ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3515/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Чабан О.О.,

від відповідача: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства ,,Дослідне господарство ,,Южний Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України до Фізичної особи-підприємця Прошина Сергія Сергійовича про визнання договору суборенди недійсним.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.08.2024 р.: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3515/24; призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 10.09.2024 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.10.2024 р., а від 01.10.2024 р. ? до 10.10.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 р. з ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження на 28 днів; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.11.2024 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 12.11.2024 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 10.12.2024 р., від 10.12.2024 р. до 12.12.2024 р., а від 12.12.2024 р. до 17.12.2024 р., зокрема, для одержання результатів розгляду питання про відкриття провадження у справі № 916/3122/24 про банкрутство позивача.

Представник відповідача в засідання суду, в якому ухвалено судове рішення, не з`явився. Про дату, час та місце його проведення повідомлений телефонограмою. Перед судовим засіданням 17.12.2024 р. представник відповідача телефоном повідомив секретаря судового засідання, що не може прибути в засідання суду у зв`язку з хворобою та заперечує щодо розгляду справи без його участі. Встановивши, що докази підтвердження хвороби представника відповідача не надано, а також те, що у відкритті провадження по справі № 916/3122/24 про банкрутство позивача відмовлено, господарський суд визнав можливим продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача, який виклав позицію по справі у поданих заявах та усно в судовому засіданні 12.11.2024 р.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 17.12.2024 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Державне підприємство ,,Дослідне господарство ,,Южний Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (далі ? Підприємство) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Прошина Сергія Сергійовича (далі ФОП Прошин С.С.), в якій просить визнати недійсним договір суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 0106-22 від 01.06.2022 р., укладений між ФОП Прошиним С.С. як орендарем та Державним підприємством ,,Дослідне господарство ,,Южний Селекційно-генетичного інституту ? Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (нині ? Підприємство) як суборендарем.

В обґрунтування позову зазначено про те, що колишніми посадовими особами Підприємства створювалися фіктивні борги для штучного введення державного підприємства у процедуру банкрутства, в т.ч. шляхом укладання договору суборенди, який має бути визнаний судом недійсним, оскільки його зміст суперечить вимогам ч.1 ст.774, ч.2 ст.799 ЦК України, а саме відсутні: основний договір оренди; згода власника майна на передачу його в суборенду; нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину.

У відзиві на позовну заяву ФОП Прошин С.С. просить відмовити в задоволенні позову, т.я.:

- письмова форма договору суборенди транспортного засобу дотримана, а вимога щодо нотаріального посвідчення не розповсюджується на цей договір, укладений ФОП, який використовує транспортні засоби для цілей підприємницької діяльності. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2023 р. по справі № 125/1216/20;

- твердження позивача про відсутність договорів оренди та згоди власників на передачу майна в суборенду спростовуються документами, долученими до відзиву на позов.

У відповіді на відзив Підприємство, зокрема, зауважує, що договори оренди, укладені між ФОП Прошиним С.С. та фізичними особами (власниками транспортних засобів), є нікчемними, оскільки нотаріально не посвідчені.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у яких повідомляє, що позивач не має відношення до укладених між ФОП Прошиним С.С. та фізичними особами договорів оренди, тому його зауваження стосовно форми або дійсності орендних угод є лише припущеннями, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами. При цьому, на думку відповідача, договори оренди, укладені між ФОП Прошиним С.С. та фізичними особами (власниками ТЗ), укладено у простій письмовій формі відповідно до вимог чинного законодавства.

Окремо відповідач звертає увагу суду на те, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач повинен довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків. Зі змісту позову вбачається, що такими обставинами є відсутність основних договорів оренди та актів приймання-передачі, проте надані ФОП Прошиним С.С. докази свідчать про протилежне.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним її обставинам та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2022 р. ФОП Прошиним С.С. як орендарем укладено в письмовій формі без нотаріального посвідчення ряд договорів оренди транспортних засобів (самоскидів) з фізичними особами без статусу суб`єктів підприємницької діяльності як орендодавцями, а саме: № 30/05/-8 з Чайкою В.А. (ЗИЛ-ММЗ, 554 М, номерний знак: НОМЕР_1 ); № 30/05-7 з Підмазком А.А. (ЗИЛ-ММЗ, 554М, номерний знак: НОМЕР_2 ); № 30/05-6 з ОСОБА_1 (ЗИЛ-ММЗ, 554М, номерний знак: НОМЕР_3 ); № 30/0/-4 з Єрзанкіним А.С (ЗИЛ-ММЗ, 4502, номерний знак: НОМЕР_4 ); № 30/10-12 з Гончаренком О.Г. (ЗИЛ-ММЗ, 4502, номерний знак: НОМЕР_5 ); № 30/05-1 з ОСОБА_2 (ЗИЛ-ММЗ, 554М, номерний знак: НОМЕР_6 ); № 30/05-5 з ОСОБА_3 (ЗИЛ-ММЗ, 554М, номерний знак: НОМЕР_7 ); № 30/05-3 з ОСОБА_4 (ЗИЛ-ММЗ, 554М, номерний знак: НОМЕР_8 ); № 30/05-2 з ОСОБА_5 (ЗИЛ-ММЗ, 554М, номерний знак: НОМЕР_9 ). Крім того, в матеріалах справи наявні акти приймання-передачі транспортних засобів від 30.05.2022 р. та дозволи від орендодавців про надання їх майна у суборенду.

