно отриманих коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 закрито провадження у справі №910/11833/23 в частині позовних вимог про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №2100-02024 від 15.07.2021 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2024, ТОВ «СіПіДжі Енерджі» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь ТОВ «СіПіДжі Енерджі» безпідставно отримані кошти у розмірі 1 709 109,43 грн.

Компанія надала відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечила, навела власні доводи на її спростування і просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Представник Товариства у судовому засіданні 11.12.2024 повідомив, що позивачем будуть надані документи про понесенні ним витрати на правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/11833/23 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/11833/23 скасовано в частині, якою відмовлено у задоволенні позову про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 709 109,43 грн. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з ПрАТ "НЕК "Укренерго" на користь Товариства 1 709 109,43 грн безпідставно отриманих коштів та 20 509,31 грн судового збору. Стягнуто з Компанії "Укренерго" на користь Товариства 30 763,97 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

З наданих у матеріали справи документів суд встановив таке.

01.06.2023 Товариство (клієнт) уклало з адвокатом Музикою М.П. (адвокат) договір №01/06-Ю про надання правової (професійної правничої) допомоги (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується надати клієнту визначену цим договором правову (професійну правничу) допомогу щодо захисту інтересів клієнта у правовідносинах з ПрАТ «НЕК «Укренерго», щодо представництва інтересів клієнта у спорі про зобов`язання Компанії припинити незаконні дії та стягнення з Компанії на користь Товариства безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 709 109,43 грн.

Згідно з п. 4.1 договору за надання правової (професійної правничої) допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 170 910,90 грн. Остаточна сума визначається сторонами в акті виконаних робіт.

Як визначено п. 4.2, оплата за цим договором здійснюється не пізніше 30 днів з моменту набрання законної сили рішенням у господарській справі з питань зобов`язання Компанії припинити незаконні дії та стягнення з Компанії на користь Товариства 1 709 109,43 грн.

За результатами надання правової (професійної правничої) допомоги клієнту складається акт, що підписується кожною із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової (професійної правничої) допомоги та її вартість (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору розмір гонорару, вказаний у п. 4.1, може корегуватись в залежності від реального обсягу наданої правової (професійної правничої) допомоги. У такому випадку сторони керуються актом приймання-передачі наданої правової (професійної правничої) допомоги.

07.06.2024 сторони уклали договір №07/06-24, умовами п. 1.1 якого погодили продовжити строк дії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №01/06-Ю від 01.06.2023 на один рік.

Строк дії договору вважається продовженим з моменту закінчення строку дії договору, визначеного у його розділі 7.

З наведеного вбачається, що гонорар адвоката сторони визначили і розмірі 10% від розміру майнових вимог позову.

13.12.2024 (через два дні після оголошення вступної і резолютивної частин постанови апеляційного суду) сторони підписали акт приймання-передачі послуг, згідно з яким адвокат надав наступну правову (професійну правничу) допомогу за договорами №01/06-Ю від 01.06.2023, №07/06-24 від 07.06.2024:

- аналіз матеріалів, наданих Клієнтом;

- усне та письмове консультування з питань можливого зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування послуг передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та стягнення з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь Товариства безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 709 109,43 грн;

- аналіз судової практики та вибір стратегії представництва Клієнта;

- підготовка та подання в інтересах клієнта позовної заяви про зобов`язання припинити дії, які порушують права, та про стягнення безпідставно набутих коштів, за результатами чого було відкрито провадження у справі №910/11833/23;

- представництво інтересів клієнта під час підготовчого провадження у справі №910/11833/23 (участь у підготовчому засіданні);

- вивчення та аналіз відзиву на позовну заяву у справі №910/11833/23;

- підготовка та подання відповіді на відзив у справі №910/11833/23;

- вивчення та аналіз заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву по справі №910/11833/23;

- підготовка та подання заяви про зміну підстав позову у справі №910/11833/23;

- підготовка та подання заяви про зупинення провадження у справі №910/11833/23;

- підготовка та подання клопотання про поновлення провадження у справі №910/11833/23;

- представництво інтересів клієнта під час судового провадження у справі №910/11833/23 (участь у судових засіданнях);

- підготовка та подання додаткових пояснень у справі №910/11833/23;

- підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/11833/23;

- вивчення та аналіз відзиву на апеляційну скаргу ;

- представництво інтересів клієнта під час апеляційного провадження у справі №910/11833/23 (участь у судових засіданнях);

- підготовка та подання додаткових пояснень та письмових пояснень у справі №910/11833/23.

