УХВАЛА

м. Київ

20.12.2024Справа № 910/2736/22 (910/3041/24)
За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" (Україна, 02154, місто Київ, Русанівський бульвар, будинок 7; ідентифікаційний )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору та повернення майна,

у межах справи №910/2736/22

За заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 7, ідентифікаційний номер 21609411)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2736/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс".

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альвіс" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 17 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвіс" та ОСОБА_1 , посвідчений 17 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1478;

- повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Альвіс" нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 441,5 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000, витребувавши його з володіння ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" про визнання недійсним договору та повернення майна і додані до неї документи повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 апеляційну скаргу учасника ТОВ "Альвіс" ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 14.03.2024р. по справі №910/2736/22(910/3041/24) - без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2024 касаційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс" ОСОБА_3 задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі №910/2736/22 (910/3041/24) скасовано. Справу №910/2736/22 (910/3041/24) направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 20.11.2024.

20.11.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

20.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіс» арбітражного керуючого Козловської Д.В. про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 20.11.2024 судом оголошено перерву до 20.12.2024.

19.12.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача та заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіс» про залишення позову без розгляду.

20.12.2024 до суду надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіс» про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 20.12.2024, представники сторін не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Оцінюючи доводи сторін, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на докази, які було подано сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку щодо доцільності постановлення ухвали про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При цьому, суд виходить з наступного.

Приписами частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частин 1 статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Проте, з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи, які входять у предмет доказування в даному спорі, справедливе вирішення спору не вбачається судом за можливе без проведення підготовчого провадження.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, враховуючи приписи статті 247 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи № 910/2736/22 (910/3041/24) до розгляду за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження.

За таких обставин, зважаючи на значення даної справи для сторін, а також приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, керуючись статтями 2, 3, 12, 74, 120-121, 234-235, 247, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи № 910/2736/22 (910/3041/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіс", в інтересах якого діє учасник Товариства ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та повернення майна за правилами загального позовного провадження.

2. Підготовче засідання призначити на 22.01.25 о 12:10 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

3. Запропонувати сторонам подати суду у строк до 13.01.2025 (включно)

- додаткові письмові пояснення з обгрунтуванням своїх правових позицій по суті спору (у разі їх наявності);

- додаткові докази на підтвердження своїх пояснень (у разі їх наявності)

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Д.В. Мандичев