01.06.2022 р. між ФОП Прошиним С.С. як орендарем та Підприємством як суборендарем укладено в письмовій формі без нотаріального посвідчення договір суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 0106-22, згідно з п.1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендар зобов`язується передати суборендарю в тимчасове платне володіння та користування вантажний (легковий) автомобіль, визначений у цьому договорі, а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а суборендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль під керуванням екіпажу (водія) орендаря, зобов`язується сплачувати орендарю суборендну плату. Найменування автомобілів та ПІБ водіїв: ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_7 , водій ОСОБА_6 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_6 , водій ОСОБА_2 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_7 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_8 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_4 , водій ОСОБА_9 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_9 , водій ОСОБА_10 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_8 , водій ОСОБА_11 ; ЗИЛ-ММЗ 554, номер НОМЕР_5 , водій Гончаренко (без ініціалів).

Частинами 1,6 ст.283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із приписами ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частина 1 ст.220 ЦК України передбачає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Проаналізувавши наведені приписи матеріального права в контексті спірних правовідносин, господарський суд вказує, що договори оренди, укладені між ФОП Прошиним С.С. як орендарем та фізичними особами без статусу суб`єктів підприємницької діяльності як орендодавцями, є нікчемними на підставі ч.1 ст.220 ЦК України, оскільки всупереч приписам ч.2 ст.799 ЦК України вони не посвідчені нотаріально.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю…

В ч.1 ст.236 ЦК України закріплено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, оскільки нікчемні правочину не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю, ФОП Прошин С.С. не набув в установленому порядку права орендаря транспортних засобів на підставі укладених у письмовій формі без нотаріального посвідчення договорів оренди від 30.05.2022 р.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства...

За правилами ч.1 ст.761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

В ч.3 ст.774 ЦК України зазначено, що до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Враховуючи викладене та те, що відповідач, не будучи належним орендарем майна, не мав законних передумов для передачі його в суборенду, господарський суд визнає недійсним договір суборенди, укладений між сторонами у даній справі, з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Не приймаються до уваги наведені з посиланням на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2023 р. по справі № 125/1216/20, твердження ФОП Прошина С.С. про те, що письмова форма договору суборенди транспортного засобу дотримана, а вимога щодо нотаріального посвідчення не розповсюджується на цей договір, укладений ФОП, який використовує транспортні засоби для цілей підприємницької діяльності, тому що такі обставини не мають значення з урахуванням нікчемності договорів оренди транспортних засобів, положеннями яких відповідач мотивує існування в нього прав орендаря.

Крім того, господарський суд відхиляє доводи ФОП Прошина С.С. про те, що позивач не довів наявність обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною, оскільки підставою для задоволення позову Підприємство називає відсутність основних договорів оренди, в зв`язку з чим відповідач не мав права розпоряджатись транспортними засобами. Цей аргумент ФОП Прошин С.С. не спростував, адже укладанням нікчемних орендних угод не можна обґрунтувати можливість вчинення суборендного правочину.

Решта доводів учасників справи на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких суд задовольняє позов, ніяким чином не впливають, тому залишаються без правової оцінки суду.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України „Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ст.7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2024 рік …прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн…

Як встановлено судом, при подачі через підсистему ,,Електронний суд позовної заяви, яка містить вимогу немайнового характеру, Підприємство сплатило судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.08.2024 р., натомість мало сплатити 2422,40 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі… внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, слід повідомити Підприємство про наявність у нього права повернути з державного бюджету 605,60 грн надмірно сплаченого судового збору, для чого потрібно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір суборенди транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 0106-22 від 01.06.2022 р., укладений між фізичною особою-підприємцем Прошиним Сергієм Сергійовичем та Державним підприємством ,,Дослідне господарство ,,Южний Селекційно-генетичного інституту ? Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (нині ? Державне підприємство ,,Дослідне господарство ,,Южний Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Прошина Сергія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_10 ) на користь Державного підприємства ,,Дослідне господарство ,,Южний Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (67668, Одеська обл., Одеський р-н, село Великий Дальник, вул. Маяцька, будинок 26, код 05528906) 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2024 р.

Суддя Л.В. Лічман