Вартість наданої правової (професійної правничої) допомоги складає 170 910,9 грн. У клієнта немає претензій стосовно якості та обсягу наданих послуг.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

А отже, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - у разі фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом у наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість (однієї) години роботи того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і привели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

А тому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема в абз. 2 підп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 він наголосив на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм у оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд встановив, що сторони уклали договір, умовами якого визначили фіксований розмір гонорару адвоката.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених до стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 170 910,90 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні з виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеному вище розмірі.

Суд вважає, що справедливим, обґрунтованим та доведеним буде часткове задоволення заяви відповідача частково, у сумі 17 091,00 грн (10% від заявленої суми). Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співмірними з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів при цьому сукупно враховує таке.

За частиною вимог Товариства (у судовому засіданні 30.05.2024 позивач повідомив, що п. 1 позовних вимог щодо зобов`язання припинити дії не підтримує та відмовляється від позовних вимог в цій частині; підтримав позовні вимоги в частині стягнення з позивача безпідставно отриманих коштів) закрито провадження у справі (в частині позовних вимог про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії №2100-02024 від 15.07.2021 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії).

У п. 4.1 договору розмір гонорару за надання правової (професійної правничої) допомоги визначено у розмірі 170 910,90 грн; остаточна сума визначається сторонами в акті виконаних робіт.

Однак у договорі відсутні конкретні умови щодо розміру гонорару за надання допомоги у місцевому суді та в апеляційному суді окремо по кожній з інстанцій.

Після прийняття судом першої інстанції рішення у справі позивач заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України не подавав, хоч і зробив відповідне усне застереження до закінчення судових дебатів, що відображено в протоколі судового засідання.

За умовами п. 4.3 договору в акті вказується обсяг наданої адвокатом правової (професійної правничої) допомоги та її вартість. В наданому заявником акті відсутні відомості щодо розмірів гонорару у судах першої та апеляційної інстанцій. При цьому в акті не врахована та обставина, що позивач частково відмовився від позову (щодо немайнових вимог), а така дія цілком може впливати на обсяг наданої адвокатом допомоги. Проте акт, в якому біли б визначені обсяг та вартість правничої допомоги за результатами розгляду справи в суді першої інстанції, не складався і суду не подавався.

Також колегія зауважує, що наведений вище п. 4.2 договору не встановлює чітку визначеність щодо того, за яке рішення, що набуло законної сили за позовом Товариства, має бути сплачений гонорар адвокату - за рішення суду 1-і чи 2-ї інстанцій, позитивне для позивача, чи будь-яке.

Крім того, надання певних виокремлених заявником в акті послуг, як то усне та письмове консультування з питань можливого зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» припинити незаконні дії та стягнення з ПрАТ «НЕК «Укренерго» на користь Товариства безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 709 109,43 грн, не підтверджено доказами, а також не доведено, що такі послуги є правничою допомогою, пов`язаною з розглядом справи в суді.

Відповідно до п. 4.4 договору розмір гонорару, вказаний у п. 4.1, може корегуватись в залежності від реального об`єму наданої правової (професійної правничої) допомоги. У такому випадку сторони керуються актом приймання-передачі наданої правової (професійної правничої) допомоги.

Проте відомості акта від 13.12.2024, передбаченого умовами п. 4.3 договору, не дають можливості встановити вартість правничої допомоги, наданої заявнику, в кожній із судових інстанцій окремо.

У вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд також бере до уваги висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. В абз. 2 та 3 п. 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що заява Товариства підлягає задоволенню частково, у сумі 17 091,00 грн.

Керуючись ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СіПіДжі Енерджі" адвоката Музики М.П. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СіПіДжі Енерджі" (03162, м. Київ, вул. Зодчих, 50А, офіс 1, ) 17 091,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Справу №910/11833/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.12.2024.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова